Житомирський апеляційний суд
Справа №290/1176/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000221 за ч. 3 ст. 186 КК України щодо ОСОБА_8 ( далі- Добрвольський), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.08.2019 Баранівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 289 КК України 2001 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, -
в с т а н о в и в:
Цим вироком Добровольського засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29.08.2019 та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з 14.09.2020. часу затримання обвинуваченого.

Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку, близько 21 години 13.09.2020 у домоволодінні потерпілого ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 ОСОБА_10 відкрито викрав чуже майно - грошові кошти в сумі 100 грн, що належать потерпілому ОСОБА_11 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, - застосовуючи грубу фізичну силу, утримуючи руки Ожго за спиною, забрав вказані гроші із кишені одягу потерпілого, з проникненням у домоволодіння.
В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями, внесеними захисником, ОСОБА_10 просить скасувати вирок та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю достатніх доказів події злочину. Твердить про невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи, недоведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зокрема, недоведеність кваліфікуючої ознаки злочину проникнення у житло.
Заслухавши пояснення обвинуваченого та доводи захисника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно зі ст. 65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні вказаного у вироку злочину та кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 186 КК України є обґрунтованими, оскільки підтверджуються сукупністю належних, допустимих та достатніх досліджених судом першої інстанції доказів, яким у вироку дано належну оцінку.
Встановлені місцевим судом обставини грабежу з проникненням у житло потерпілого ОСОБА_11 поза розумним сумнівом підтверджуються сукупністю наведених у вироку фактичних даних, що містяться справі.
Зокрема, наведеними у вироку показаннями потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 в суді першої інстанції та при проведенні слідчих експериментів на досудовому розслідуванні спростовуються показання обвинуваченого про те, що він не мав наміру на викрадення грошей у потерпілого ОСОБА_11 та не проникав в його житло з метою заволодіння грошима потерпілого, оскільки раніше домовлявся із потерпілим зустрітися в його будинку. Так, згідно послідовних показань потерпілого та свідка ОСОБА_13 , такої домовленості між потерпілим та обвинуваченим не було; ОСОБА_10 проник у закрите домоволодіння ОСОБА_11 за допомогою ножа з метою заволодіння грошима потерпілого, про що повідомив ОСОБА_13 .
З огляду на ці обставини, з урахуванням сукупності інших наведених у вироку доказів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про доведеність винності обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Ті обставини, що моменту відкритого заволодіння обвинуваченим грошима в сумі 100 грн із застосуванням насильства у житло потерпілого приходив також свідок ОСОБА_13 , у присутності якого ОСОБА_11 на вимогу ОСОБА_8 добровільно давав їм 15 та 20 грн. на горілку, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції з огляду на вищевказані докази.
Доводи захисника про недопустимість протоколів слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 є необґрунтованими, оскільки вказані слідчі дії були проведені слідчим з дотриманням вимог КПК, потерпілий та свідок ОСОБА_13 у присутності слідчого та понятих добровільно на місці події показали про обставини заволодіння обвинуваченим грошима потерпілого ОСОБА_11 в сумі 100 грн. із застосуванням фізичного насильства, що виразилося у викручуванні руки.
Наведеними у вироку даними протоколів огляду місця події домогосподарства потерпілого ОСОБА_11 від 14.09.2020, підтверджується версія сторони обвинувачення про проникнення ОСОБА_8 у житловий будинок потерпілого що був закритий на запірний пристрій (клямку) за допомогою леза ножа, який був знайдений та вилучений поліцейськими.
Показання потерпілого про застосоване щодо нього обвинуваченим насильство та спосіб проникнення ОСОБА_10 до будинку підтверджуються висновком судово-медичної експертизи про виявлення у ОСОБА_9 15.09.2020 хірургом помірної припухлості в ділянці правого передпліччя та обмеженості рухів, встановлення діагнозу: розтягнення зв`язок в ділянці правого передпліччя; даними слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 про обставини проникнення його до закритого домоволодіння потерпілого за допомогою леза ножа та встановлення можливості такого способу проникнення.
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відкинув як недостовірні та дані з метою уникнення кримінальної відповідальності, показання обвинуваченого про те, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину; обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий: 29.08.2019 за ч. 1 ст. 289 КК України 2001 року, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки, не працюючий.
Разом з тим, на думку колегії суддів, розмір призначеного судом покарання 5 років 6 місяців за ч. 3 ст. 186 КК України та 6 років позбавлення волі за правилами ст. 71 КК України є явно несправедливим з урахуванням обставин події (відкрите викрадення 100 грн) та даних про особу ОСОБА_8 , який згідно висновку судової психолого-психіатричної експертизи, раніше перебував на обліку у лікаря-психіатра, у 2014 році знаходився на стаціонарному лікуванні в Житомирській обласній психіатричній лікарні, виявляв та виявляє клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, стан компенсації, однак міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період вчинення інкримінованого йому злочину.
За таких обставин, на думку колегії суддів, відповідне зменшення розміру призначеного судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі за ч. 3 ст. 186 ч. 3 КК України до 4 років 3 місяців та до 4 років 6 місяців за правилами ст. 71 КК України, - є справедливим, необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, виправлення та перевиховання обвинуваченого та недопустимості вчинення подібних кримінальних правопорушень.
Тому вирок суду підлягає відповідній зміні в частині призначення покарання, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 , - частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000221 за ч. 3 ст. 186 КК України щодо ОСОБА_8 змінити в порядку ст. 404 КПК України.
Зменшити строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного за ч. 3 ст. 186 КК України, до 4-х років 3-х місяців.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29.08.2019 та остаточно визначити покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.
В решті вказаний вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а обвинуваченим ОСОБА_8 - у той же строк з дня вручення йому копії повного тексту даної ухвали.
Судді: