ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/758/22 Справа № 205/6509/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001342 03 червня 2020 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2021 року ОСОБА_8 засуджено до покарання: за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років; за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 03 червня 2020 року.
До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалено стягнути зі ОСОБА_8 та користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рахунок відшкодування майнової шкоди 397 209, 16 грн. в солідарному порядку.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні замаху на вбивство та в умисному знищенні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, за наступних обставин.

У невстановлений час та місці на ґрунті особистих неприязних стосунків у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на умисне знищення майна, а також на умисне вбивство потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з особливою жорстокістю шляхом підпалу приміщення приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на загальному подвір`ї навпроти приватного будинку, в якому він сам зареєстрований та проживав. 02 червня 2020 року приблизно о 22.00 год. ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел на умисне знищення майна, а також умисне вбивство потерпілих з особливою жорстокістю шляхом підпалу будинку, пішов до автомобільної заправки, де придбав легкозаймистий нафтопродукт в кількості 10 л, який помістив у каністру, та направився за місцем свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи за місцем свого проживання ОСОБА_8 перелив придбаний легкозаймистий нафтопродукт, який має вуглеводний склад, характерний для автомобільного бензину, у скляні та пластикові пляшки в кількості 10 шт., об`ємом 1 л кожна, після чого виготовив предмет для розповсюдження вогню по території приватного будинку, а саме: дерев`яну палицю, один кінець якої обмотав фрагментом тканини, яку також облив зазначеним легкозаймистим нафтопродуктом, та скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, достовірно знаючи про те, що потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебувають у приміщенні будинку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, з особливою жорстокістю та прямим умислом на заподіяння смерті потерпілим, облив легкозаймистим нафтопродуктом стіни приватного будинку з зовнішньої сторони по всьому периметру та за допомогою запальнички здійснив підпал. Після чого ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі вказаного будинку, маючи таку можливість, до медичного закладу або пожежної служби не зателефонував, першої медичної допомоги не надав та на допомогу не покликав, при цьому, доводячи свій злочинний умисел на умисне вбивство потерпілих з особливою жорстокістю до кінця, взяв у руки дерев`яну палицю та почав замахуватись нею, демонструючи потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 намір на спричинення їм тілесних ушкоджень, а також реальну загрозу їх життю та здоров`ю, тим самим не дав змоги останнім покинути приміщення палаючого будинку через вікна, розраховуючи та бажаючи настання смерті потерпілих, які перебували у життєво-небезпечному становищі.

Таким чином ОСОБА_8 виконав всі дії, які він вважав необхідними для настання смерті потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак не зміг довести свій злочинний умисел на вбивство останніх до кінця, оскільки був зупинений особами, які прибігли на крики про допомогу до подвір`я буд. АДРЕСА_1 .

Крім того, в результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день), та завдано майнову шкоду потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на суму 297 209,16 грн., знищені домашні та побутові речі, документи на загальній площі 25 кв.м. та пошкоджено дерев`яні конструкції приватного будинку загальною площею 35 кв.м.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити у зв`язку з неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту, та зазначити при призначенні покарання, що ОСОБА_8 засуджено до покарання: за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років; за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. В іншій частині вирок суду просить залишити без зміни.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на те, що суд при призначенні обвинуваченому покарання за ст. 70 КК України не врахував зміни, внесенні п. 59 Закону України від 22 листопада 2018 року, яким слово злочин замінено на кримінальні правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурори підтримали апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просили її задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_11 у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду провадження, клопотань про відкладення розгляду провадження до суду не надходило.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, за які його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційним судом не переглядаються.
Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як слідує з вироку судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Посилання прокурора на неправильне тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту,під час ухвалення вироку, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Частиною 6 ст. 12 КК України визначено, що особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Як слідує з оскаржуваного вироку суду ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194КК України, які відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами.

Оскільки поняття "кримінальне правопорушення" є родовим поняттям, суд першої інстанції, застосовуючи положення ст. 70 КК України при призначенні покарання, лише конкретизував вид кримінальних правопорушень, які скоїв ОСОБА_8 .

Підставою для скасування чи зміни судового рішення згідно з ч. 1 ст. 409 КПК України є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Підстава, зазначена прокурором у апеляційній скарзі, а саме, що судом при призначенні покарання вказано, що покарання призначається за сукупністю злочинів, а не кримінальних правопорушень, не передбачена ст. 409 КПК України, в тому числі не є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і не може вплинути на правильність призначення покарання.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає необхідності у зміні судового рішення, оскільки доводи прокурора в цій частині є неприйнятними і в даному випадку не є підставою для скасування вироку з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4