ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1/753/13/21
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 2341-III від 14.01.2009 року)
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні суду на розгляді знаходиться вищевказана кримінальна справа.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи, у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки наявні всі підстави, передбачені ст. 49 КК України.
Захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 та прокурор не заперечували проти заявленого клопотання.
Так, згідно обвинувального висновку 06.09.2010 року, 16.02.2009 року ТОВ «КБ Груп» в особі директора ОСОБА_7 звернулося до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації (далі - Дарницька РДА) із заявою про видачу дозволу на оренду нежитлового приміщення площею 150 кв. м, розташованого в місті Києві по вулиці Вербицького, 9-і для використання його в якості офісу підприємства.
Зазначене звернення із додатками 17.02.2010 року зареєстроване у дозвільному відділ Дарницької РДА за номером 95, а його розгляд та вирішення головою райдержадмінстраці доручено відділу з питань майна Дарницької РДА, який безпосередньо підпорядковується першому заступнику голови ОСОБА_6 .
Приблизно в той же період, у лютому 2009 року ОСОБА_7 , оглядаючи зазначену будівлю, познайомився з ОСОБА_5 , який працює на посаді заступника голови Дарницької районної організації Української спілки ветеранів Афганістану міста Києва, яка також орендувала частину будівлі АДРЕСА_3 .
В ході розмови, яка відбулась після знайомства, ОСОБА_5 , дізнавшись про мету приїзду ОСОБА_7 та його намір орендувати приміщення в зазначеній будівлі , сказав останньому, що його знайомий - один із керівників Дарницької РДА може із використанням свого службового становища сприяти ОСОБА_7 у швидкому вирішенні питання про надання приміщення в оренду. ОСОБА_7 погодився на пропозицію ОСОБА_5 скористатися цією допомогою і вони домовились, що той попередньо обговорить це питання із своїм знайомим, після чого, повторно зустрінуться.
У квітні 2009 року ОСОБА_5 , діючи відповідно до домовленості із ОСОБА_7 , достеменно знаючи, що його знайомий ОСОБА_6 , займаючи посаду першого заступника голови Дарницької РДА, наділений повноваженнями щодо контролю за використанням та розподілом комунального майна Дарницького району і може сприяти прискоренню процесу одержання дозволу та укладення договору оренди приміщення, зустрівся із ОСОБА_6 в його службовому кабінеті в приміщенні Дарницької РДА за адресою: м. Київ, вул. О.Кошиця, 11. ОСОБА_6 в ході розмови із ОСОБА_5 погодився сприяти ОСОБА_7 в укладенні договору оренди, однак сказав, що за це ОСОБА_7 повинен передати йому хабара у сумі 10 тисяч доларів США. При цьому, ОСОБА_6 побоюючись особисто спілкуватися із ОСОБА_7 та бути викритим, запропонував ОСОБА_5 прийняти участь у вчиненні злочину - особисто вести усі переговори із ОСОБА_7 з приводу передачі хабара, одержати хабара та передати йому, тобто виступити в ролі пособника у вчиненні злочину. ОСОБА_5 погодився на пропозицію ОСОБА_6 .
Після цього, приблизно в травні 2009 року, ОСОБА_5 , в черговий раз зустрівся із ОСОБА_7 і розповів йому, що ОСОБА_6 погодився сприяти в укладенні договору оренди. Одночасно ОСОБА_8 розповів ОСОБА_7 про вимогу ОСОБА_6 передати йому за це хабара у сумі 10 тисяч доларів США, зауваживши, що у випадку відмови передати хабара питання про укладення договору оренди не буде вирішене позитивно. ОСОБА_7 погодився на цю вимогу, однак зауважив, що він хоче одержати від ОСОБА_6 гарантії позитивного вирішення питання, а для цього йому необхідно особисто зустрітися із ОСОБА_6 . Зважаючи на це, ОСОБА_6 на пропозицію ОСОБА_5 погодився із ОСОБА_7 .
Згідно з домовленістю, 04.06.2010 р. близько 10.00 години ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 прибули до службового кабінету ОСОБА_6 в Дарницькій РДА в м. Києві, по вул. О. Кошиця, 11. В ході розмови ОСОБА_6 , будучи службовою особою та представником влади, став вимагати від ОСОБА_7 хабара у сумі 10 тисяч доларів США за виконання в його інтересах та інтересах очолюваного ним ТОВ «КБ Груп» дій із використанням наданих йому влади і службового становища. ОСОБА_6 вимагав від ОСОБА_7 хабара за те, що він із використанням наданих йому влади і службового становища, сприятиме швидкому розгляду заяви про оренду працівниками підпорядкованого йому відділу з питань майна Дарницької РДА, підготовці документів на засідання сесії районної ради, а також прийняттю сесією позитивного рішення та укладенню в подальшому договору оренди приміщення. ОСОБА_7 погодився на вимогу ОСОБА_6 , однак зауважив, що першу частину хабара у сумі 5 тис. доларів США, він передасть тільки після прийняття сесією Дарницької районної ради позитивного рішення по цьому питанню, а другу в сумі 5 тис. доларів США - після укладення договору оренди. ОСОБА_6 пристав на таку умову і попередив ОСОБА_7 про те, що усі переговори із ним з приводу передачі хабара буде вести ОСОБА_5 , якому ОСОБА_7 повинен буде передати хабара. Після досягнення такої домовленості зустріч закінчилася.
За результатами розгляду звернення ТОВ «КБ Груп» при сприянні ОСОБА_6 працівниками підпорядкованого йому відділу з питань майна Дарницької РДА документи щодо надання дозволу на оренду зазначеного приміщення було направлене до Дарницької районної в місті Києві ради для винесення на засідання сесії.
25.06.2009 року 14 сесія 5 скликання Дарницької районної в місті Києві ради своїм рішенням №17 дозволила ТОВ «КБ Груп» укласти договір оренди приміщення , розташованого в АДРЕСА_3 терміном на 1 рік. При цьому, ОСОБА_6 , користуючись своїм службовим становищем та владою, а також сформовану у зв`язку з цим його авторитету серед депутатів районної ради, переконав їх прийняте позитивне рішення про надання дозволу на укладення договору оренди. Після прийняття сесією такого рішення, ОСОБА_6 одержав у Дарницькій районній в місті Києві раді витяг із рішення, який на початку липня 2009 року передав ОСОБА_5 для передачі ОСОБА_9 . Одержавши від ОСОБА_6 витяг з рішення, ОСОБА_5 діючи спільно із ОСОБА_6 з метою одержання хабара, зателефонував і розповів про це ОСОБА_7 , після чого вони домовились зустрітися.
20.07.2009 року ОСОБА_7 згідно домовленості приїхав до будівлі № 9-1 по вул. Вербицького в м. Києві, де в офісі Дарницької районної організації Української спілки ветеранів Афганістану міста Києва зустрівся із ОСОБА_5 , який продовжуючи спільні із ОСОБА_6 злочинні дії, надав ОСОБА_7 одержаний від ОСОБА_6 витяг із рішення сесії. Ознайомившись із витягом і встановивши, що сесія дала дозвіл на оренду приміщення строком на один рік, а не на три, як вони домовились із ОСОБА_6 , висловив своє невдоволення цією обставиною та бажання зустрітися з ОСОБА_6 у зв`язку з цим, ОСОБА_5 одразу зателефонував ОСОБА_6 і запропонував йому приїхати до офісу ради ветеранів для зустрічі з ОСОБА_7 .
Того ж дня, 20.07.2009 близько 14.00 години в приміщенні офісу Дарницької районної організації Української спілки ветеранів Афганістану міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 9-і ОСОБА_7 зустрівся віч-на-віч із ОСОБА_6 і став висловлювати йому своє невдоволення тим, що дозвіл, виданий на оренду приміщення строком на один рік, а не на три роки, як вони обумовили раніше. У відповідь на це, ОСОБА_6 , будучи службовою особою і представником влади, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 продовжив вимагати від ОСОБА_7 хабара у сумі 10 тисяч доларів США за виконання в інтересах ОСОБА_7 та очолюваного ним ТОВ «КБ Груп» дій із використанням наданих йому влади і службового становища - сприяння у прийнятті рішення та укладенні договору оренди приміщення. При цьому, намагаючись спонукати ОСОБА_7 до передачі хабара, ОСОБА_6 запевнив його, що він гарантує продовження терміну оренди приміщення після закінчення річного строку дії договору ще на два роки. Одержавши таке запевнення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 погодився на вимогу ОСОБА_6 про передачу хабара. В кінці розмови ОСОБА_6 в черговий раз зауважив, що хабара для нього ОСОБА_7 повинен передати ОСОБА_5 . На цьому їх зустріч закінчилася.
Після цієї зустрічі, в період з 20 по 31 липня 2009 року ОСОБА_6 неодноразово телефонував ОСОБА_5 та направляв йому смс-повідомлення, в яких вимагав або негайної передачі ОСОБА_7 хабара, або надання ним листа, згідно з яким ТОВ «КБ Груп» відмовилося б від укладення договору оренди. В свою чергу, ОСОБА_5 , зважаючи на такі дзвінки та повідомлення від ОСОБА_6 , діючи спільно із ним та виступаючи в якості його пособника, телефонував ОСОБА_7 і вимагав від нього якнайскорішої передачі хабара для ОСОБА_6 . Під час однієї із телефонних розмов ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_5 , що 31.07.09 року передасть йому для ОСОБА_6 першу частину хабара у сумі 5 тис. доларів США.
31.07.2009 року близько 14 год.00 хв. ОСОБА_7 , діючи за домовленістю із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїхав до будівлі по вул. Вербицького, 9-і, де в приміщенні «Ради ветеранів збройних конфліктів» зустрівся із ОСОБА_5 . В ході зустрічі ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_6 і ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_10 , діючи спільно з ОСОБА_6 , виступаючи його пособником, одержав частину поєднаного із вимаганням хабара у сумі 5 тисяч доларів США. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спільно одержали хабар за вчинення ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 дій із використанням наданих ОСОБА_6 влади і службових повноважень сприяння швидкому розгляду заяви про оренду працівниками підпорядкованого йому відділу Дарницької РДА, підготовці документів на засідання сесії районної ради, а також прийняттю сесією позитивного рішення та укладенню в подальшому договору оренди приміщення. Передати ОСОБА_6 одержаний від ОСОБА_7 хабар ОСОБА_5 , не встиг, оскільки був затриманий працівниками Антикорупційного бюро ГУБОЗ МВС України і одержаний хабар у нього був вилучений.
Таким чином, ОСОБА_10 своїми умисними діями вчинив пособництво у вимаганні та одержанні службовою особою хабара за вчинення в інтересах того, хто дає хабара дій із використанням наданих йому влади і службового становища, тобто злочин, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 2341-III від 14.01.2009 року).

Вислухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На момент вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.368 КК України, санкція цієї статті передбачала покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права займати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох роківта з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 45 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Отже, відповідно до положень ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 368 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, та за наявності згоди підозрюваного на звільнення на підставі спливу строків давності.
Враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_5 злочину, а саме 30.07.2009 року, минуло більше десяти років, при цьому, перебіг давності не зупинявся і не переривався, підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності та від слідства не ухилялися, закриття провадження з цих нереабілітуючих підстав є обов`язковим, тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальна справ - закриттю.
Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к, в якій вказано, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальностіне пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Постановою Верховного суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.
Наведені обставини Верховного суду дотримані судом, тому суд не пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності із фактом визнання обвинуваченим своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, або ж за фактом його відсутності.

Одночасно, з ухваленням судового рішення, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту з майна.

Керуючись ст.248 КПК України в редакції 1960 року, на підставі ст. 49 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання підсудного ОСОБА_5 - задовольнити.
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 368 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальну справу відносно ОСОБА_5 - закрити.
Скасувати арешт з усього рухомого і нерухомого майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури міста Києва молодшим радником юстиції ОСОБА_11 від 05.08.2009 року.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: