ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/377/22 Справа № 711/4957/22 Категорія: ст.ст. 176,183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 6 жовтня 2022 року,якою частково задоволено клопотання слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України,-
в с т а н о в и в:

Слідча відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000883 від 25 жовтня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений час у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на шахрайське заволодіння грошовими коштами потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
25 жовтня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000883 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України.
30 вересня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 6 жовтня 2022 року клопотання слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України задоволено частково.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 56 днів в межах строку досудового розслідування до 30 листопада 2022 року включно з направленням для подальшого утримання до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 208 000 грн. (двісті вісім тисяч гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покладено на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;
- не виїжджати за межі міста Сміла Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;
- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) з свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їх участі при проведенні слідчих дій;
- здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби в Черкаській області свій паспорт, що дає право для виїзду за кордон.
В іншій частині у задоволенні подання відмовлено.
Слідчий суддя обґрунтовував своє рішення тим, що виходячи із змісту наданих суду доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок на даному етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а тому, зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі (санкція ч.3 ст.190 КК України передбачає покарання від 3 до 8 років з конфіскацією майна), ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення є достатньо високим. У зв`язку з тим, що на даний у час слідством встановлюються обставини, які підлягають доказуванню, існує ризик незаконного впливу на свідків, з метою схилення їх до дачі завідомо неправдивих показань, а також перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом спілкування з іншими особами, які також причетні до вчинення вказаних злочинів. Також, слідчий суддя зазначив, що оскільки ОСОБА_8 причетний до певної кількості епізодів злочинної діяльності у даному кримінальному провадженні існує ризик того, що він, перебуваючи на волі, може вчинити і в майбутньому аналогічні злочини та продовжувати свою злочинну діяльність з метою отримання доходу, враховуючи, що він є не працевлаштованим та інших джерел доходу не має.
З врахуванням усіх наведених ризиків, визначених ст.177 КПК України, а також обставин в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення підозрюваним застави, адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і відповідатиме цілям кримінального провадження.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що судом першої інстанції було постановлено необґрунтоване судове рішення, що не відповідає нормам КПК України, Конвенції з прав людини, а також практиці ЄСПЛ. Зокрема, вказує на те, що слідчий суддя не встановив, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини першої статті 194 КПК. Окрім цього, адвокат ОСОБА_7 зазначає, що органом досудового розслідування не надано суду об`єктивних доказів щодо обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України.
У зв`язку з викладеним, захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 6 жовтня 2022 року скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчої про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного підозрюваного ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановила, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки такий висновок підтверджується доданими до клопотання доказами, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що останній міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення.
Такий висновок також повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра», зокрема викладеного у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування або суду були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті та під час винесення вироку, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, встановленого в ході досудового розслідування, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Тобто, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчою та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
За таких обставин, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі було доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на особисту свободу.
Невизнання особою вини та тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків.
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та/або суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.
Так, ОСОБА_8 , розуміючи, що інкриміновані йому злочини є тяжкими, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання може вчинити спроби, направлені на переховування від слідства та суду.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.
З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, має зареєстроване місце проживання, не працевлаштований, не має доходів, що було встановлено під час розгляду слідчим суддею вказаного клопотання, а також вагомість наявних доказів, які на даному етапі розслідування вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, а саме: протоколів огляду відеозаписів; відомостей про рух коштів у банківських установах та даних протоколів їх огляду; даних показів свідків та потерпілих; даних протоколів впізнання, а також даних протоколів НСРД, тому є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до підозрюваного альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, останній зможе здійснити незаконний вплив на них з метою зміни наданих ним показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.
Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, то такі доводи на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи адвоката ОСОБА_7 про необхідність обрання запобіжного заходу його підзахисному ОСОБА_8 не пов`язаного з триманням під вартою.
Отже, можливість настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України безпосередньо залежить від застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
А тому, належна поведінка ОСОБА_8 не може бути забезпечена шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Крім того, колегія суддів відхиляє також і доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості пред`явленої 30 вересня 2022 року ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України з тих підстав, що матеріали кримінального провадження не містять допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу кримінального правопорушення в діянні підозрюваної особи, оскільки слідчий суддя на даній стадії не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 6 жовтня 2022 року,якою частково задоволено клопотання слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 56 діб в межах строку досудового розслідуваннявідносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, м. Сміла, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4