Справа № 357/16/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000059 від 07.01.2022 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.04.2022 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло вказане клопотання слідчого, обґрунтоване тим, що СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000059 від 07.01.2022 року, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України.

За версією досудового розслідування, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 07 січня 2022 року близько 01 години 40 хвилин, перебуваючи в розважальному комплексі «Щастя» що знаходиться за адресою: Київська область м. Біла Церква вул. Ярослава Мудрого 17, проводив дозвілля та вживав алкогольні напої. В ході вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 познайомився з ОСОБА_7 з яким спільно продовжив розпиття спиртних напоїв.

07.01.2022 о 02 год. 26 хв. з приміщення РК «Щастя» вийшов потерпілий ОСОБА_7 з яким у ОСОБА_6 виник не значний словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 з метою припинення конфліктної ситуації, вирішив залишити вказане місце, та пішов у напрямку вул. Ярослава Мудрого в м. Біла Церква, Київської області. В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний намір на умисне заподіяння смерті іншій людині з хуліганських мотивів, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, діставши з багажного відділення автомобіля «Порше Каєн», чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 вогнепальну зброю, споряджену бойовими набоями калібру 5,45 мм., демонструючи свою зневагу до існуючих норм та правил поведінки в суспільстві, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння в присутності сторонніх осіб а саме: адміністратора РК «Щастя» - ОСОБА_8 та охоронця вказаного закладу ОСОБА_9 , здійснив один постріл вгору, при цьому пересвідчившись в її бойовій готовності. В подальшому тримаючи вказаний автомат в лівій руці, пішов в напрямку будинку по вул. Ярослава Мудрого, 22 в м. Біла Церква з метою доведення злочинного умислу до кінця. Проходячи повз будинок АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті людини та бажаючи їх настання, умисно здійснив два цілеспрямовані постріли в напрямку ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав ушкодження у вигляді вогнепального поранення, проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки, брижи нисхідного відділу товстої кишки та заочеревенного простору ліворуч, внутрішньочеревна кровотеча середнього ступеню тяжкості, та впав на асфальтоване покриття.

В цей час ОСОБА_6 помітивши екіпаж поліції, який проїздив повз, з місця вчинення злочину зник в невідомому напрямку.

В подальшому ОСОБА_7 була надана своєчасна кваліфікована медична допомога, внаслідок чого настання наслідків у вигляді смерті останнього були відвернені.

Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

13.01.2022 року в рамках розслідування вказаного кримінального провадження за погодженням з процесуальним керівником досудового розслідування прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7. ч. 2 ст. 115 КК України.

17.01.2022 ОСОБА_6 оголошено в розшук, оскільки є достатні підстави вважати що останній переховується від органів досудового розслідування, та допитаний в ході досудового розслідування свідок ОСОБА_10 повідомив що після вчинення кримінального правопорушення він особу, яку впізнають як ОСОБА_6 підвіз до КПВВ «Каланчак» що свідчить про те, що останній направився в АРК Крим, з метою переховування від органів досудового розслідування.

Через неможливість встановлення фактичного місця перебування ОСОБА_6 , письмове повідомлення про підозру від 12.01.2022 року відповідно до вимог ч.1 ст. 278 та ст.ст. 111, 135 КПК України було направлено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

На даний час місце перебування ОСОБА_6 не встановлено, за місцем реєстрації та проживання вказана особа не знаходиться, у зв`язку з чим 13.04.2022 року постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 . ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

З огляду на те, що ОСОБА_6 ухиляється від слідства, слідчим подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 7. ч. 2 ст. 115 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. При цьому, зважаючи на не встановленість місцезнаходження знаряддя вчинення злочину (зброї), наявність безпосередніх очевидців вчинення злочину, хуліганські мотиви, виняткову зухвалість та поведінку підозрюваного як під час вчинення злочину так і псля нього, на думку слідчого, існують ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків чи потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений в міжнародний розшук, слідчий просить розглянути подане ним клопотання в порядку ч.6 ст.193 КПК України та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримав та уточнив подане слідчим клопотання в повному обсязі, зазначив, що наявні правові підстави для розгляду даного клопотання в порядку ч.6 ст. 193 КПК України, оскільки ОСОБА_6 оголошено в розшук, наявні достатні підстави вважати, що останній перебуває на тимчасово окупованій території, просив клопотання задовольнити та обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на наявність ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_6 від 19.01.2022 року.

Підозрюваний ОСОБА_6 не повідомлявся про день, час та місце проведення судового засідання з об`єктивних причин не можливості направлення судового повідомлення за відомим місцем реєстрації його проживання ( АДРЕСА_2 ), оскільки згідно офіційних даних ДП «Укрпошта» з 27.11.2014 року вказане підприємство зупинило приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, в тому числі в м. Донецьк.

Заслухавши думку прокурора, позицію сторони захисту, дослідивши матеріали, надані учасниками процесу, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст. 183 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст. 194 КПК України).

Частиною 6 статті 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на зазначені положення закону, слідчому судді під час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, з метою визначення чи є законні підстави для обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно в межах доводів відповідного клопотання розкрити: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність та достатність доказів на підтвердження факту перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території; 3) ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість; 4) чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Щодо обґрунтованості підозри.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованою підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, сторона обвинувачення стверджує, що обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: рапортом сержанта поліції ОСОБА_11 , протоколами огляду місця події від 07.01.2022, протоколом огляду місцевості від 07.01.2022, довідкою Білоцерківської МЛ №2, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами проведення впізнання по фотознімках, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколами проведення впізнання по фотознімках за участю свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколами проведення впізнання за фотознімками осіб за участю свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколами проведення впізнання за фотознімками осіб за участю свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом перегляду відеозапису з камер відеоспостереждення з приміщення РК «Щастя» в м. біла Церква по вул. Я. Мудрого 17, протоколами перегляду відеозапису з камер відеоспостереждення по вул. Ярослава Мудрого в м. Біла Церква, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

За вказаних вище обставин слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7. ч. 2 ст. 115 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

При цьому слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності в особи статусу підозрюваного

Випадки, за яких особа у кримінальному провадженні набуває статусу підозрюваного, визначені у ч. 1 ст. 42 КПК.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК «підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень».

Тобто, за змістом ч. 1 ст. 42 КПК підозрюваним як учасником кримінального провадження особа стає в одному з трьох випадків, а саме коли: 1) їй у порядку, встановленому ст.ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру; 2) особу затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; 3) щодо неї складено повідомлення про підозру, яке їй не вручено внаслідок невстановлення її місцезнаходження, якщо вжито заходи для вручення відповідного повідомлення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

Разом з тим, глава 22 КПК регулює питання щодо порядку вручення письмового повідомлення про підозру, де законодавець, окрім термінів «здійснюється» та «складається», вживає також термін «вручається» в контексті повідомлення про підозру (ч. 1 і ч. 2 ст. 278 КПК). Зокрема, у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК «письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень».

Як зазначено в ч. ч. 1 і 3 ст. 111 КПК «повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи». Так, спосіб вручення повідомлень визначається ст. 135 глави 11 КПК.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 135 КПК «особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи».

З наведеного вбачається, що за змістом ч. 1 і ч. 2 ст. 135 КПК у їх взаємозв`язку загальний порядок вручення повідомлень в кримінальному провадженні передбачає їх надсилання особі поштою за адресою її місця проживання, яким згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», у тому числі, вважається зареєстроване місце проживання, за адресою якого з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. І лише у випадку виявлення тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як слідує з клопотання, 13.01.2022 року в рамках розслідування вказаного кримінального провадження за погодженням з процесуальним керівником досудового розслідування прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7. ч. 2 ст. 115 КК України.

У зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 12.01.2022 у день його складення, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ст.ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Так, зокрема слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_14 у порядку, передбаченому ч.1 ст.42 та ч.2 ст.135 КПК України, було вжито передбачених заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, а саме направлено повідомлення про підозру до житлово-експлуатаційної організації (ЖЕД-402) за адресою реєстрації ОСОБА_6 , як фізичної особи-підприємця ( АДРЕСА_3 ), що підтверджується супровідним листом, листом-вручення повідомлення про підозру директору ЖЕД-402 І.Береговій, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказане повідомлення про підозру не направлялось за відомим місцем реєстрації ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) по причині того, що з 27.11.2014 року ДП «Укрпошта» зупинило приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, в тому числі в м. Донецьк.

За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що з врахуванням того, що на час складання повідомлення підозру ОСОБА_6 від 12.01.2022 року його точне місце перебування з об`єктивних причин не було встановлено, слідчими та прокурорами вжито всіх можливих заходів для вручення йому такого повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

З урахуванням наведеного слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 набув статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Правові підстави для розгляду клопотання, відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України

Слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. (ч. 6 ст. 193 КПК).

Як слідує із клопотання, ОСОБА_6 07.01.2022 року покинув територію України, на даний час місце перебування ОСОБА_6 не встановлено, за місцем реєстрації та місцем знаходження його робочої адреси вказана особа не знаходиться.

Відповідно до даних з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», останній перетин державного кордону України здійснювався громадянином України ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 07.01.2022 в пункті пропуску КПВВ «Каланчак» в напрямку «виїзд», тобто підозрюваний ОСОБА_6 ймовірно перебуває в тимчасово окупованій АР Крим.

Згідно з доводами клопотання, органом досудового розслідування вжито всі передбачені чинним кримінально-процесуальним законодавством способи задля виклику ОСОБА_6 , останній переховується від органів досудового росзлідування, місце знаходження його невідоме, мобільний телефон вимкнений, в зв`язку з чим постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 17.01.2022 ОСОБА_6 оголошений в розшук. Вказану постанову було скеровано до оперативного підрозділу Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області для виконання.

Разом з тим, у відповідності до положень ст. 281 КПК України відомості про оголошення особи в розшук мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На думку слідчого судді, однією з обов`язкових умов для підтвердження факту оголошення особи у розшук є внесення відповідних відомостей про оголошення в розшук до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте, такого витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000059 з відміткою про те, що ОСОБА_6 оголошений в розшук згідно постанови слідчого від 17.01.2022 року, під час судового розгляду прокурором не надано.

Водночас суд позбавлений можливості самостійно перевірити вказане, з огляду на обмежений доступ до такого ресурсу як Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Передусім обов`язок доведення факту перебування підозрюваного у розшуці покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про обрання запобіжного заходу та має бути підтвердженим відповідними відомостями ЄРДР, що є підставою для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного.

Проте ні слідчим в клопотанні, а ні прокурором у судовому засіданні не доведено факт оголошення ОСОБА_6 в розшук у розумінні ст.281 КПК України та ч.6 ст.193 КПК України.

За таких обставин неможливо зробити безперечний висновок про перебування ОСОБА_6 в розшуку.

Доводи прокурора з приводу відсутності технічної можливості у ЄРДР, внесення даних відносно винесених слідчим чи прокурором постанов про оголошення у розшук є неспроможними, з огляду на те, що технічні особливості функціонування ЄРДР ніяким чином не відміняють імперативний припис ч. 2 ст. 281 КПК України, зобов`язуючий вносити усю інформацію щодо винесення у відповідному кримінальному провадженні постанов про оголошення особи у розшук до ЄРДР.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність стороною обвинувачення підстав для розгляду клопотання в порядку ч.6 ст. 193 КПК України.

Окрім того, як вбачається з наданих матеріалів кримінальне провадження було зупинене постановою від 16.02.2022 року та наразі перебуває у стані «зупинене», що не заперечувалось під час судового розгляду прокурором.

Положеннями ч.1,3 ст. 282 КПК України встановлено, що зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Відомості про відновлення досудового розслідування вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Поряд з цим постанови про відновлення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження матеріали провадження не містять.

Факт зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000059 на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечується стороною обвинувачення.

Між тим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч.6 ст. 193 КПК України спрямоване на забезпечення подальшого міжнародного розшуку, що є процесуальною дією, а тому потребує відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

За наведених обставин стороною обвинувачення не дотримано порядку здійснення слідчих/процесуальних дій, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом.

Положення статті 280 Кримінального процесуального кодексу України встановлюють підстави та порядок зупинення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Пряма заборона проведення слідчих (розшукових) дій після зупинення досудового розслідування, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного закріплена у ч. 5 ст. 280 КПК України.

Разом з цим, положення ч. 1 ст. 282 КПК України передбачають винесення слідчим або прокурором постанови про відновлення зупиненого досудового розслідування, як-от у разі виникнення потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

Із сукупного аналізу норм ст.ст. 280, 282 КПК України слідує, що заборона на проведення у зупиненому під час досудового розслідування провадженні встановлена для будь-яких процесуальних дій, за виключенням слідчих (розшукових) дій, здійснення яких спрямоване на визначення місцезнаходження підозрюваного, оголошеного у розшук. Главами 20 та 21 Кримінального процесуального кодексу України закріплено вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій.

До слідчих (розшукових) дій, метою здійснення яких є визначення місцезнаходження підозрюваного, належать ті, в яких така мета прямо визначена нормою Кримінального процесуального кодексу України: обшук з метою встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб (ч. 1 ст. 234 КПК України); обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи з метою виявлення осіб, які розшукуються (п. 4 ч. 1 ст. 267 КПК України); а також інші слідчі (розшукові) дії, завдяки яким можливо встановити місцезнаходження розшукуваної особи (ст.ст. 261, 262, 263, 268, 269, 270 КПК України), за умови, що така дія ініціюється саме з метою отримання інформації про можливе місце перебування підозрюваного, який розшукується органом досудового розслідування.

Для здійснення таких слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, пов`язаних з організацією та забезпеченням їх проведення (зокрема - складання клопотання, постанови, протоколу, звернення до слідчого судді) закон не вимагає відновлювати зупинене досудове розслідування.

Тобто, положеннями ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України встановлено дозвіл на вчинення у зупиненому досудовому розслідуванні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, та, одночасно з цим, положення зазначених норм містять пряму заборону на вчинення інших процесуальних дій, у тому числі - слідчих (розшукових).

Звернення сторони обвинувачення із клопотанням про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, реалізоване шляхом подання відповідного клопотання до слідчого судді, за своєю природою не є слідчою (розшуковою дією). Такі процесуальні дії належать до заходів забезпечення кримінального провадження, порядок реалізації яких регламентовано положеннями Розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, та безпосередньо нормами Глави 18 Кодексу. Тому, вчинення таких процесуальних дій у зупиненому провадженні прямо заборонено нормами ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України.

Тобто, для оцінки правомірності здійснення органом досудового розслідування тієї чи іншої процесуальної дії у зупиненому провадженні перш за все необхідно визначати, чи відноситься така дія саме до слідчих (розшукових), метою яких є встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Ініціювання стороною обвинувачення питання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шляхом складання відповідного клопотання та спрямування його до слідчого судді не є слідчою (розшуковою дією). Такі процесуальні дії належать до заходів забезпечення кримінального провадження, порядок та мета реалізації яких регламентовано положеннями Розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, та безпосередньо нормами Глави 18 Кодексу. Отже, вчинення таких процесуальних дій у зупиненому провадженні прямо заборонено нормами ч. 5 ст. 280, ч. 1 ст. 282 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя зауважує, що для звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному випадку, органу досудового розслідування слід було відновити зупинене постановою від 16.02.2022 кримінальне провадження №0000059.

На підставі наведеного, слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду клопотання в порядку ч.6 ст. 193 КПК України, а тому в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, у зв`язку з чим питання ризиків, які були заявлені стороною обвинувачення, їх обґрунтованість та наявності інших більш м`яких запобіжніх заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, слідчим суддею не досліджувались.

Варто додати, що висловлені в у хвалі слідчого судді висновки за результатами розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст. 198 КПК України).

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000059 від 07.01.2022 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_15