УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

Справа № 621/1415/21

Провадження 1-кп/621/76/22

27 липня 2022 року м. Зміїв Харківської області
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:
прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

потерпілі:

ОСОБА_7 (не з`явився)

ОСОБА_8 (не з`явилася)

ОСОБА_9 (не з`явилася)

представник потерпілого Регіональна філія «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» (не з`явився)

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, із середньо освітою, раніше судимого:

- 03.06.2008 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.263 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 08.12.2009 вироком Харківського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 14.04.2016 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст..75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 22.12.2017 вироком Нововодолазького районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

- 08.07.2019 вироком Харківського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

- 14.03.2019 вироком Харківського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, в силу ст..70 ч.4 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 18.05.2021 направлено обвинувальний акт за ч.3 ст.185 КК України до Зміївського районного суду Харківської області;

- 29.07.2021 направлено обвинувальний акт за ч.3 ст.185 КК України до Зміївського районного суду Харківської області,

- 24.12.2021 направлено обвинувальний акт за ч.3 ст.185 КК України до Зміївського районного суду Харківської області,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває кримінальна справа № 621/1415/21 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 статті 185 КК України.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.01.2022 року, після об`єднання кримінальних проваджень №0000425, 0000121, 0000263, кримінальну справу № 621/1415/21 призначено до судового розгляду.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений, в останнє - до 25 травня 2022 року
Згідно положень статей 12-2, 20, 26 Закону України № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05. 2015, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.
Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
В зв`язку з особливими умовами роботи судів в умовах воєнного стану, введених згідно рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 року, керуючись реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні, судовий розгляд було відкладено до 16.03.2022 року з викликом в судове засідання учасників справи.
В судові засідання, призначені на 16.03.2022, 30.05.2022, 29.06.2022 року обвинувачений ОСОБА_10 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Ухвали суду про привід обвинуваченого від 30.05.2022 та 29.06.2022 року органом поліції виконані не були в зв`язку з відсутністю обвинуваченого ОСОБА_12 за місцем реєстрації та за місцем фактичного проживання.
29 червня 2022 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області за клопотанням прокурора було надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_12 з метою приводу для участі в судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
27 липня 2022 року в судове засідання з`явилися прокурор та обвинувачені ОСОБА_11 і ОСОБА_10 .
Потерпілі в кримінальному провадженні в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до Доручення РЦ БВПД у Луганській та Харківській областях № 1391 від 26.07.2022 року в судове засідання для здійснення захисту за призначенням обвинуваченого ОСОБА_10 з`явився адвокат ОСОБА_13 замість раніше призначеного адвоката ОСОБА_14 через неможливість останньої здійснювати обов`язки захисника в даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила розглянути по суті клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачений неодноразово не з`являється в судове засідання, постійно відсутній за місцем проживання та реєстрації, за час знаходження справи в суді вчинив декілька корисливих злочинів, обвинувальні акти за якими також направлені до суду, а отже наявні ризики, визначені статтею 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик вчинення нових кримінальних правопорушень та перешкоджання провадженню іншим чином.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та зазначив, що не міг з`явитися в судове засідання через травму ноги та відсутність транспортного сполучення. Зазначив, що за медичною допомогою не звертався, та документів, що підтверджують неможливість явки в судове засідання за станом здоров`я не має.

Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики, про які вказує прокурор, не підтверджені належними й допустимими доказами, а з огляду на воєнний стан, дійсно є труднощі в обвинуваченого щодо прибуття до суду.

Обвинувачений ОСОБА_15 у вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Дослідивши клопотання, заслухавши учасників справи, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно пункту 1"b" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме: законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1, частиною 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час даного судового розгляду встановлено, що ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 185 КК України, які, відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином, та за яке, в разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

За час знаходження справи на розгляді, до суду надійшли ще 2 обвинувальних акти за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, що свідчить поза розумним сумнівом про наявність обґрунтованого ризику вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

За час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 неодноразово не з`являвся за викликом в судове засідання, в зв`язку з чим розгляд справи відкладався та судом постановлювалися ухвали про привід обвинуваченого від 25.10.2021, 30.05.2022, 29.06.2022 року, а отже ризик переховуватися від суду та перешкоджання кримінальному провадженню є наявним та підтвердженим належними й допустимими доказами.

Крім того, у відповідності до положень статті 178 КПК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, має не зняті й непогашені судимості, не має постійного місця роботи, родини, місця проживання, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та підвищений ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Твердження обвинуваченого щодо неможливості прибуття до суду в зв`язку з відсутністю транспортного сполучення не приймаються судом до уваги, оскільки автобусний зв`язок між населеними пунктами Зміївської ОТГ не припинявся навіть в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_11 прибував до суду з того ж населеного пункту, а належних доказів щодо неможливості прибуття до суду через стан здоров`я обвинувачений ОСОБА_5 не надав.

За таких обставин, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, не зважаючи на виключний характер вказаного заходу. З огляду на вище викладене, суд вважає також за недоцільне обирати обвинуваченому менш суворий запобіжний захід, оскільки на думку суду, такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не сприятиме ризикам, встановленим судом.

Крім того, згідно ч.3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу, які будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Тобто, діючим процесуальним законодавством передбачено одночасну можливість застосування слідчим суддею, судом до підозрюваного (обвинуваченого) менш суворого запобіжного заходу у виді застави у визначеному законом розмірі, що, незважаючи на здійснення судочинства в умовах воєнного стану, жодним чином не звужує право підозрюваного на застосування до нього альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.
Згідно ч.5 статті 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до положень ч.1-3 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання,
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 задовольнити.

Застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 рахувати з 27 липня 2022 року.

Строк дії ухвали до 24 вересня 2022 року включно.
Виконання ухвали доручити співробітникам ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та направити ОСОБА_10 до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України в сумі 90800,00 грн, що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених станом на 01 січня поточного року, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: р/р ua0006674, одержувач: ТУ ДСА України у Харківській області, код одержувача: 26281249, банк одержувача: ДКСУ м Київ, МФО одержувача: 820172. Призначення платежу: застава за _____ (ПІБ) , згідно ухвали Зміївського районного суду Харківської області внесені (ПІБ особи, що вносить заставу).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки:

- прибувати до Зміївського районного суду Харківської області за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_10 з-під варти та повідомити усно і письмово суд чи прокурора в даному кримінальному провадженні

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків ОСОБА_10 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

Зобов`язати слідчого негайно повідомити родичів обвинуваченого ОСОБА_10 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, повноваження якого розпорядженням Голови Верховного Суду передано до Полтавського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 27.07.2022.

Суддя: ОСОБА_16