Справа № 346/2101/22
Провадження № 11-п/4808/59/22
Категорія ст.34 КПК України
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження подання в.о. голови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 про направлення матеріалів судового провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на розгляд іншого суду, -

в с т а н о в и л а:

В.о. голови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з поданням про вирішення питання про передачу матеріалів судового провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на розгляд Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Своє прохання мотивує тим, що ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)», а тому, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, Коломийський міськрайонний суд не вправі вирішувати питання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

До початку апеляційного розгляду прокурор подав заяву про розгляд подання в порядку письмового провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 406 КПК України зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження. відповідно до приписів ст. 406 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подання в.о. голови місцевого суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, передбачено, що клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до п.1 ІІІ розділу Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, Положення про центральну та міжрегіональну комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання, який затверджений наказом Міністерства управління юстиції від 27.02.2017 року, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, до установ виконання покарань здійснюється на підставі запиту на наряд щодо направлення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі (додаток 1), на підставі якого видається наряд про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, із слідчого ізолятора до установи виконання покарань (дільниці виправного центру, сектору) (додаток 2).

Згідно з ст. ст. 86 , 87 КВК України вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань і особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не раніше спливу триденного та не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

Крім того, відповідно до ст. 89 КВК України, осіб, вперше засуджених до позбавлення волі за нетяжкі чи тяжкі злочини, може бути за їхньою згодою залишено у слідчому ізоляторі чи направлено у виправну колонію максимального рівня безпеки для роботи з господарського обслуговування. Залишення засуджених для виконання роботи з господарського обслуговування проводиться наказом начальника слідчого ізолятора, а направлення їх у виправну колонію максимального рівня безпеки - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань за наявності письмової згоди засуджених.

Статтею 93 КВК України передбачено, що засуджений до позбавлення волі відбуває весь строк покарання в одній виправній чи виховній колонії, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до його місця проживання до засудження або місця постійного проживання родичів засудженого. Переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають дальшому перебуванню засудженого в цій виправній чи виховній колонії. Порядок переведення засуджених визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

В поданні в.о. голови місцевого суду зазначено, що згідно з повідомленням ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» від 14.06.2022 року та довідки з особової справи ОСОБА_6 засуджений 22 грудня 2020 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, утримується під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» з 29 квітня 2021 року по даний час на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2019 року, для розгляду кримінального провадження.

Разом з тим, в матеріалах провадження та поданні відсутні дані про те, що на даний час припинено або призупинено виконання вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року, що свідчить про те, що засуджений продовжує відбувати покарання у виді позбавлення волі та перебуває в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Таким чином в поданні Коломийського міськрайонного суду не наведені достатні дані, які свідчать про необхідність направлення кримінального провадження до Івано-Франківського міського суду, у зв`язку з чим подання підлягає залишенню без задоволення, а матеріали судового провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, поверненню до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Керуючись ст.ст. 34,406,418 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Відмовити в задоволенні подання в.о. голови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 .

Матеріали судового провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повернути для розгляду в Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4