УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні 201/1838/22 (пр. № 1-кп/201/549/2022), відомості про яке 26 листопада 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001058, стосовно:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мцхеті Грузія, громадянина Грузії, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Гудаута Абхазія, громадянина Грузії, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Руставі Грузія, громадянина Грузії, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, розгляд якого було призначено до підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючим було з`ясовано в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловив свою позицію щодо неможливості призначення судового розгляду та необхідності відкладення судового засідання, у зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження.

У підготовчому судовому засіданні від 02 березня 2022 року захисник ОСОБА_5 та обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 просили суд повернути прокурору обвинувальний акт, оскільки вважали, що він не відповідає вимогам КПК України, зокрема з підстав зазначених у письмовому клопотанні захисника. Під час підготовчого судового провадження 06 липня 2022 року сторона захисту не заперечувала щодо позиції прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_13 до суду не з`явився, на неодноразові виклики, шляхом надіслання повісток поштою за адресою місця проживання, зазначеною в обвинувальному акті, поштові повідомлення повертались до суду з причин відсутності адресата за адресою місця проживання, а отже такі повістки про виклик не були вручені.

Вирішуючи питання щодо призначення судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акта, дослідивши зміст останнього на відповідність вимогам § 3 Глави 24 Розділу ІІІ КПК України, суд доходить наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Водночас відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 КПК України суд проводить підготовку до судового розгляду лише у випадку, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу.

Пунктом другим частини другої статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити наступні дані, зокрема анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

У скерованому до суду обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений ОСОБА_13 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , однак на неодноразові виклики за вказаними адресами обвинувачений не з`являвся до суду, водночас поштові повідомлення повертались з причин відсутності адресата за адресою місця проживання, що, з урахуванням багаторазових спроб упродовж тривалого часу здійснити виклик до суду, свідчить про те, що останній не мешкає за адресами, вказаними в обвинувальному акті. Отже внаслідок невстановлення місцезнаходження та місця проживання ОСОБА_11 суд позбавлений можливості здійснити виклик обвинуваченого та забезпечити його присутність під час судового розгляду, проведення якого вимагається у розумні строки з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Таким чином суд вважає, що подальше вжиття заходів до забезпечення прибуття обвинуваченого до суду шляхом здійснення судових викликів за адресою місця проживання, зазначеною в обвинувальному акті призведе лише до невиправданої затримки розгляду цього кримінального провадження, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 28 КПК України, згідно з якими кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Крім того через відсутність належного підтвердження отримання обвинуваченим ОСОБА_14 повісток про виклик неможливо стверджувати, що останній не з`являється до суду без поважних причин, у разі чого могли б застосовуватись наслідки неприбуття на виклик, у тому числі обиратись, змінюватись запобіжний захід або звертатися у дохід держави внесена застава.

Отже, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_11 , а саме достовірність місця проживання останнього за адресою, зазначеною в обвинувальному акті, оскільки за результатами неодноразового направлення судових повісток про виклик було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_13 за вказаною адресою не проживає, що свідчить про недотримання прокурором вимог кримінально-процесуального закону та призводить до неможливості розгляду кримінального провадження по суті у розумні строки з обов`язковою участю обвинуваченого.

Враховуючи об`єктивну неможливість проведення підготовки до судового розгляду у присутності обвинуваченого ОСОБА_11 , суд позбавлений можливості розглянути питання щодо призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта.

При цьому, як було зазначено вище, будь-яких даних, які б вказували на умисне переховування обвинуваченого ОСОБА_11 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, на даний час судом не встановлено, підтверджувальної інформації стосовно цього стороною обвинувачення також не надано, у зв`язку з чим привід останнього, зупинення провадження в даній справі та оголошення його у розшук, надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою приводу або зміна запобіжного заходу на тримання під вартою є безпідставною мірою. Тобто судом вичерпані усі передбачені нормами діючого Кримінального процесуального кодексу України можливості виклику обвинуваченого ОСОБА_11 до суду.

Водночас виділення з матеріалів даної справи обвинувачення щодо ОСОБА_11 є неможливим з огляду на те, що згідно з обвинувального акта ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні у співучасті одних і тих самих злочинів, якими було заподіяно однакову за наслідками шкоду, одним і тим самим потерпілим, а тому виділення матеріалів кримінального провадження в окреме провадження негативно вплине на повноту судового розгляду.

Також під час підготовчого провадження встановлено, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурором, в порушення вимог ч. 4 ст. 291, ч. 1 ст. 293 КПК України, не було надано його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_15 у перекладі на їх рідну мову, якою вони володіють, розписки на підтвердження чого не були додані до обвинувального акта.

Враховуючи відсутність підтверджувальних даних щодо надання одночасно з переданням обвинувального акта до суду та отримання ОСОБА_10 , ОСОБА_16 копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у перекладі на їх рідну мову, якою вони володіють, суд доходить висновку про порушення прав останніх на захист від конкретного і зрозумілого обвинувачення та неможливості усунення зазначених порушень шляхом надання вказаних копій документів відповідно до вимог ст. 293 КПК України під час розгляду даного кримінального провадження у судовому порядку, а отже зазначені обставини свідчать про необхідність обов`язкового повернення обвинувального акта прокурору задля запобігання у подальшому прийняття необґрунтованого рішення по справі. Водночас доводи прокурора щодо належного вручення копій обвинувальних актів та реєстрів матеріалів досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_17 через адміністрацію місця їх попереднього ув`язнення не знайшли свого підтвердження, оскільки під час підготовчого судового засідання ОСОБА_10 та ОСОБА_12 повідомили, що за час перебування в установі попереднього ув`язнення вони не отримували відповідних процесуальних документів, а тому супровідний лист, наданий стороною обвинувачення щодо надіслання вказаних процесуальних документів не є належним підтвердженням виконання прокурором вимог статті 293 КПК України, положеннями якої встановлена вимога надання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування саме під розписку одночасно з переданням до суду обвинувального акта.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини слід враховувати, що право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення розглядаються у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року, рішення у справі «Даллос проти Угорщини» від 01 березня 2001 року).

Отже слід вважати, що висунуте обвинувачення про вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_16 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України не було доведено до їх відома в порядку, встановленому КПК України, а тому без усунення вказаних порушень обвинувачені будуть позбавлені права на захист, зокрема щодо реалізації своїх процесуальних прав, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, відповідно до яких обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

За таких обставин, суд позбавлений можливості проведення підготовки до судового розгляду та вважає за необхідне повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, прокурору Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 290-293, 314, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні 201/1838/22 (пр. № 1-кп/201/549/2022), відомості про яке 26 листопада 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001058, стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України повернути прокурору Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення ухвали через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, а сторонами кримінального провадження, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1