Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/6749/21
У Х В А Л А
11.04.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження № 000325 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Пийтерфолво, Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що ніде не працюючи, мешканець с. Пийтерфолво, Берегівського району, використовуючи документи фізичної особи-підприємця, видані 06.03.2013 на ім`я його дружини - ОСОБА_7 , скориставшись несумлінним ставленням до своїх службових обов`язків окремих посадових осіб Виноградівського МУВГ, досудове розслідування щодо яких здійснюються в іншому кримінальному проваджені, з якого виділено матеріали щодо ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, в березні 2016 року розпочав незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення у порушення вимог законодавства України.

Так, в березні 2016 року ОСОБА_8 , діючи без доручення, від імені дружини ОСОБА_7 , яка є зареєстрованою фізичною особою-підприємцем, отримав погоджений робочий проект: «Розчистка русла річки «Тиса» біля с. Тисобикень, Виноградівського району Закарпатської області (далі Проект), розроблений ВКП «ЗакарпаттяВодПроект» Басейнового управління водних ресурсів річки «Тиса», згідно завдання на проектування, відкоригованих матеріалах інженерно-геодезичних вишукувань, проведених БУВР «Тиси» ВКП «ЗакарпаттяВодПроект» та фондових матеріалів, метою якого, згідно п. 1 Проекту, є розчистка русла від твердих наносів з метою створення стійкого, в плані русла річки, задля збільшення пропускної спроможності річки «Тиса» в період підняття рівнів води, а також для стабілізації берегової лінії та зменшення дії розмиваючої сили водного потоку на правий берег, загальною довжиною 563 погонних метрів.

В подальшому ОСОБА_8 , розуміючи що проведення розробки ґрунту під час проведення днопоглиблювальних робіт та його використання в подальшому у якості корисної копалини для будь-яких потреб або можливої реалізації, передбачає отримання спеціального дозволу на користування надрами, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 19, 20, 23 Кодексу України про надра, під видом проведення робіт біля с. Тисобикень Виноградівського району Закарпатської області, у порушення ст. ст. 50, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991, ст. 86 Водного кодексу України, ст. 19 Кодексу України «Про надра» від 27.07.1994, ст. ст. 7, 9, 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999, ст. ст. 31, 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011, ст.ст. 2-5, 7, 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» від 03.05.2017, положень Постанови КМУ від 11.07.2007 № 903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури», положень «Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи», затвердженого постановою КМУ від 11.05.2011 № 560, в період з березня 2016 по грудень 2020 року розпочав та здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші, що відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, загальним об`ємом 11847 метрів кубічних, за наступних обставин.

ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, достовірно знаючи, що у його дружини ОСОБА_9 відсутні дозвільні документи для користування надрами загальнодержавного значення, а саме спеціальний дозвіл на користування надрами, на підставі укладеного з Виноградівським міжрайонним управлінням водного господарства договору про надання послуг № 0014/16 від 03.03.2016, всупереч ч. 2 ст. 86 Водного кодексу України, якою передбачено, що місця і порядок проведення зазначених робіт визначаються відповідно до проектів, що погоджуються з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства (крім робіт на землях, зайнятих морями, а також робіт, пов`язаних з будівництвом, облаштуванням та утриманням інженерно- технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, розпочав та здійснював за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням техніки та спосіб роботи по видобування сировини піщано-гравійної на березі річки Тиса, що біля с. Тисобикень, Пийтерфолівської сільської ради (колишнього Виноградівського району), а на теперішній час Берегівського району Закарпатської області, шляхом її вилучення відкритим способом, тобто здійснював незаконне видобування корисної копалини загальнодержавного значення, з подальшим вивезенням вказаних корисних копалин.

Всього за період з березня 2016 по грудень 2020 року ОСОБА_8 скориставшись несумлінним ставленням до своїх службових обов`язків окремих посадових осіб Виноградівського МУВГ, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому кримінальному проваджені, з якого виділено матеріали щодо ОСОБА_8 , від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 під час надання послуг з розчистки річки Тиса, що біля АДРЕСА_2 , незаконно здійснив видобуток корисних копалин загальнодержавного значення - річкових наносів (піщано-гравійної суміші), об`ємом 11847 метрів кубічних, які реалізував різним невстановленим особам.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковано як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, за що передбачено кримінальну відповідальність за ч.2 ст.240 КК України.

На розгляд суду у рамках підготовчого провадження передано Угоду про визнання винуватості укладену, між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_6 , в якій обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється; сторони також зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження.

Сторони угоди узгодили покарання за ч.2 ст.240 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050 грн (одинадцять тисяч п`ятдесят гривень).

Заслухавши прокурора, який підтвердив та просив затвердити угоду про визнання винуватості, заслухавши обвинуваченого та захисника, які підтвердили угоду та просили її затвердити, ознайомившись зі змістом угоди, змістом обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, Укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Разом із тим, угода не відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.240 КК України щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією статті. Так, за змістом пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення діяння, що кваліфіковано як протиправне та кримінально каране, має триваючий характер, а саме охоплює період з березня 2016 по грудень 2020 року. Відтак, кримінальне правопорушення відповідно до змісту обвинувачення є завершеним у грудні 2020 року без зазначення числа місяця.

Тому при призначенні покарання застосуванню підлягає санкція ч.2 ст.240 КК України у редакції, що діяла на момент завершення кримінального правопорушення.

Узгоджена сторонами міра покарання не відповідає санкції ч.2 ст.240 КК України у редакції, що діяла у грудні 2020 (із змінами, внесеними Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018).

Відповідно до пункту 1 ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Відтак, оскільки умови угоди суперечать закону про кримінальну відповідальність щодо міри покарання, передбаченої санкцією ч.2 ст.240 КК України (із змінами, внесеними Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018), то угода про визнання винуватості затвердженню не підлягає.

Керуючись п.1 ч.7 ст.474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У затвердженні Угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 000325 відмовити.

Роз`яснити учасникам провадження, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Судове провадження продовжити у загальному порядку.

Підготовче судове засідання призначити на 12.05.2022 14-00 год.

У підготовче судове засідання викликати учасників провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1