Дата документу 12.09.2022 Справа № 554/3612/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 верйесня 2022 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000588 від 15.12.2020 року, -
УСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.05.2021 № 554/6812/19 на майно, вилучене в ході обшуку 28.04.2021.
В обґрунтування клопотання зазначено, що упровадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000588 від 15.12.2020 за ч. 3 ст. 191 КК України. Заявник зазначив, що з моменту відкриття кримінального провадження, жодних слідчих дій за участю моїх підзахисних не відбувалось. Між тим, провадження було закрито, кошти повернення не були. Згодом кримінальне провадження було поновлено. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 554/3612/21 від 20.04.2021, по кримінальному провадженню № 0000588 від 15.12.2020, проведено обшукза фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . У ході обшуку, відповідно до протоколу обушку від 28.04.2021 виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, у якому містились грошові кошти в розмірі 76 650 (сімдесят шість тисяч шістсот п`ятдесят) доларів США, а саме: Купюри номіналом 100 доларів США 764 шт. Купюри номіналом 50 доларів США 5 шт. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.05.2021 накладено арешт на вилучені в ході обшуку 28.04.2021 кошти. Вважає, що арешт на вказані грошові кошти підлягає скасуванню на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, у зв`язку з необґрунтованістю.

Від адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує.
Слідча СУ ГУНП в Полтавській області, за клопотанням якої було накладено арешт на майно, надала до суду заяву в якій прохала справу розглядати без її участі покладається на розсуд суду.
Неявка слідчого, в силу вимог ст. 174 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
У провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000588 від 15.12.2020 за ч. 3 ст. 191 КК України. З моменту відкриття кримінального провадження, жодних слідчих дій за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не відбувалось.
Кримінальне провадження № 0000588 від 15.12.2020 за ч. 3 ст. 191 КК України було закрито, однак повернення не були. Згодом кримінальне провадження № 0000588 від 15.12.2020 за ч. 3 ст. 191 КК України було поновлено.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 554/3612/21 від 20.04.2021, по кримінальному провадженню № 0000588 від 15.12.2020, проведено обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході обшуку, відповідно до протоколу обушку від 28.04.2021 виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, у якому містились грошові кошти в розмірі 76 650 (сімдесят шість тисяч шістсот п`ятдесят) доларів США, а саме:
-Купюри номіналом 100 доларів США 764 шт.;

-Купюри номіналом 50 доларів США 5 шт.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.05.2021 накладено арешт на вилучені в ході обшуку 28.04.2021 кошти.
Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Арешт є заходом забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
У даному випадку, арешт на майно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.05.2021 з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні 0000588 від 15.12.2020 за ч. 3 ст. 191 КК України.
Вразі накладення арешту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, слідчим має бути доведено, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, визначених статтею 98 цього Кодексу, а саме, що таке майно є об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ч.1ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та

управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права.
У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: легітимність втручання, чи переслідує втручання «суспільний інтерес», чи є такий захід втручання в право на мирне володіння майном пропорційним визначеним цілям досудового розслідування.
Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду» (national authorities enjoy a certain margin of appreciation) з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і знаходяться в кращому становищі, ніж міжнародний суддя, для оцінки того, що становить «суспільний інтерес». Це поняття має широке значення, втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі публічного, загального інтересу (public, general interest), який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.
Принцип «пропорційності» (principle of proportionality), закріплений як загальний принцип у Договорі про заснування ЄС, вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів).
Також, частина 4 ст. 173 КПК передбачає, що суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Накладення арешту на грошові кошти у розмірі 76 650 доларів США, які належать добросовісному набувачеві ОСОБА_4 , суттєво позначаються на її інтересах, погіршуючи її матеріальне становище в особливо великому розмірі.
Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора (ч. 3 ст. 132 КПК України).
На підставі вищевикладеного та враховуючи, що слідчий за клопотання якого було накладено арешт на майно покладається на розсуд суду, слідчий суддя дійшов висновку про скасування арешту у повному обсязі, оскільки подальше обмеження права особи на вільне володіння своїм майном не виправдовує потреби досудового розслідування.
Керуючись ст. 174, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000588 від 15.12.2020 року задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.05.2020по кримінальному провадженню № 0000588 на грошові кошти в розмірі 76 650 доларів США, а саме:
-Купюри номіналом 100 доларів США 764 шт.;

-Купюри номіналом 50 доларів США 5 шт.

Зобов`язати слідчих із групи слідчих по кримінальному провадженню № 0000588 від 15.12.2020 повернути ОСОБА_4 вилучені в ході обшуку 28.04.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в розмірі 76 650 доларів США, а саме:
-Купюри номіналом 100 доларів США 764 шт.;

-Купюри номіналом 50 доларів США 5 шт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1