ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 08 квітня 2022 р., винесену в порядку ст.193 КПК України в кримінальному провадженні №0000105 щодо підозрюваного ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до 04 червня 2022 року.

Одночасно для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, визначено заставу в розмірі 600000 гривень.
У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України.
На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, а в разі неможливості застосування цього запобіжного заходу визначити розмір заставив
ЄУНСС 727/2404/22 провадження №11сс/822/99/22 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9
межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На обґрунтування своїх вимог вказував, що ризики на які посилається сторона обвинувачення у поданні - відсутні. Підозрюваний ОСОБА_7 визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що свідчить про цілковите бажання співпрацювати зі слідством і небажанням переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, воєнний стан, який введений на всій території України роблять неможливим виїзд за кордон, а також наявність пандемії коронавірусу свідчить про суттєве обмеження у вільному пересуванні, а відтак є перешкодою для втечі. Також підозрюваний не має на меті здійснювати вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки свідки вже були допитані та надали відомості, які були їм відомі.
Також документами, що містяться в матеріалах справи підтверджується зразкова поведінка підозрюваного серед жителів села, його позитивні моральні якості, наявність постійного місця проживання, перебування на його утриманні трьох непрацездатних членів сім`ї, що потребують стороннього догляду.
Крім того, відсутній ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, у скоєному діянні щиро кається та бажає співпрацювати зі слідством.
Стверджував, що ОСОБА_7 офіційно здійснює догляд за матір`ю дружини 1938 року народження, яка не в змозі себе обслуговувати, доглядає за своєю матір`ю 1953 року народження, яка в 2021 році перенесла інсульт та постійно потребує сторонньої допомоги та лікування, а також здійснює догляд за своїм паралізованим братом 1973 року народження, цілком забезпечує їх ліками та допомагає у їх лікуванні.
Вказував, що розмір застави визначений слідчим суддею не відповідає закону, є більший за максимально можливий, передбачений за вчинення тяжкого злочину, є не співмірним та не пропорційним вчиненому, адже до уваги не було взято майновий стан підозрюваного, а під час обшуку помешкання в якому проживав ОСОБА_7 були вилучені кошти, а також перебування на його утриманні трьох непрацездатних осіб.

Вважає, що зменшення розміру застави відповідатиме критеріям справедливості та співмірності, здатним забезпечити високі стандарти загальносуспільних прав та не порушуватиме прав підозрюваного.

Посилався на те, що в цьому кримінальному провадженні також пред`явлено підозру дружині ОСОБА_7 , а тому вважає, що є усі підстави застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 менш суворішого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в них, прокурора, який просив відмовити в задоволенні заявлених вимог адвоката, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюється обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України, колегія суддів не наводить в цій ухвалі доказів на обґрунтування тих висновків суду першої інстанції, які ніким не оспорено.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 06.04.2022 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України. Вказане кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дев`яти років. В матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення та обґрунтованість пред`явленої йому підозри.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 вбачається, що останній офіційно не працевлаштований, перебуває в цивільному шлюбі, раніше не судимий, має на утриманні одну неповнолітню дитину, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років.
Зважаючи на практику Європейського суду, тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є одним з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу.
Врахувавши дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, йому відомі обставини кримінального провадження, знайомий зі свідками, тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі засудження останнього, а також те, що останній підозрюється у тому, що своїми діями допомагав особам чоловічої статі призовного віку незаконно перетнути державний кордон України в період, коли на території України відбувають воєнні дії та проживаючи у безпосередній близькості до розмежування державного кордону України із Румунією, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Що стосується посилання захисника про перебування на утриманні підозрюваного хворих матері, брата та тещі, то вони є непереконливими, оскільки матеріалами кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_7 не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, крім того, у вказаних осіб є ще й інші члени сім`ї, які можуть здійснювати догляд за хворими.
Щодо тверджень захисника про непомірний розмір застави, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановлять, що застави у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.
Враховуючи збройне вторгнення російських військ на територію України та оголошення в Україні воєнного стану, обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_7 злочину, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави в 600000 (шістсот) гривень, не порушує права підозрюваного та інших осіб, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.
Вказаний розмір застави, на переконання колегії суддів, є достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та є помірним для підозрюваного.
Слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та прийняв законне і обґрунтоване рішення, застосувавши щодо ОСОБА_7 такий запобіжний захід.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 08 квітня 2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_10 .Станковська

Копія. Згідно з оригіналом: суддя