Справа № 147/446/22
Провадження № 1-кс/147/116/22
У Х В А Л А
тримання під вартою

05.06.2022 року смт Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярке Джанкойського району АР Крим, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого за вчинення злочинів різного ступеня тяжкості, востаннє: 21.10.2016 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст.185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, звільнився з місць позбавлення волі 10.10.2019 з Крижопільської виправної колонії (№113) на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.10.2019 відповідно ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 5 днів, відповідно до ст. 89 КК України судимість не погашена та не знята, у рамках кримінального провадження №0000057 відомості про яке внесено до ЄРДР 03.06.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:
05 червня 2022 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , яке погоджене начальником Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000057 від 03.06.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. В даному клопотанні слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярке Джанкойського району АР Крим, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого за вчинення злочинів різного ступеня тяжкості, а востаннє засуджений 21.10.2016 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, звільнився з місць позбавлення волі 10.10.2019 з Крижопільської виправної колонії (№113) на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.10.2019 відповідно ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 5 днів, відповідно до ст. 89 КК України судимість не погашена та не знята.

Подане клопотання слідчий обгрунтовує тим, що 03.06.2022 близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння на березі ставка зі сторони вул. Чкалова в смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області, що неподалік від будівлі Тростянецької районної організації українського товариства мисливців та рибалок, у присутності громадян, які відпочивали на березі ставка, вчинив хуліганські дії, що порушують громадський порядок та супроводжуються особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме кухонного ножа.

Так, ОСОБА_5 біля 14 год. 20 хв. 03.06.2022 підійшов до групи громадян, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які відпочивали на березі ставка та ловили рибу, вжив з даними громадянами алкогольні напої, після чого ОСОБА_5 розпочав хуліганські дії, які грубо порушують громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства. ОСОБА_5 , незважаючи на присутніх поряд громадян, які відпочивали на ставку, розпочав конфлікт з ОСОБА_7 , в процесі якого з хуліганських мотивів застосував до нього фізичну силу, наздоганяв його, маючи намір побити, чим порушував громадський спокій на місці відпочинку. В дану сутичку втрутились громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_5 з хуліганськими намірами застосував то зазначених осіб газовий балончик сльозоточивої дії, якого мав з собою. В цей час поряд на кладці ставка знаходились відпочиваючі громадяни ОСОБА_10 разом зі своїм братом ОСОБА_11 , які підійшли до місця події з метою припинити вчинення правопорушення ОСОБА_5 . В процесі цього, ОСОБА_5 застосував газовий балончик сльозоточивої дії до ОСОБА_11 , спричинивши останньому хімічні опіки рогівки обох очей, згодом ОСОБА_11 звернувся з приводу отриманих травм за медичною допомогою до КНП «Тростянецька ЦРЛ». В конфліктну ситуацію втрутився ОСОБА_10 . Під час сутички ОСОБА_5 дістав із пакета, що був при ньому кухонного ножа і продовжуючи свої хуліганські дії, проявляючи у своїй поведінці особливу зухвалість, тримаючи ніж у правій руці, умисно, без мети вбивства, наніс ОСОБА_10 колото-різаний удар в область грудної клітки зліва, заподіявши останньому згідно довідки лікаря КНП «Тростянецька ЦРЛ» проникаючу колото-різану рану лівої половини грудної клітки. Як наслідок, ОСОБА_10 бригадою екстреної медичної допомоги доставлено з місця події до КНП «Тростянецька ЦРЛ» та госпіталізовано до хірургічного відділення, де надано невідкладну медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Слідчий стверджує, що вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

03.06.2022 о 17 год. 20 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 4 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, прокурора та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на зазначені обставини запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те що зазначений злочин вчинений із застосуванням насильства, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підстави не визначати розмір застави.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у ньому та просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання слідчого, наполягала на його задоволенні та навела обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які, на її думку, необхідні для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також зазначила, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, немає сталих соціальних зв`язків в смт Тростянець та постійного місця проживання. Вказала, що смт Тростянець невелике селище, а тому подія набула значного резонансу, у зв`язку з чим батьки ще недопитаних неповнолітніх свідків хвилюються за безпеку своїх дітей. На думку прокурора, єдиний можливий запобіжний захід до підозрюваного це тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого та зазначив, що вину у вчиненому не визнає, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Вказав, що на даний час працює по найму, а тому має стабільний заробіток, переховуватись від органів досудового розслідування та суду намірів немає, проживає у смт Тростянець у орендованій квартирі вже більше року. Стверджував, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою йому вручено в залі судових засідань, а він без окулярів не може з ним ознайомитися.

Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення поданого слідчим клопотання та просила у його задоволенні відмовити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Захисник, посилаючись на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, стверджує, що ОСОБА_5 не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, крім того підозрюваний вже більше року проживає за однією адресою. Зазначила, що ОСОБА_5 працює по найму і має стабільний заробіток, і сама подія мала місце під час виконання громадянином ОСОБА_5 роботи по найму. Захисник стверджує, що тримання під вартою - це дуже сувора міра запобіжного заходу, тоді як домашній арешт прирівнюється до нього і може забезпечити запобігання ризикам встановленим процесуальним законом.

Заслухавши слідчого, прокурора на підтримку поданого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Нормами ч. 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що Відділенням поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000057 від 03 червня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 03.06.2022 за №0000057 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України (а.с. 6).

03.06.2022 о 17 год. 20 хв. в кімнаті прийому громадян Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Соборна, 102, смт Тростянець, Гайсинського району Вінницької області, затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України (а.с. 11-12).

04.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України (а.с. 25-27).

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та його можливу причетність до вчинення кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: повідомленням зі служби «102» від фельдшера екстреної медичної допомоги про те, що до КНП «Тростянецька ЦРЛ» доставлено ОСОБА_11 із діагнозом: ножове поранення грудної клітки злівої сторони; заявою потерпілого ОСОБА_11 про спричинення йому гострим предметом поранення в області грудної клітки громадянином ОСОБА_12 ; повідомленням зі служби «102» від лікарня про те, що до КНП «Тростянецька ЦРЛ» звернувся за медичною допомогою ОСОБА_11 із діагнозом: хімічний опік рогівки обох очей, що було спричинено йому чоловіком, який застосував газовий балончик; довідкою виданою на запит слідчого лікарем КНП «Тростянецька ЦРЛ» про те, що при огляді доставленого до лікарні ОСОБА_11 встановлено діагноз: проникаюча колото-різана рана лівої половини грудної клітки, пацієнт госпіталізований до хірургічного відділення; протоколом затримання за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_5 . Під час обшуку затриманої особи ОСОБА_5 в правій задній кишені джинсів, в якій він був одягнутий виявлено та вилучено кухонний ніж з блискучим лезом руків`я якого із полімерного прозорого матеріалу, а також вилучено його взуття пара білих кросівок з плямами бурого кольору; протоколами допитів в якості свідків ОСОБА_11 , неповнолітнього ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які були присутні під час вчинення ОСОБА_5 правопорушення та повідомили про відомі їм обставини.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. Окрім цього, беззаперечних доказів, які б спростовували обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_5 слідчому судді не надано.

При цьому необхідно відзначити, що на даному етапі кримінального провадження стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, що виправдовує застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконний вплив на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 спричинив умисно ОСОБА_10 тілесні ушкодження; не надав потерпілому першої медичної допомоги; не повідомив працівників правоохоронних органів про інцидент.

Також, підозрюваний не має постійного місця проживання в смт Тростянець, не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має; офіційно не працевлаштований, заробляє тимчасовими підробітками, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного.

Відповідно до вимоги Управління інформаційного забезпечення ГУ Національної поліції у Вінницькій області від 04 червня 2022 року, підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності (а.с. 28-29), востаннє умовно-достроково звільнений 10.10.2019 на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.10.2019 на невідбутий строк 1 рік 3 місяці і 5 днів (а.с. 30).

Підозрюваний ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, знову вчинив кримінальне правопорушення, яке, згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Разом із цим, надаючи на момент розгляду заявленого клопотання оцінку можливості переховування обвинуваченого від суду, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).
Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п.1), 5) ч.1 ст. 177 КПК України, переховування від органу досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в яких містяться дані про адреси проживання потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків (в тому числі неповнолітніх) та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, які вказують на його причетність до вчинення кримінального правопорушення, оскільки всі вони фактично проживають в смт Тростянець.

За таких обставин, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань чи відмови від надання показань, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.

При цьому суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо відсутності вказаних слідчим та прокурором ризиків, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав. Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.4 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинені із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень - карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання, згідно ч.4 ст.296 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб без визначення розміру застави.

Слідчий суддя не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами. Стороною обвинувачення повністю доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та наявність обґрунтованої підозри, а тому застосування до підозрюваного інших менш впливових запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам наведених в клопотанні.

Не знайшли свого підтвердження доводи підозрюваного про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою йому вручено лише в залі судових засідань, а він без окулярів не має можливості з ним ознайомитися. Власне, з розписки доданої до матеріалів клопотання випливає, що підозрюваний ОСОБА_5 отримав клопотання про обрання запобіжного заходу та копії матеріалів 04.06.2022 о 15 год. 00 хв., (а.с. 5). Також, 04.06.2022 примірник клопотання було вручено захиснику - адвокату ОСОБА_6 , що вона підтвердила в судовому засіданні. Таким чином, на думку слідчого судді, прав ОСОБА_5 щодо можливості ознайомлення з клопотанням про обрання запобіжного заходу слідчим та прокурором не допущено.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Визначити термін дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1» - шістдесят діб, тобто до 02 серпня 2022 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме з 17 год. 20 хв. 03 червня 2022 року.

Виконання ухвали покласти на уповноважену особу Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та скерувати начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду оголошено о 08 год. 30 хв. 06 червня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1