ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-кп/818/1515/22 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 632/1002/22 Головуючий І інстанції ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Валки Харківської області матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 вересня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000182 від 01.08.2022 року, за частиною 4 статті 186, частинами 1, 3 статті 357 КК України, -

встановила:

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 вересня 2022 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000182 від 01 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 186, частинами 1, 3 статті 357 КК України, на 04 жовтня 2022 року о 13 год. 00. хв. у приміщенні Первомайського міськрайонного суду Харківської області.

Відповідно до вимог статті 31 КПК України визначено проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.

Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників судового провадження: прокурора, потерпілого, захисника, а також свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Обвинуваченого ОСОБА_6 доставити до суду під вартою із державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Клопотання прокурора Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - задоволено.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовлено.
Обрано щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 26 листопада 2022 року, включно.
Обрано щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 78000 (сімдесят вісім тисяч) грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області за такими реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0006674; призначення платежу: застава у справі № 632/1002/22, провадження № 1-кп/632/89/22, до сплину терміну тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , продовженою до вирішення судом питання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці, тобто до 26 листопада 2022.
Роз`яснено, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із населеного пункту, у якому він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, за винятком випадків необхідності забезпечення особистої безпеки, у зв`язку з запровадженням правового режиму воєнного стану; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.
Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Первомайського міськрайонного суду Харківської області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово Первомайський міськрайонний суд Харківської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави до 26 листопада 2022 року.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та змінити запобіжний захід ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, зобов`язаний встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення. Вказаних вимог судом не дотримано, не взято до уваги обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а саме те, що потерпілий ОСОБА_11 спровокував дії ОСОБА_6 , оскільки спричинив обвинуваченому легкі тілесні ушкодження та дії ОСОБА_6 були спрямовані на з`ясування обставин інциденту, а не на заволодіння рюкзаком потерпілого.
Також захисник вказує, що суддею при обранні запобіжного заходу не враховано особу ОСОБА_6 , який має місце реєстрації та постійне місце проживання, за якими позитивно характеризується, раніше не судимий, має вищу освіту, до затримання займався пасікою та вів підсобне господарство, вирощував сільськогосподарську продукцію та реалізовував її. ОСОБА_6 перебуває в цивільному шлюбі, з цивільною дружиною має спільну дитину 2022 року народження, також має двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу 2007 та 2010 року народження, які проживають з матір`ю, з якими він підтримує добрі стосунки.
Крім цього обвинувачений має батьків пенсіонерів, які мають тяжкі хронічні хвороби та потребують фізичної допомоги. Суд заначив на наявність у обвинуваченого рідної сестри, але не врахував наявність у неї, як і у матері, онкологічного захворювання та перенесення операції .
Захисник вважає, що наявність у ОСОБА_6 стійких соціальних зав`язків та постійного місця проживання унеможливлюють ризик переховування останнього від суду.
Прокурор ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання надали до канцелярії апеляційного суду клопотання про проведення судового розгляду за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Задовольняючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою та його застосування на стадії судового розгляду у межах строку до 60 днів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення доведено, що наявні процесуальні підстави для обрання та застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу до обвинуваченого, бо є вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а також на цей час наявні заявлені ризики, які не спростовані стороною захисту, та дають достатні підстави суду вважати, що під загрозою тяжкості покарання в разі доведеності обвинувачення, обвинувачений може спробувати ухилитися від суду, вплинути на потерпілого та свідків, допит яких не проведено судом на теперішній час, що виключає можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо нього.

Крім того судом прийнято до уваги, що ОСОБА_6 до взяття під варту у зареєстрованому шлюбі не перебував, офіційно ніде не працював, неповнолітні діти постійно проживали з його колишньою жінкою у м. Первомайський, оскільки вони тривалий час не проживають однією сім`єю, офіційно батьківство щодо дитини, яка народилася у 2022 році обвинувачений не оформлював. Інших даних про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання обвинуваченого, які б свідчили про наявність стримуючого фактору та подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суду не надано.

Також , суд зазначив, що посилання обвинуваченого та його захисника на наявність у нього двох неповнолітній дітей, а також батьків, які потребують догляду, суд не бере до уваги, оскільки ця обставина існувала, на час вчинення злочину, у вчиненні якого ОСОБА_6 висунуто обвинувачення, і це не стало стримуючим фактором для обвинуваченого від противоправних дій, які інкримінуються. При цьому, суд прийняв до уваги, що у обвинуваченого є рідна сестра, яка також має можливість здійснювати догляд за батьками, а діти тривалий час проживають з колишньою дружиною. Також, суд вважав за недоцільне досліджувати наявність чи відсутність доказів вини обвинуваченого, на які покликається захисник при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, оскільки наведене порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 судом враховано тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується - до 10 років позбавлення волі, дані щодо особи обвинуваченого та відсутність будь яких документів, які б могли підтвердити неможливість тримання обвинуваченого під вартою та не встановлено перешкод для застосування вказаного запобіжного заходу.

З таким висновком суду погоджується й суд апеляційної інстанції, вважає його обґрунтованим та вмотивованим.

Статтею 183 КПК України передбачено порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1,3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, який відповідно до частини 5 статті 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та частинами 1,3 статті 357 КК України, які є нетяжкими злочинами та передбачають покарання у виді штрафу, арешту до трьох місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та тих обставин, що незаконні дії, які інкримінуються ОСОБА_6 , вчинено з метою заволодіння чужим майном, вчинений в умовах воєнного стану, та заволодіння паспортом або іншим важливим документом, на думку колегії суддів у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що, в свою чергу, призведе до порушення розумних строків судового розгляду.

За таких обставин колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо недоведеності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав.

Посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на недоведеність існування ризиків, передбачених пунктами 1,3 частиною 1 статті 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки існування ризиків, в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду та впливу на потерпілих і свідків, об`єктивно вбачаються з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні та на час апеляційного розгляду вони не зникли та не зменшилися.

Враховуючи вищенаведені відомості, колегія суддів вважає обґрунтованими та доведеними ризики, якими прокурор обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки на момент розгляду апеляційної скарги їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Колегія суддів вважає, що інші доводи апеляційної скарги самі по собі не можуть бути підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не можуть зменшити доведені ризики та враховуються у сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не зможе забезпечити виконання ним його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності підстав для зміни чи скасування ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 вересня 2022 року за доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 вересня 2022 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: