Справа № 206/2377/22
Провадження № 1-і/206/31/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.08.2022 м. Дніпро
Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000304, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.08.2021,
ВСТАНОВИВ:
12.08.2022 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 с. 115 КК України.
В провадженні Якимівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 26.08.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду №7/0/9-22 від 14.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану "окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей" змінено територіальну підсудність Якимівського районного суду Запорізької області Самарському районному суду м. Дніпропетровська.
Прокурор вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 від вартою строком на 60 днів, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування даного запобіжного заходу, а також, враховуючи запровадження по всій території України воєнного стану та тимчасовою окупацією деяких територій, перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою залишаються актуальними ризики переховування обвинуваченого від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, унеможлививши проведення за його участі всебічного судового розгляду та можливість зі сторони обвинуваченого вчинення інших кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та прохав його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому підлягає задоволенню з огляду на таке.
В провадженні Якимівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 26.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду №7/0/9-22 від 14.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану "окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей" змінено територіальну підсудність Якимівського районного суду Запорізької області Самарському районному суду м. Дніпропетровська.
Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 України.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 28.08.2021 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 на строк 60 днів (з 26.08.2021 до 26.10.2021) у кримінальному провадженні № 0000304, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 21.10.2021, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 на 38 днів до 27.11.2021.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 19.11.2021, запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено без змін та продовжено до 17.01.2022.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 12.01.2022, запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено без змін та продовжено до 12.03.2022.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 03.03.2022, запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено без змін та продовжено до 02.05.2022.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2022 запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено без змін та продовжено до 27.06.2022.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2022 запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено без змін та продовжено до 18.08.2022.
Однак, зважаючи на те, що дане кримінальне провадження скеровано для розгляду до суду та завершити судовий розгляд до завершення дії запобіжного заходу не можливо, а тому є необхідність вирішити питання про можливість продовження раніше обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Суд погоджується з доводами прокурора та встановлені обставини під час розгляду клопотання, дійсно свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.
Отже, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 суд враховує, що останній обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянню смерті іншій людині. Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою закінчується, але на даний момент не допитані всі свідки обвинувачення, не досліджені інші докази. Разом з тим, на даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що є підставою для подальшого тримання

обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Так, злочин, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_5 віднесено до категорії особливо тяжкого, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Розуміння ОСОБА_5 тяжкості злочину, у вчинені якого він обвинувачується, суворості передбаченого покарання у разі доведеності його винуватості, поведінка обвинуваченого, який намагався ввести в оману працівників поліції, до яких звернувся із повідомленням про виявлення трупу ОСОБА_6 , повідомивши вигадані обставини смерті останнього, відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків (неодружений, неповнолітніх дітей або батьків похилого віку на утриманні не має, не працевлаштований, власності не має), відсутності місця реєстрації (будинок АДРЕСА_1 , де зареєстрований обвинувачений повністю зруйнований) та місце проживання (проживав у будинку, належному ОСОБА_6 з дозволу останнього), дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаходячись на волі, буде переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.
Крім того, наявні ризики вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а тому обвинувачений схильний до вчинення злочинів.
Від жодної особи до слідчого, прокурора та суду не надходило клопотань про застосування відносно ОСОБА_5 особистої поруки. Відсутність у ОСОБА_5 майна та доходу, відсутність відповідних клопотань сторонніх осіб виклучають застосування запобіжного заходу у вигляді застави. Окрім цього, щодо злочину, вчиненого із застосування насильства або погрозою його застосування, а також злочину, який спричинив загибель людини, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Застосування запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, передбачає знаходження обвинуваченого за місцем проживання, яке у обвинуваченого відсутнє, а також його вільне пересування, спілкування обвинуваченого з іншими особами, у тому числі зі свідками, а тому обвинувачений зможе незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Зазначене свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 .
Крім того, в період воєнного стану та збройної агресії в Україні, в разі не продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання вартою, обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може виїхати на непідконтрольну Україні територію.
Вказані обставини дають суду підстави стверджувати, що ризики, зазначені прокурором, як підстава для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, існують, обрання іншого, більш м`якого виду, суд вважає не доцільним і буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, вирішуючи подане клопотання суд, також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину та можливість ухилення від явки до суду.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони

загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити строк дії раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити на даному етапі виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 28, 131, 132, 176-178, 197, 369 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000304, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.08.2021, задовольнити. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів до 15 жовтня 2022 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1