ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/265/22 Справа № 703/17/22 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0000785 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2022 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 травня 2022 року, включно ,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000785 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У судовому засіданні 24 березня 2022 року ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області продовжено відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 травня 2022 року, включно.

Продовжуючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обрані йому запобіжного заходу, продовжують існувати, докази у справі судом не досліджені, потерпілі, обвинувачений та свідки не допитані.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою не встановлено.

При цьому, місцевим судом враховано, що обвинувачений не працевлаштований, може переховуватися від слідства, суду впливати на потерпілих і свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2022 року та обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно відхилено клопотання сторони захисту про долучення до матеріалів справи копій медичних документів про стан здоров`я матері обвинуваченого та не враховано наявність в останнього стійких соціальних зв`язків.

Зазначає, що відповідно до довідки характеристики від 12.01.2022 ОСОБА_8 характеризується позитивно, здійснює допомогу своїй матері. Також, судом не враховано наявність на утриманні ОСОБА_8 двох дітей.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ризики, які зазначені стороною обвинувачення, нічим не підтверджені, а є тільки припущення. Обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування та не заперечує спричинення потерпілому ударів в цілях самозахисту від його неправомірних дій, а тому твердження сторони обвинувачення про вплив на свідків та ухилення від суду не підтверджується будь-якими доказами.

Вказує, що обвинувачений має постійне місце проживання та до затримання проживав зі своїм старшим сином ОСОБА_9 , який є учнем та навчається в ДН «Смілянський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів». Після початку військових дій на території України до місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 переїхала його мати ОСОБА_10 , яка є власником будинку, де і зареєстрована. Таким чином, в обвинуваченого є сталі соціальні зв`язки.

Одночасно в апеляційній скарзі сторона захисту звертає увагу, що в умовах військового стану на території України обвинувачених не доставляють з слідчого ізолятора до суду для безпосередньої участі в судових засіданнях, а засідання проводяться в режимі відеоконференції, що позбавляє право обвинуваченого на захист, оскільки він позбавлений можливості бути присутнім в залі судового засідання разом зі своїм захисником, а також повністю чути те, що відбувається в судовому засіданні у зв`язку з поганим зв`язком.

Заслухавши доповідь судді, думки захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, прокурора ОСОБА_6 про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , в порядку ст.331 КПК України, було врахував норми КПК України та в повній мірі обґрунтовано своє рішення щодо необхідності продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження. При продовженні обвинуваченому ОСОБА_8 зазначеного запобіжного заходу місцевим судом також враховано положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Із виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яких відноситься до тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Тоді як ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обрані йому запобіжного заходу, продовжують існувати, докази у справі судом не досліджені, потерпілі, обвинувачений та свідки не допитані.

На думку колегії суддів, обрання обвинуваченому ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 ОСОБА_11 посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно відхилено клопотання сторони захисту про долучення до матеріалів справи копій медичних документів про стан здоров`я матері обвинуваченого .

Колегія суддів вважає зазначені доводи апелянта неприйнятними, так як відповідно до вимог ст.178 КПК України обставиною, що враховується при обранні запобіжного заходу є вік та стан здоров`я обвинуваченого, тоді не як його матері.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що місцевим судом не враховано наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, зокрема, наявність постійного місця проживання та проживання до затримання зі своїм старшим сином ОСОБА_9 , який є учнем та навчається в ДН «Смілянський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів», де також після початку військових дій на території України проживає його мати ОСОБА_10 , яка є власником будинку, де і зареєстрована.

Як вбачається з матеріалів провадження, продовжуючи відносно обвинуваченого ОСОБА_8 даний запобіжний захід, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, зазначивши, що обвинувачений не працевлаштований, може переховуватися від слідства, суду впливати на потерпілих і свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення. З зазначеними висновками суду першої інстанції, погоджується і колегія суддів.

Сторона захисту також посилається на те, що ризики, які зазначені стороною обвинувачення, нічим не підтверджені, а є тільки припущення, тоді як обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування та не заперечує спричинення потерпілому ударів в цілях самозахисту від його неправомірних дій, а тому твердження сторони обвинувачення про вплив на свідків та ухилення від суду не підтверджується будь-якими доказами.

Зазначені доводи апелянта колегія суддів вважає неспроможними, з врахуванням матеріалів провадження, з яких вбачається, що ризики, які були враховані при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, при цьому, докази у справі судом не досліджені, не допитані потерпілі, обвинувачені і свідки. Тобто, наявні ризики, на підставі яких місцевий суд продовжив обвинуваченому даний запобіжний захід, а апелянтом не доведено, що вони зменшилися чи взагалі відсутні.

З врахуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта про наявність у нього позитивної характеристики, надання допомоги своїй матері та наявність на утриманні останнього двох дітей.

Інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою в матеріалах справи відсутня та стороною захисту не надана.

Одночасно в апеляційній скарзі сторона захисту звертає увагу, що в умовах військового стану на території України обвинувачених не доставляють з слідчого ізолятора до суду для безпосередньої участі в судових засіданнях, а засідання проводяться в режимі відеоконференції, що позбавляє право обвинуваченого на захист, оскільки він позбавлений можливості бути присутнім в залі судового засідання разом зі своїм захисником, а також повністю чути те, що відбувається в судовому засіданні у зв`язку з поганим зв`язком.

В свою чергу, згідно вимог ч.1 ст.401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Із матеріалів провадження вбачається, що захисником обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 не подавалося та не заявлялося клопотання про виклик обвинуваченого в судове засідання для участі в апеляційному розгляді. Дане клопотання також не заявлялося безпосередньо самим обвинуваченим ОСОБА_8 . В зв`язку із чим посилання сторони захисту щодо позбавлення права обвинуваченого на захист є безпідставними.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та скасування оскаржуваної ухвали суду, на думку колегії суддів, відсутні.

Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати , -

у х в а л и л а :

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2022 року, якою щодо ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 травня 2022 року, включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді