Провадження 1-в/193/148/22
У Х В А Л А
іменем України

29 серпня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
12 травня 2022 року на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, зазначив, що перебуваючи у місцях позбавлення волі належні висновки зробив. Крім того, повідомив, що з рідні є його мати ОСОБА_7 , яка залишилася проживати в окупованому м. Маріуполі. Він же планує, до звільнення цього міста від загарбників, переїхати жити до своєї тітки ОСОБА_8 , яка проживає у м. Києві.
Представник виправної колонії в судовому засіданні повідомив, що засуджений характеризується позитивно, незважаючи на вади зору, залучається до праці.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання засудженого, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.06.2016, який згідно вироку Апеляційного суду Донецької області 24.05.2017 скасований у частині призначеного покарання, ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Початок строку відбуття покарання: 24.07.2017, кінець такого строку: 24.07.2024.

Станом на 29.08.2022 засуджений відбув, визначених п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (4 роки і 08 місяців). Невідбута частина покарання складає 1 рік, 10 місяців і 25 днів позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 26.07.2017. Під час попереднього ув`язнення в установі виконання покарань м. Маріуполя Донецької області порушень встановлених вимог режиму не допускав, заохоченням та стягненням не підлягав.
З 06.09.2017 міру кримінального покарання відбував у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)», де характеризувався позитивно. За добру поведінку мав одне заохочення.
З 14.05.2018 став відбувати покарання у Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)», де допускав порушення режиму утримання, за що двічі піддавався дисциплінарним стягненням, заохочень не мав.
З 27.11.2018 відбуває покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)», де характеризується позитивно, одного разу, 13.02.2020, допустив порушення вимог відбування покарання за що отримав відповідне дисциплінарне стягнення, після чого вимог режиму утримання більше не порушував. За добру поведінку та сумлінне ставлення до праці тричі заохочувався правами начальника установи.
Як вбачається з характеристики засудженого, останній у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд.
За станом здоров`я інвалід І групи (вади зору), проте приймає участь у благоустрою установи за власним бажанням без оплати праці. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується.
До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно, самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. Дотримується правил пожежної безпеки та безпеки праці. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок. Приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій установи. Входить до складу ради колективу засуджених відділення. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та телефонних розмов та отримує від них посилки і передачі, цінує цей зв`язок. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває. Вину в скоєному злочині визнає, надає належну оцінку скоєному. Цивільного позову за вироком суду не має.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 має лише одну судимість та вперше відбуває реальне покарання у виді позбавлення волі, з огляду на це раніше умовно-дострокове звільнення до нього не застосовувалося.

І хоча раніше, 18.09.2009, ОСОБА_9 було засуджено за вчинення тяжкого злочину, але та судимість вже погашена. Крім того, згідно цього вироку останньому було призначено покарання з випробуванням, порядок та умови відбування якого засудженим були виконані.

Загалом засуджений за увесь час відбування покарання отримав 3 стягнення за порушення режиму утримання, останнє з яких ще 13.02.2020 та які до цього часу вже всі погашені за спливом строку. Проте на протязі наступних своїх двох з половиною років засудження ОСОБА_5 отримував лише заохочення, зокрема 21.04.2020, 20.01.2020 та 14.07.2021.
Відтак, винятково позитивна характеристика засудженого, наявність у нього чотирьох заохочень за увесь час відбування покарання, відсутність не погашених стягнень, на переконання суду вказують на виправлення останнього.

Крім того, суд відмічає, що ОСОБА_10 , згідно довідки МСЕК від 03.09.2018, є інвалідом І групи, призначеної йому безстроково. Має загальне захворювання очей, потребує спостереження та лікування в окуліста, оскільки майже втратив зір, однак, незважаючи на те, що він потребує постійного стороннього догляду, останній добровільно, без оплати праці залучається до суспільно-корисної праці в установі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що згідно положень ст. 81 КК України, маються підстави для застосування стосовно засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, який справді своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 , - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2017 року, умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 1 (один) рік, 10 (десять) місяців і 25 (двадцять п`ять) днів.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, обвинувачений та його захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1