Провадження № 1-кс/714/215/22
У Х В А Л А

"29" квітня 2022 р. м. Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,-

за участю: секретаря судового засідання прокурораОСОБА_2 ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Як зазначено у клопотанні, в провадженні слідчого відділення № 2 (м. Герца) знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2022 року за № 0001045 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 332, ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , 24 березня 2022 року уклали фіктивний трудовий договір № 18 на підставі якого ОСОБА_6 було включено до автоматизованої системи видачі дозволів для перевізників «ШЛЯХ» по здійсненню міжнародного вантажного перевезення.

В подальшому, з метою виїзду ОСОБА_6 за межі України, попри те, що в державі діє режим воєнного стану встановлений Указом Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року, останній 09 квітня 2022 року, близько 14 год. 00 хв., прибув на вантажному автомобілі марки «IVECO», державний номерний знак НОМЕР_1 до контрольно-пропускного пункту «Порубне», що в с. Тереблече, Чернівецького району, Чернівецької області де під час проходження паспортного контролю надав працівникам прикордонної служби завідомо підроблений вищевказаний трудовий договір, як підставу для виїзду за кордон.

Окрім цього, ОСОБА_7 за попередньою змовою із батьком ОСОБА_8 , який є фізичною особою підприємцем та керівником ПП «Гарант», внесли недостовірні відомості до автоматизованої системи видачі дозволів для перевізників ОСОБА_9 » про працевлаштування за трудовими договорами на вищевказаному підприємстві чи то у ФОП ОСОБА_8 12 осіб, тим самим забезпечили право безперешкодного виїзду за межі України на час дії воєнного стану, за що отримали обумовлену суму грошових коштів від кожної з осіб.

22 квітня 2022 року в ході проведення обшуку території місця зберігання транспортних засобів, що перебувають у користуванні ОСОБА_7 та розташоване в АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено автомобілі марки «Mercedes-Benz ML», державний номерний знак НОМЕР_2 та «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 .

З посиланням на те, що вказані автомобілі відповідають критеріям передбачених ст. 98 КПК України, являються предметом кримінально-протиправних дій, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, з метою уникнення їх знищення, втрати або пошкодження, слідчий просив накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з посиланням на обставини викладені у ньому.

Власник майна ОСОБА_10 будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Вважає, що у клопотанні не наведено мотиви і обґрунтованість визнання автомобілів речовими доказами та останній не можуть бути предметом кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 332, ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України. Вказані автомобілі тимчасово знаходилися на території належної ОСОБА_8 , проте останні йому не належать. Окрім цього на спірних автомобілях ніхто не перевозив осіб за кордоном. Тому клопотання слідчого вважає безпідставним у задоволенні якого слід відмовити.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, прокурор як на правову підставу свого клопотання послалася саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів.

Нормою ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ст. 1 «Додаткового протоколу» до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 20.11.1952 року (Париж), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, 10 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені повідомлення про кримінальне правопорушення за № 0001045 й розпочате досудове розслідування за ч.3 ст. 332, ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України, за фактами незаконного переправлення осіб через державний кордон України вчинене з корисливих мотивів, підроблення ОСОБА_7 трудового договору з надання послуг перевезення, вчинене за попередньою змовою групою осіб та використання завідомо підробленого документу.

28 квітня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 332, ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України.

За свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 , власником автомобілів «Mercedes-Benz ML», державний номерний знак НОМЕР_2 та «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 є ОСОБА_10 .

Відповідно до протоколу ошуку від 22 квітня 2022 року, об`єктом обшуку була територія місця зберігання транспортних засобів, що перебувають у користуванні ОСОБА_7 що в АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку вказаної території працівниками поліції виявлено та вилучено автомобілі марки «Mercedes-Benz ML», державний номерний знак НОМЕР_2 та «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 .

Означені автомобілі на який слідчий просить накласти арешт не визнано визнані речовими доказами, про що свідчить відсутність відповідної постанови органу досудового розслідування, а тому відсутні й правові підстави для накладення на вказане майно арешту в цій частині.

Окрім того, будь-яких доказів, що власник спірних автомобілів ОСОБА_10 причетний до кримінальних правопорушень у якому підозрюється ОСОБА_7 до клопотання не надано, в т.ч. під час розгляду означеного клопотання.

Ураховуючи наведене, зокрема те, що органом досудового розслідування не надано належних доказів про те, що на автомобілях марки «Mercedes-Benz ML», державний номерний знак НОМЕР_2 та «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_10 було переправлено осіб через державний кордон України, то суд приходить висновку, що, спірні автомобілі не є знаряддями кримінальних правопорушень у яких оголошено про підозру ОСОБА_7 та не підлягають конфіскації. Тому, накладення арешту на дані автомобілі може призвести до надмірного обмеження права користування власником останніх, а відтак у задоволенні клопотанні слідчого про накладення арешту на спірні автомобілі слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно відмовити.

Автомобілі марки «Mercedes-Benz ML», державний номерний знак НОМЕР_2 та «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 , повернути законному володільцеві ОСОБА_10 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Повний текст ухвали складений «03» травня 2022 року.

Слідчий суддя: