ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2061/22 Справа № 214/3242/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений зазначає, що рішення суду є несправедливим, необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Вказує, що він перебуває під вартою протягом 15 місяців та за цей час не було допитано як потерпілого, так і свідків у даному кримінальному провадженні, при цьому потерпілий жодного разу не з`явився на виклик до суду та ухиляється від участі у судовому розгляді і встановленні істини по справі.
Вважає, що йому безпідставно продовжується строк тримання під вартою, та суддя кожен раз опирається на обіцянки прокурора, посилаючись при цьому на ризики, які існували коли він був на свободі, а у провадженнях, які на даний час у відношенні нього слухаються, він не визнаний винуватим. Акцентує увагу на тому, що у нього є бабуся похилого віку, яка проживає сама та потребує догляду, і яка надавала суду довідки стосовно захворювань, і з якою він буде проживати у разі застосування до нього домашнього арешту.

Оскаржуваною ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_8 під вартою на шістдесят днів, а саме до 22 серпня 2022 року.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що раніше встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання цьому обвинуваченому виключного запобіжного заходу, продовжують своє існування. При цьому ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за який, у разі доведення його винуватості, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, не працює, а тому не має легального джерела доходу та законних засобів для існування, відносно нього розглядаються ще три кримінальних провадження за вчинення тотожних злочинів в інших судах, що свідчить про його схильність вчинення корисливих кримінальних правопорушень. Зазначено, що є недоведеною необхідність догляду за бабусею, вказано про існування ризику впливу на свідків чи потерпілого, та переховування від суду, оскільки ОСОБА_8 після вручення йому повідомлення про підозру переховувався від слідства.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження виключного запобіжного заходу стосовно обвинуваченого прийшов до об`єктивного висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за який у разі визнання його винуватим передбачено покарання від 4 до 6 років позбавлення волі, а отже з метою уникнення покарання може переховуватись від суду, та намагатися впливати на свідків та потерпілого.

Крім того, ОСОБА_8 не працевлаштований, легального та стабільного джерела доходу не має. З огляду на зухвалість скоєного злочину, який було вчинено із застосуванням насильства до потерпілого, і той факт, що відносно ОСОБА_8 ведуться інші кримінальні провадження за вчинення корисливих злочинів, що останнім не заперечується, а також те, що після повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні останній переховувався від слідства, вбачаються підстави грунтовно припускати його підвищену соціальну небезпеку, а також існування та особливу вагомість встановлених щодо нього ризиків у виді можливості незаконного впливу на потерпілого та свідків, які ще не були допитані судом, і вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, хоча обвинувачений і висловлює намір проживати з бабусею, яка страждає на низку захворювань, про що повідомляла суд, ця обставина не зменшує достатньою мірою вагомості встановлених щодо нього ризиків.
Що стосується доводів апелянта про тривалість перебування його під вартою, то вони заслуговують на увагу, втім дана обставина сама по собі, з урахуванням фактичних обставин справи та відомостей про особу ОСОБА_8 , не може бути підставою для зміни застосованого до нього запобіжного заходу на більш м`який. Разом із тим, колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу суду першої інстанції та сторони обвинувачення на необхідності вжиття заходів для якнайшвидшого вирішення по суті пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення.
З огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і те, що з часу обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 вони продовжують існувати і не зменшилися, суд першої інстанції прийшов до грунтовного висновку про необхідність продовження строку дії застосованого до цього обвинуваченого запобіжного заходу.

Колегія суддів оцінює вищенаведені ризики як виключно вагомі і такі, що запобігти їм можливо тільки шляхом продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи нездатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого у своїй сукупності не спростовують наявність існуючих ризиків з переліку встановлених судом та є по суті особистими упередженими міркуваннями та оцінками апелянта як особи, зацікавленої у вирішенні порушеного питання на свою користь, та не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.

У зв`язку з викладеними обставинами, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4