Справа № 309/1136/21
Провадження № 1-кп/309/97/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000089 від 20.08.2020) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хуст, Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, з повною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 19.08.2020, біля 21 год. 00 хв., знаходячись на території танцполу, неподалік від столиків, в ресторані «Мараморош», що в селі Сокирниця по вулиці Головній, під час розмови з ОСОБА_5 , раптово, на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, наніс декілька ударів рукою зажатою в кулак в обличчя, а саме в область щелепи ОСОБА_5 . Внаслідок чого ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден, подряпин, синців, які потягли за собою розлад здоров`я не більше 6-ти днів та згідно висновку судово-медичної експертизи №197 від 20 серпня 2020 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Також протиправними діями ОСОБА_3 спричинено ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: скальпованої рани ІІ пальця правої кисті, перелому коронкової частини на верхній щелепі зліва 1-го та 3-го зубів, повного видалення 2-го зуба на верхній щелепі зліва, перелому коронкової частини на верхній щелепі справа 1-го зуба та похитування 2-го зуба на верхній щелепі справа, що потягли за собою розлад здоров`я більше 6-ти днів, але менше 21 дня і відповідно до висновку судово-медичної експертизи №197 від 20 серпня 2020 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 2 статті 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, не визнав, суду пояснив, що він з жінкою, дочкою, внучкою і свахою приїхали в ресторан «Мараморош» і сіли біля танцполу. Дівчата пішли танцювати. В цей час до нього підійшов ОСОБА_5 і почав щось говорити, він не розумів що той говорить та проігнорував його. Потім знову підійшов. Він пішов до свого столика, і тут ззаду на нього хтось напав. Це було десь за 1,5 м від його столика. Він почав відбиватися і відштовхнув ту особу. Кум ОСОБА_5 теж підбіг і попросив пробачення, бо той був п`яний, після чого вони відійшли. Через 10 хв. ОСОБА_5 вибіг з кущів і хотів нанести йому удар, однак він його відштовхнув. Їх компанія вирішила піти додому, викликали таксі, яке приїхало десь через 10-15 хв., вони сіли і поїхали. Ствердив, що лише відмахувався від ОСОБА_5 , коли той напав на нього ззаду. У другий раз він відштовхував ОСОБА_5 у груди. При цьому ОСОБА_5 не падав від цього на землю. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_5 він не бачив. ОСОБА_3 не звертався до медичного закладу з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень. Алкоголю він не вживав, поліції не дочекався, бо не знав що її взагалі викликали. Вдома він був десь о 19:45 год.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 19.08.2020 року він відпочивав з жінкою, дитиною та кумою в ресторані «Мараморош», куди приїхали близько 15-16 години. Вони сиділи зліва від майданчику, а компанія обвинуваченого через танцпол зправа. Вони пішли танцювати на танцпол. Обвинувачений ОСОБА_3 не танцював, був п`яний та почав до нього чіплятися, вдарив його і вибив зуби, після чого викликав поліцію. При цьому жінка ОСОБА_3 просила залишити його, бо коли він п`яний то такий є. Зазначив, що точно не пам`ятає кількості ударів, оскільки з того часу пройшов майже рік. У результаті ударів йому вибили 3 зуби, також були наявні царапини. Зазначив, що точно не пам`ятає як проходив конфлікт. Вказав, що підходив до столика ОСОБА_3 для з`ясування того, що сталося, однак не пам`ятає, що було біля столика та в чому був одягнутий він та ОСОБА_3 . Відео конфлікту від власника ресторану не просив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 , суду пояснила, що 19.08.2020 року відпочивали у ресторан «Мараморош» з чоловіком, дочкою, свахою та внучкою. Зробили замовлення і пішли танцювати. На танцполі до її чоловіка підійшов ОСОБА_5 і почав щось говорити. Вони продовжили танцювати, а ОСОБА_3 пішов до столика. Далі вона побачила як ОСОБА_5 підняв бокал над головою її чоловіка. І вони разом з кумою ОСОБА_5 почали його відтягувати. Однак він знову підбіг до столика, звідки його відтягували. Вони викликали таксі і поїхали геть. Ствердила, що ОСОБА_3 не бив ОСОБА_5 на танцполі, а лише сказав йому «Іди геть». ОСОБА_3 не вживає алкоголь через стан здоров`я. Сам ОСОБА_5 був у стані алкогольного сп`яніння, ричав та вів себе неадекватно. Стверджує, що не бачила на потерпілому тілесних ушкоджень коли його відтягували від столика, лише була царапина на роті. Сам ОСОБА_3 не звертався по медичну допомогу. На запитання представника потерпілого ствердила, що під час подій на танцполі ОСОБА_3 був десь 2-3 хв поза її зором.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є дочкою обвинуваченого ОСОБА_3 , суду пояснила, що приїхали в ресторан «Мараморош» близько 18 год. з батьком, мамою, свекрухою і дочкою. А назад поїхали десь о 8 годині. Пішли танцювати на танцпол і побачила, що ОСОБА_5 підійшов до батька і щось йому сказав. Вона запитала батька що сталося, то відповів « ОСОБА_10 щось поговорити». Батько пішов до столика і в цей час ОСОБА_5 напав на ОСОБА_3 ззаду. Вони вирвали з його рук бокал, яким він хотів ударити ОСОБА_3 . ОСОБА_5 кричав, поводився агресивно, вони його відтягнули і він утік. Далі викликали таксі та поїхали додому. Ствердила, що ОСОБА_3 іноді вживав алкоголь однак рідко, в той день ні. На танцполі ОСОБА_3 не наносив ударів ОСОБА_5 , а лише відштовхнув його, і саме ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_3 . Власника ресторану вона не бачила. Сама сутичка тривала близько 40 хв поки чекали таксі. Жодних тілесних ушкоджень на потерпілому ОСОБА_5 вона не бачила. У самого ОСОБА_3 були тілесні ушкодження, які ОСОБА_5 наносив йому ззаду, однак в лікарню вони не зверталися.

Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_11 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_5 , суду пояснила, що приїхали в ресторан "Мараморош" після обіду, близько 16 год. Сіли за столик, навпроти сидів ОСОБА_3 з компанією і почав криво дивитися на них. На танцполі ОСОБА_3 підійшов до її чоловіка ОСОБА_5 і почав щось йому говорити. Потім ще декілька разів підходив. Чоловік розізлився і підійшов до їх столика де ОСОБА_3 побив його. ОСОБА_5 в той день вживав алкоголь однак не поводився неадекватно. Ствердила, що удари ОСОБА_3 наносив біля стола, при цьому якоїсь границі танцполу не було, однак це сталося за межами танцювального кругу. Бив у щелепу та зуби, скільки ударів не пам`ятає, було багато крові. Власник ресторану під`їхав коли приїхала поліція, і на той час обвинуваченого ОСОБА_3 вже не було. У ОСОБА_5 не було тілесних ушкоджень коли вони приїхали в ресторан, і такі ушкодження появилися після побоїв ОСОБА_3 . Також не бачила щоб ОСОБА_5 бив ОСОБА_3 . Після виклику поліції вона приїхала десь через годину, а ОСОБА_3 зразу з компанією поїхав геть. Ствердила, що ОСОБА_5 не відтягували від стола ні вона, ні її кума, а лише підходили туди.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 19.08.2020 року у ресторані «Мараморош» була бійка між двома мужчинами. Він у той час знаходився у барі, а бійка була на вулиці, на танцполі. Коли вийшов з бару, то бійки вже не було. Чоловік, який викликав поліцію кричав, що йому вибили два зуби. Також ствердив, що там були дві компанії: в одній мужчина і декілька жінок, а в другій дві пари. Коли вийшов, то обвинувачений ОСОБА_3 там був, а другий мужчина був без майки, стояв трохи далі, кричав, був у стані сп`яніння. Також пам`ятає, що той мужчина на танцполі вів себе викликающе, зокрема всі йому мішали, спілкувався на повишених тонах, кричав щоб поміняли мелодію, чіплявся до людей. Нецензурщини не пам`ятає.

Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_13 , який є власником ресторану «Мараморош» суду пояснив, що 19.08.2020 року у ресторані «Мараморош» відбувся конфлікт, однак він не розуміє чому ОСОБА_3 є обвинуваченим, оскільки саме другий чоловік приставав до всіх. Самого конфлікту він не бачив, йому повідомили про якусь штовханину. Зокрема його музикант сказав, що там чоловік на танцполі пристає до обвинуваченого ОСОБА_3 . В подальшому, зі слів музиканта Толіка, ОСОБА_3 , з ним розійшовся та пішов до свого столика, а той за ним. Ствердив, що потерпілий з компанією сидів у 13-ій бесідці, а ОСОБА_3 у 8-ій, що навпроти, десь на відстані 7 м від танцполу. Коли його покликали і все пояснили, то лише бачив, що ОСОБА_5 без майки, з оголеним торсом, проривався до ОСОБА_3 , ліз через голови Поламав йому бесідку. Однак зіткнення не допустили та їх розібрали. Потім той знову без майки бігав по залу, а його кум постійно вибачався за таку поведінку. Він не бачив якихось тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , а майку свою той кинув на землю. Також не бачив щоб хтось наносив удари. Також у кінці ОСОБА_5 сів у машину з якої ще погрожував, вони поїхали, а через 15 хв вернулися з поліцією. Однак не пам`ятає щоб на ОСОБА_5 була якась кров. Ствердив, що ОСОБА_3 поїхав додому набагато раніше, а ОСОБА_5 ще довго бігав по ресторану та шукав ОСОБА_3 .

Допитана в судому засіданні свідок ОСОБА_14 , яка працювала офіціантом у ресторані «Мараморош» суду пояснила, що 19.08.2020 року вона йшла мимо і побачила бійку між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . Хто точно кого бив вона не бачила. Вона просто пішла далі і сказала директору про бійку. Якихось тілесних ушкоджень не бачила. Потім викликали поліцію. На ОСОБА_5 зразу тілесних ушкоджень не бачила, а лише потім, коли той підійшов до бару, то сказав, що йому вибили зуби і вона бачила на ньому кров. Бійка сама була ближче до столика ОСОБА_3 . Компанія потерпілого сиділа в ресторані зранку, а компанія ОСОБА_3 прийшла під вечір. З чого почалася бійка вона не знає, конфліктів якихось не пригадує. Ніхто інший крім ОСОБА_3 та ОСОБА_5 участі у бійці не приймав. Викликали поліцію, потім приїхала швидка. ОСОБА_5 заходив у бар після приїзду поліції і швидкої, з моменту бійки пройшло більше 1 години. Вони ще шукали зуби на території закладу.

Допитана в судому засіданні свідок ОСОБА_15 , яка працювала офіціантом у ресторані «Мараморош», суду пояснила, що про подію від 19.08.2020 року вона пам`ятає лише кінець, бо вона в той день не працювала на тій території. Вона лише бачила швидку та ОСОБА_5 в крові. Дівчата їй говорили, що побилися, однак не говорили хто. ОСОБА_3 того вечора не бачила.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.08.2020, ОСОБА_5 подав заяву про те, що 19.08.2020 близько 21 год. 00 хв. в с.Сокириниця по вул. Центральна в ресторані «Мараморош, невідома особа чоловічої статі наніс йому численні тілесні ушкодження, а саме вибив зуби. Власник ресторану висловлювався нецензурно в сторону заявника та його дружини.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №197 від 26.08.2020 року, при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: садно-подряпина: нижньої губи справа, шиї по задній поверхні, правого плеча по передньо-внутрішній поверхні; синець лівої бокової поверхні черева. На ІІ палець правої кисті накладено бинтову пов`язку. Відмічається перелом коронкової частини на верхній щелепі зліва 1-го та 3-го зубів, повне видалення 2-го зуба на верхній щелепі зліва. Відмічається перелом коронкової частини на верхній щелепі справа 1-го зуба та похитування 2-го зуба на верхній щелепі справа. Згідно довідки травмпункту, заповненої на його ім`я встановлено діагноз: «Травматичне видалення /2 та перелом 1/13 зубів. Скальпована рана ІІ п. правої кисті. Садна туловища підмишечної ділянки, лівого плеча підборіддя». Згідно довідки стоматолога на його ім`я встановлено діагноз: «Забій нижньої щелепи зліва. Перелом коронки зуба /3 з /1 з 1/з. Вивих 2/з». Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дій тупих твердих предметів, якими могли бути руки затиснуті в кулак сторонньої особи з послідуючим падінням тіла на тверді підлеглі покриви підлоги, що діяли по механізму удару та тертя-ковзання і вкладаються в час події, яка мала місце 19.08.2020. Тілесні ушкодження в вигляді саден-подряпин, синців, потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів і по цій ознаці їх слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Тілесні ушкодження у вигляді: скальпованої рана ІІ пальця правої кисті, перелому коронкової частини на верхній щелепі зліва 1-го та 3-го зубів, повного видалення 2-го зуба на верхній щелепі зліва, перелому коронкової частини на верхній щелепі справа 1-го зуба та похитування 2-го зуба на верхній щелепі справа, потягли за собою розлад здоров`я більше 6 днів, але менше 21 дня і по цій ознаці їх слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_5 можна припустити, що мала місце не менше як 6-ти кратна дія травмуючих предметів.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту судовий експерт ОСОБА_16 з приводу вказаного експертного висновку пояснив, що тілесні ушкодження виникли внаслідок 6-кратної дії травмуючих предметів, якими могли бути кулаки сторонньої особи. Тілесні ушкодження вказані у висновку експерта виникли саме від ударів. Падіння тіла не розглядалося як можлива причина їх виникнення, позаяк такі тілесні ушкодження не характерні падінню тіла. Садна подряпина на шиї могла виникнути у процесі боротьби або від цепочки. Рана пальця також внаслідок боротьби, однак не виключається її отримання при нанесенні самим потерпілим ударів. Також експерт повністю виключив можливість виникнення тілесних ушкодження, вказаних у висновку експерта, від падіння тіла та удару у виступаючі поверхні.

Згідно протоколу перегляду відеозапису від 01.03.2021 року, оглянуто відеозапис камери спостереження, що розташована із внутрішньої сторони ресторану «Мараморош», що в АДРЕСА_2 . При перегляді відеозапису встановлено, що 19.08.2020 на 1.33.05, фактичний час з камери відеоспостереження 20:31:57, видно як особа чоловічої статі, знаходячись на танцювальному майданчику, одягнута в футболку чорного кольору, джинси, та чорних кросівках, розмовляє з групою осіб, тоді на 1.34.51 відеозапису, фактичний час з камери відеоспостереження 20:32:48, видно як в правому нижньому куті камери відеоспостереження починається бійка між невідомими особами чоловічої статі, яких було близько 3-х осіб, після чого, дані особи на 1.35.19 зникають з кута зору камери відеоспостереження, після чого на 1.35.39, фактичний час з камери відеоспостереження 20:33:36, в правому куту камери повертається невідома особа чоловічої статі, яка одягнута в чорну футболку, та розмовляє з двома невідомими особами жіночої статі.

В судовому засіданні було проглянуто відповідний відеозапис з камери відеоспостереження і інформація зафіксована на ньому у повній мірі відповідає змісту протоколу перегляду відеозапису від 01.03.2021 року. При цьому сам конфлікт відбувся у нижньому куті камери відеоспостереження, і всіх учасників конфлікту на ньому не зафіксовано. Однак на відеозаписі зафіксовано як особа, у чорній майці, з статурою обвинуваченого ОСОБА_3 , і як визнано учасниками кримінального провадження під час перегляду відеозапису яка є обвинуваченим ОСОБА_3 , наносить комусь удари. Також за клопотанням прокурора, було проглянуто фрагмент відеозапису з часом камери приблизно 20:20:00, на якому зафіксовано як ОСОБА_3 підходить до ОСОБА_5 на танцполі і щось йому говорить. Якихось інших клопотань чи зауважень про перегляді відеозапису учасниками кримінального провадження не заявлялося.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2021 року ОСОБА_5 впізнав особу за зовнішніми ознаками - за статурою та рисами обличчя, на фото №3, якою згідно довідки до протоколу є ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.04.2021 року ОСОБА_11 впізнала особу за зовнішніми ознаками за рисами обличчя, на фото №2, якою згідно довідки до протоколу є ОСОБА_3 .

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

При цьому даючи оцінку посиланням сторони захисту на те, що в протоколі пред`явлення особи для впізнання не зазначено точних адрес понятих та не вказано ознак за якими впізнано особу, то суд зазначає, шо в обох протоколах зазначено ознаки за якими впізнано особу при пред`явленні для впізнання. Стосовно відсутності в одному з протоколів від 02.04.2021 повних адрес понятих, то це само по собі не робить даний доказ недопустимим.

З приводу посилання сторони захисту на нечіткість висновку експерта №197 від 26.08.2020 року оскільки експертом не розмежовано причини виникнення тілесних ушкоджень, які могли виникнути при падінні тіла, то у судовому засіданні експерт ОСОБА_16 повністю виключив таку можливість.

Суд констатує, що у висновку експерта дано чіткі відповіді на всі питання, які мають значення для даного кримінального провадження, а саме вид та ступінь тяжкості виявлених тілесних ушкоджень, причини їх виникнення та те чи вкладаються вони в час подій 19.08.2020 року. А отже обставини, на які посилається сторона захисту, не є підставою для визнання висновку експерта неналежним чи недопустимим доказом, і не можуть ставити такий висновок експерта під сумнів.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_5 , надані ним в судовому засіданні, суд враховує, що його покази прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які мали місце 19.08.2020, пов`язані з обставинами заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень: часом, місцем, способом та іншими обставинами кримінального правопорушення, особою, які їх спричинила, мотивами вчинення кримінального правопорушення тощо.

Суд також приймає до уваги показання свідка ОСОБА_11 , оскільки її показання узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_5 та прямо підтверджують обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 наносив удари потерпілому ОСОБА_5 в щелепу.

Покази потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_11 також узгоджуються з протоколами пред`явлення особи для впізнання від 19.03.2021 та 02.04.2021, проведених за їх участі, згідно яких вони чітко вказали на ОСОБА_3 , як особу, що наносила удари ОСОБА_5 , а також відеозаписом камери спостереження на якому зафіксовано, що саме ОСОБА_3 наносить удари, а не штовхає (відштовхує), особу, яка в поле зору камери не попала.

Висновок судово-медичного експерта Хустського районного відділення Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_16 суд також визнає належним та допустимим доказом, оскільки такий отримано у порядку, встановленому КПК України; вказана експертиза проведена на підставі постанови слідчого СД Хустського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_17 від 20.08.2020, експертизу проведено у спеціальній медичній установі - у Хустському районному відділенні Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи, уповноваженою на те особою, та такий підтверджує той факт, що внаслідок подій, які мали місце 19.08.2020 року, потерпілому ОСОБА_5 завдано тілесних ушкоджень. Вказаний висновок належним чином аргументований, ґрунтується на ретельному дослідженні, зроблений на підставі діючого законодавства, містить відповіді на усі поставлені питання, висновок обґрунтований дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновку відносяться до справи і мають доказове значення.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

У відповідності до ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи .

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Щодо свідка ОСОБА_13 , який за твердженням сторони захисту підтверджує версію ОСОБА_3 , то як визнав сам свідок при його допиті, він самого конфлікту не бачив, а отже і не підтвердив ту обставину, що саме ОСОБА_5 нападав на ОСОБА_3 .

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_3 не наносив удари ОСОБА_5 , і саме потерпілий поводився неадекватно та напав на ОСОБА_3 , а той лише відштовхував його, позаяк це не узгоджується з іншими матеріалами справи. Такі пояснення не узгоджуються з відеозаписом з камери спостереження на якому не зафіксовано факт якогось нападу ОСОБА_5 на ОСОБА_3 , у тому числі з бокалом пива ззаду, як про це стверджували обвинувачений та вказані свідки. При цьому, хоча в судовому засіданні, за згодою учасників кримінального провадження, зважаючи на значний об`єм відео, проглядалася лише частину відеозапису, а саме та про яку йдеться у протоколі перегляду відеозапису від 01.03.2021 року, водночас, сторона захисту, яка як визнано нею знайомилася з відеозаписом у повному обсязі, не ставила питання про перегляд якихось інших фрагментів відеозапису, на яких могли б бути зафіксовані обставини про які вони стверджують, зокрема напад ОСОБА_5 на ОСОБА_3 . Натомість прокурором подано клопотання про перегляд також іншої частини відеозапису з часом камери приблизно 20:20:00, на якому зафіксовано, що саме ОСОБА_3 підходить до ОСОБА_5 на танцполі і щось йому говорить. Вказане також не узгоджується за показами обвинуваченого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , згідно яких саме ОСОБА_5 декілька разів підходив на танцполі до ОСОБА_3 щоб поговорити. Також згідно відеозапису конфлікт відбувався близько 20:33 год., що не узгоджується з твердженнями обвинуваченого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про те, що близько 20:00 год вони вже були вдома.

Окрім того покази обвинуваченого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи №197 від 20.08.2020 року, позаяк жодним чином не пояснюють механізм та причини виникнення у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Суд констатує, що матеріалами кримінального провадження, зокрема показами свідків, встановлено, що 19.08.2020 року у ресторані «Мараморош» мав місце конфлікт саме між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , і жодних відомостей про те, що мав місце якийсь інший конфлікт за участю ОСОБА_5 та інших третіх осіб матеріали кримінального провадження не містять. Тобто сторона захисту, стверджуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 не наносив удари потерпілому ОСОБА_5 , не надала при цьому жодного розумного пояснення щодо причин виникнення у потерпілого ОСОБА_5 відповідних тілесних ушкоджень.

Натомість версія сторони обвинувачення про те, що саме ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я повністю узгоджується з показами потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення особи для впізнання від 19.03.2021 та від 02.04.2021, а також висновком судово-медичної експертизи №197 від 20.08.2020 року.

Що стосується посилання захисника на перебування ОСОБА_3 у стані необхідної оборони через здійснення нападу на нього потерпілим ОСОБА_5 , то слід зазначити, що як визнав сам ОСОБА_3 він не звертався із цього приводу по медичну допомогу, і наявність відповідних тілесних ушкоджень ніде не зафіксована, а отже відсутні підстави стверджувати, що можливі дії ОСОБА_5 могли досягти того мінімального ступеня загрози для ОСОБА_3 , внаслідок чого він міг перебувати у стані необхідної оброни. А отже такі твердження захисника суд також відхиляє.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними поза розумним сумнівом факт умисного заподіяння ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого частиною 2 ст. 125 КК України;

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений, є інвалідом ІІІ групи.

Також, суд враховує думку представника потерпілого, який призначення міри покарання залишив на розсуд суду.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі, відсутність встановлених судом обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 125 КК України, у виді громадських робіт.

Також потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, було заявлено до обвинуваченого ОСОБА_3 цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди.

У своєму позові потерпілий ОСОБА_5 зазначає, що діями ОСОБА_3 йому було спричинено ушкодження здоров`я і на лікування ним було витрачено 12 000 грн. Крім того йому завдана моральна шкода, розмір відшкодування якої, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань характеру його немайнових втрат становлять 30 000 грн., які просить стягнути з ОСОБА_3 .

Цивільний відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність його вини.

Згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Встановленим є факт спричинення ОСОБА_3 цивільному позивачу ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді скальпованої рани ІІ пальця правої кисті, перелому коронкової частини на верхній щелепі зліва 1-го та 3-го зубів, повного видалення 2-го зуба на верхній щелепі зліва, перелому коронкової частини на верхній щелепі справа 1-го зуба та похитування 2-го зуба на верхній щелепі справа. Відповідно до довідки приватного лікаря-стоматолога ОСОБА_18 від 08.04.2021 року, ним в період з 21.08.2020 по 22.09.2020 року надавалася стоматологічна допомога з лікування та протезування зубів ОСОБА_5 . Загальна вартість робіт складає 12 000 грн. (а.с.34).

При цьому даючи оцінку доводам сторони захисту щодо неналежності як доказу вказаної довідки, з посиланням на те, що в ній не вказано кількість коронок та зубів, що були проліковано, суд зазначає, що хоча у довідці дійсно не конкретизовано які саме зуби, яка їх кількість були проліковані, та яка кількість протезів, пломб і в якому саме місці (в ротовій порожнині), були виготовлені та в подальшому протезовані потерпілому, водночас загальна інформація вказані у цій довідці повністю узгоджується з висновком експерта №197 від 26.08.2020 року щодо характеру отриманих ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а також з датою події правопорушення. Відтак якихось підстав ставити під сумнів вказану довідку, як доказу який підтверджує здійснення лікування потерпілим тілесних ушкоджень нанесених йому обвинуваченим, суд не вбачає, у зв`язку з чим бере таку довідку до уваги.

Щодо посилання сторони захисту на відсутність квитанції на підтвердження оплати вказаних послуг, то слід зазначити, що 01 грудня 2020 року Верховна Рада Україна ухвалила Закон «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо лібералізації застосування реєстраторів розрахункових операцій платникам єдиного податку та скасування механізму компенсації покупцям (споживачам) за скаргами щодо порушення встановленого порядку проведення розрахункових операцій частини суми застосованих штрафних санкцій», яким відтерміновано до 01 січня 2022 року обов`язкове застосування РРО (ПРРО) для фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку ІІ та IV груп та обсяг доходу, яких протягом календарного року не перевищує граничного обсягу доходу, встановленого для І групи платників єдиного податку, але крім тих, які проводять діяльність у сферах з істотними ризиками ухилення від оподаткування. А отже станом на момент коли ОСОБА_5 проходив лікування, а також на момент видачі вказаної вище довідки, відповідний приватний стоматолог не зобов`язаний був застосовувати РРО (ПРРО) для фізичних осіб підприємців, а отже і видавати чеки, квитанції тощо. Відтак ці доводи сторони захисту суд також визнає неспроможними.

А отже, оскільки на лікування цивільним позивачем ОСОБА_5 витрачено 12 000 грн., то вказана сума шкоди підлягає стягненню на його користь з цивільного відповідача ОСОБА_3 .

Згідно з п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Поряд з цим, суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого ОСОБА_5 , яка була завдана кримінальним правопорушенням, та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди для стягнення з ОСОБА_3 з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав цивільний позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 на користь потерпілого/цивільного позивача ОСОБА_5 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Стосовно процесуальних витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 1 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається, між адвокатом ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат ОСОБА_6 надає клієнту послуги юридичного характеру. Згідно розрахунку суми витрат на правову допомогу розмір такої становить 15000 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 31.01.2022 року ОСОБА_5 сплатив адвокату ОСОБА_6 15000 грн., а отже такі документально підтверджені витрати на правову допомогу, яку поніс потерпілий ОСОБА_5 у даній справі у розмірі 15000 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 12 000 (дванадцять тисяч) гривень матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Сягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень витрат на правову допомогу

Речовий доказ диск DVD - R, ємкістю 4.7 Gb, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1