Справа №705/5096/19
1-кп/705/529/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2022 м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000569 від 09.10.2019, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочержинці Уманського району Черкаської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, такого, що має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , судимий 18.11.2019 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт, 23.03.2020 звільнений по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 згідно з рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.12.2018 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2018 до досягнення нею повноліття.
Однак ОСОБА_4 , будучи попередженим Уманським районним відділом державної виконавчої служби про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, починаючи з лютого 2018 року ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів, на облік в центр зайнятості не звертався, маючи мінливий дохід, будь-яку іншу допомогу не надавав, участі у вихованні дитини не бере, на попередження про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів не реагує та ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання вказаної дитини, в зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 10.10.2019 в сумі 37235 грн 01 коп., що сукупно складає суми виплат більше ніж за 3 місяці відповідних платежів.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що дійсно не сплачував аліменти на утримання дочки, визначені рішенням суду, в результаті чого утворилася вказана заборгованість, яка існує і на даний час. Про вчинене дуже шкодує, просив суд суворо не карати.
Покази обвинуваченого є послідовними й логічними, відповідають обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за ч. 1 ст. 164 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлена правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тому засуджує його за ч. 1 ст. 164 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку; дані про особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога, раніше притягувався до відповідальності за аналогічний проступок, проте належних висновків для себе не зробив та на час розгляду провадження заборгованість не погасив. Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараним за вчинене, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доцільність засудження ОСОБА_4 до обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 164 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме такий вид покарання відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався, з урахуванням обставин вчиненого кримінального проступку та особи винного суд не вбачає підстав для застосування такого заходу на період до набрання вироком законної сили.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, у період якого зобов`язати відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1