ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 .
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6
захисника : ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

законного представника ОСОБА_8
представника Служби
у справах дітей ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000170 від 09 серпня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч.4 ст.296 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капітна поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000170 від 09.08.2022 р., який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 4 ст. 296 КК України.

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Клепачі Славутського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 діб, а саме до 09 жовтня 2022 року (включно) із забороною залишати місце проживання за адресою:

ЄУНСС:724/1572/22
Провадження №11-сс/822/268/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_1
АДРЕСА_1 , зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора або слідчого.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно звільнено з-під варти, та зобов`язано його невідкладно прибути до місця його проживання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 на строк до 09.10.2022 р.

також наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні, за винятком участі у слідчих та судових діях.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурором Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу слідчого судді районного суду від 11.08.2022 р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без можливості внесення застави.

Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а саме суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а також висновки суду, які викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КГЖ України.

Вказує на те, що в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка та потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Стверджує, що на вказані обставини, слідчий суддя уваги не звернув і як наслідок, прийняв незаконне рішення про відмову в обранні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу повністю та просила її задовольнити, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити рішення слідчого судді суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів доходить такого.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

При перевірці матеріалів клопотання апеляційним судом встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п.1 п.п.«с» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, §57).
В ухвалі суду зазначено, що 09 серпня 2022 року до ЄРДР внесено відомості за №0000170 та за №000172 і розпочато досудове розслідування за ч.1 ст. 262 та ч. 4 ст.296 КК України, і цього ж дня вказані кримінальні провадження об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний реєстраційний номер №0000170.
08 серпня 2022 року ОСОБА_6 було затримано відповідно до ст. 208-211, 213 КПК України, а 09 серпня 2022 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.262, ч.4 ст.296 КК України.
З наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, убачається, що відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але застосувавши цілодобовий домашній арешт, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні та прийшов до переконливого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому діянь, а також наявність одного ризику, який визначений ст. 177 КПК України.
На думку колегії суддів, судове рішення про обрання та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в цілому постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 181, 194, 492 КПК України.
В силу вимог ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Дослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті та на які посилався слідчий при обранні запобіжного заходу.
Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
За таких обставин та наведених у клопотанні даних, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.262, ч.4 ст. 296 КК України та застосування до останнього обмежувальних заходів.
Отже, на думку колегії суддів, при прийнятті оскаржуваного рішення, слідчим суддею в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), а також перевірив, чи наявні зазначені у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Твердження сторони обвинувачення, в частині того, що судом не враховано тяжкість покарання, а також те, що ОСОБА_6 скоїв дані злочини в стані алкогольного сп`яніння, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу, так як слідчим суддею належним чином вмотивовано та обґрунтовано всі доводи в цій частині.
Зокрема, апеляційний суд враховує і те, що підозрюваний ОСОБА_6 активно співпрацює з органами слідства та прокуратури, на даному етапів претензій потерпілий немає, окрім того прокурором підтверджено, що з моменту пред`явлення підозри ОСОБА_6 і на момент розгляду даного клопотання в суді, як першої так і апеляційної інстанції, останній за кожною вимогою з`являвся до органу слідства та прокуратури, як і безпосередньо був присутнім в суді першої та апеляційної інстанцій.
Отже, стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.262, ч.4 ст.296 КК України, а також існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, проте, не доведено належними й допустимими доказами ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконного впливу на свідків, потерпілого в цьому кримінальному провадженні. За таких обставин, колегія суддів погоджується із обраним відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладанням на нього певних обов`язків.
Окрім того, відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
Таким чином, з урахуванням всіх обставин передбачених ст. 178 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що обраний запобіжний захід є достатнім на даному етапі досудового розслідування, а твердження прокурора в своїй апеляції про обрання відносно ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є невмотивованими та необґрунтованими, а також не підтверджено ризиками.
У зв`язку з вище викладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання більш суворого забіжного заходу, як про те апелює сторона обвинувачення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 309, 376, 407, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2022 року відносно ОСОБА_6 без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Виготовлено з автоматизованої
системи документообігу суду:
суддя Чернівецького
апеляційного суду ( ОСОБА_1 )
(19.08.2022р. дата засвідчення копії)