справа № 361/1250/22
провадження № 1-кс/361/301/22
УХВАЛА
Іменем України

28.03.2022 року слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

Встановив:
До провадження слідчого судді суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, вилученого під час огляду приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жіночі капці, предмет ззовні схожий на ніж.

В обґрунтування слідчий вказує на те, що Слідчим відділом Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608 від 27 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 березня 2022 року приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кімнаті що за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході спілкування, між нею та ОСОБА_6 , у зв`язку з раптово виниклими неприязними відносинами, відбулась словесна сварка, під час якої у ОСОБА_5 , виник умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

В цей же час, 26 березня 2022 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 реалізуючи свій умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , перебуваючи в тому ж місці, взяла до рук предмет зовні схожий на ніж та тримаючи його в руці, нанесла ним 1 удар в область спини та 1 удар о область грудної клітини справа, спричинивши ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення правої плевральної порожнини з пошкодженням з пошкодженням міжреберних судин, верхньої та середньої долі правої легені та черевної порожнини з пошкодженням купола діафрагми, правої долі печінки та жовчного міхура. Внутрішньоплевральна та внутрішньочеревна кровотеча. Різана рана правого передпліччя, колото-різана рана спини.

В період часу з 23 год. 45 хв. 26.03.2022 р. по 00 год. 08 хв. 27.03.2022 р. було проведено огляд місця події, а саме кімнати розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: змив РБК з підлоги біля кімнати № 125, змив РБК з дверей кімнати № 125, змив РБК з підлоги поруч з кімнати № 123, змив РБК з дверей кімнати № 123, жіночі капці, предмет ззовні схожий на ніж.

Постановою слідчого від 27.03.2022 речі, вилучені під час проведення огляду речі, визнано речовими доказами.

Посилаючись на те, що речові докази потребують збереженню в силу ст. 98 КПК України, просив накласти арешт на вилучене майно.

До початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, якою подана заява про розгляд клопотання у його відсутність.

Також у заві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити клопотання, накласти арешт.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608 від 27 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 27.03.2022 року зазначені вище речі визнано речовими доказами.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 173 ч.ч. 1,2 п.5 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вирішуючи питання арешту майна, слідчий суддя звертає увагу на те, що не все вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених майна та відмови.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню, лише в частині накладення арешту на предмет ззовні схожий на ніж.
В іншій частині клопотання необґрунтовано, оскільки в клопотанні не зазначено, які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення можуть зберегти на собі вилучені речі жіночі капці, які визнані речовими доказами, яким чином вони можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

Ухвалив:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: предмет ззовні схожий на ніж.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1