ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/1935/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/1450/22 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , без участі обвинувачеого ОСОБА_9 , з участю його захисника ОСОБА_10 , без участі обвинуваченого ОСОБА_11 , з участю представника потерпілої ОСОБА_12 ОСОБА_13 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме інших потерпілих, належним чином повідомлених про розгляд справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи без них, за умаови, що заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м.Валках справу за апеляційною скаргою обвинувачених та захисника на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 07 2022 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаним вироком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, який офіційно не працює, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Харкова, громадянку України, українку, не працюючу, яка має середню освіту, не заміжню, маючу на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судиму, зареєстровану та мешкаючу за адресою: АДРЕСА_2 , - визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено відраховувати з моменту її фактичного затримання та приведення вироку для виконання. Після набрання вироком суду законної сили ухвалено ОСОБА_7 затримати та через ДУ «Харківський слідчий ізолятор» направити до місць відбування покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту визгчено продовжити до набрання вироком законної сили.
Павлова ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, з середньо технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у закону силу, - залишено без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 визнчено рахувати з 18 01 2022 року, а ОСОБА_9 з 20 01 2022 року.
Вирішено патання щодо скасування арешту майна, речових доказів та процесуальних витрат по кримінальному провадженню.
З вироку суду першої інстанції вбачається, що в період часу з 28 10 2021 по 29 10 2021 у нічний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з проникненням до гаражу (сховища), цілеспрямовано прибули на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить сім`ї ОСОБА_17 . Згідно заздалегідь розподілених злочинних функцій, ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , залишились очікувати біля паркану будинку за вищевказаною адресою, з метою подальшого отримання викраденого майна, почали здійснювати спостереження за за обстановкою, з подальшим повідомленням про неї ОСОБА_9 , з метою негайного залишення місця вчинення злочину, а ОСОБА_9 в той час прослідував на територію приватного домоволодіння.
Реалізуючи свій злочинний умисел,діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_9 , перелізши через паркан, яким огороджено вказане домоволодіння ті потрапивши до двору, направився до входу гаражного приміщення, яке слід вважати сховищем, де таємно, проник до приміщення зазначеного гаражу.
Саме в цей час, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 відповідно заздалегідь обумовленого плану та відведеної їм функції, знаходячись біля паркану вказаного домоволодіння, здійснювали спостереження за обстановкою, з метою подальшого інформування ОСОБА_9 , на випадок непередбаченої появи будь-якої сторонньої особи.
Таким чином, ОСОБА_9 , діючи узгоджено з ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , виконали всі дії, які вважали за необхідне для проникнення у приміщення гаражу, таємно заволодівши майном. Викрадене майно, ОСОБА_9 перемістив з приміщення гаражу на вулицю, потім передав через паркан ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , які весь час знаходились біля будинку АДРЕСА_4 , після чого, з метою досягнення свого зазначеного вище злочинного умислу, вказані особи звернули викрадене майно на свою користь та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Після цього, вказані особи з метою реалізації свого злочинного умислу, направилися до ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_5 , де заклали вищеперераховане майно, на паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_7 .
В результаті протиправного діяння, вищезазначені особи завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5905 грн.
Крім того, 10 11 2021 року, у нічний час доби, більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, вказані особи, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, цілеспрямовано прибули до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , яке належить раніше їм незнайомій ОСОБА_12 .
Надалі, ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , згідно заздалегідь розподілених злочинних функцій, з метою подальшого отримання викраденого майна, діючи за аналогічним планом та тим же способом, залишились спостерігата за обставновкою, а ОСОБА_9 , перелізши через паркан, яким огороджено домоволодіння, потрапив до двору приміщення, відчинивши вхідні двері будинку за допомогою невстановленого металевого предмету, який заздалегідь приніс з собою, незаконно проникши до приміщення вказаного будинку та незаконно заволодівши майном потерпілої ОСОБА_12 , яке ОСОБА_9 , покликавши на допомогу ОСОБА_7 , перемістилии з приміщення будинку на вулицю та потім перемістивши через паркан, передали ОСОБА_7 , яка весь час знаходились біля будинку АДРЕСА_7 .
Після цього, ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зникли, звернувши на свою користь викрадене майно та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. З метою реалізації свого злочинного умислу вказане майно було закладене в ломбарді « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_5 , на паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_7 .
В результаті протиправного діяння, вказаними незаконними діями обвинувачених, було завдано потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 4423 грн.
Крім того, в період часу з 05 11 2021 по 25 12 2021 року, більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, у нічний час доби, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, цілеспрямовано прибули на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , яке належить раніше їм незнайомому ОСОБА_18 . Згідно заздалегідь розподілених злочинних функцій, з метою подальшого отримання викраденого майна, діючи за аналогічним планом та тим же способом, ОСОБА_11 і ОСОБА_7 залишились спостерігати за обставновкою, а ОСОБА_9 прослідував на територію приватного домоволодіння, перелізши через паркан, яким огороджено вказане домоволодіння, тим самим виконавши всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у двір будинку, де він в подальшому незаконно заволодів майном, належним потерпілому, передавши майно через паркан ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , які весь час знаходились біля зазначеного будинку, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння, зазначених вище осіб, потерпілому ОСОБА_18 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2 194 гривні.
В подальшому, 15 11 2021 приблизно о 22:00, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливим, у нічний час доби, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, цілеспрямовано прибули на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , яке належить раніше їм незнайомому ОСОБА_19 . Згідно заздалегідь розподілених злочинних функцій, з метою подальшого отримання викраденого майна, діючи за аналогічним планом та тим же способом, ОСОБА_11 і ОСОБА_7 залишились спостерігати за обставновкою, а ОСОБА_9 прослідував на територію приватного домоволодіння, перелізши через паркан, яким огороджено вказане домоволодіння, тим самим виконавши всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у двір будинку, де він в подальшому незаконно заволодів майном, належним потерпілому, передавши майно через паркан ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , які весь час знаходились біля зазначеного будинку, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння, зазначених вище осіб, потерпілому ОСОБА_19 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1615 гривень.
Крім того, у період часу з 22 год. 00 хв. 18 11 2021 по 22 год.00 хв. 19 11 2021 в нічний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, цілеспрямовано прибули на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_10 , яке належить раніше їм незнайомому ОСОБА_20 . Згідно заздалегідь розподілених злочинних функцій, з метою подальшого отримання викраденого майна, діючи за аналогічним планом та тим же способом, ОСОБА_11 і ОСОБА_7 залишились спостерігати за обставновкою, а ОСОБА_9 прослідував на територію приватного домоволодіння, перелізши через паркан, яким огороджено вказане домоволодіння, тим самим виконавши всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у двір, а потім в гараж, знявши віконну раму, де він в подальшому незаконно заволодів майном, належним потерпілому, передавши майно через паркан ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , які весь час знаходились біля зазначеного будинку, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння, зазначених вище осіб, потерпілому ОСОБА_20 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 7200 гривень.
Крім того, в період часу з 05 11 2021 по 25 12 2021, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливим, у нічний час доби, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, цілеспрямовано прибули на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_12 , яке належить раніше їм знайомій ОСОБА_22 .
Згідно заздалегідь розподілених злочинних функцій, з метою подальшого отримання викраденого майна, діючи за аналогічним планом та тим же способом, ОСОБА_11 і ОСОБА_7 залишились спостерігати за обставновкою, а ОСОБА_9 прослідував на територію приватного домоволодіння, перелізши через паркан, яким огороджено вказане домоволодіння, проник у двір будинку, де в дворі вищезазначеного домовлодіння ОСОБА_9 побачив мішок, в якому знаходився алюмінієвий сплав, загальною масою 30 кг, у вигляді брухту металу, вартістю 1140 гривень, яким він в подальшому незаконно заволодів, передавши його через паркан ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , які весь час знаходились біля зазначеного будинку. Звернувши на свою користь викрадене майно, обвинувачені з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння, зазначених вище осіб, потерпілій ОСОБА_22 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2194 гривні.
Крім того, в нічний час доби, в період часу з 18 11 2021 по 22 11 2021, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливим, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, цілеспрямовано прибули на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_13 , яке належить раніше їм незнайомій ОСОБА_23 . Згідно заздалегідь розподілених злочинних функцій, з метою подальшого отримання викраденого майна, діючи за аналогічним планом та тим же способом, ОСОБА_11 і ОСОБА_7 залишились спостерігати за обставновкою, а ОСОБА_9 прослідував на територію приватного домоволодіння, через ворота, які в той час були відчинені, проник у двір будинку, де він в подальшому незаконно заволодів майном, належним потерпілому, а саме самокат моделі «Explore Degree PRO», вартістю 1217 грн. та металевий лист вагою 25 г, вартістю 191 грн. 75 коп. Передавши майно через паркан ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , які весь час знаходились біля зазначеного будинку, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння, зазначених вище осіб, потерпілому ОСОБА_23 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1408 гривень 75 копійок.
Крім того, в період часу з 05 11 2021 по 25 12 2021, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у нічний час доби, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, цілеспрямовано прибули на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_14 , яке належить раніше їм незнайомому ОСОБА_24 . Згідно заздалегідь розподілених злочинних функцій, з метою подальшого отримання викраденого майна, діючи за аналогічним планом та тим же способом, ОСОБА_11 і ОСОБА_7 залишились спостерігати за обставновкою, а ОСОБА_9 прослідував на територію приватного домоволодіння, перелізши через паркан, яким огороджено вказане домоволодіння, проник у двір будинку, де помітив поруч з будинком чавунну плиту пічного опалення (варильну поверхню) вартістю 566 грн. 67 коп., мангал розбірний, виготовлений з чорного металу, вартість якого не була визначена, якими в подальшому вирішив заволодіти.
Передавши майно через паркан ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , які весь час знаходились біля зазначеного будинку, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння, зазначених вище осіб, потерпілому ОСОБА_24 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 566 грн. (п`ятсот шістдесят шість) гривень 67 ( шістдесят сім) копійок.
Вказані дії обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 і ОСОБА_9 кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та сховище.
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та захисник обвинуваченого ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просив суд призначити йому мінімальний строк показарання по санкції інкримінуємої йому статті, врахувавши при цьому визнання ним своєї провини та співпрацювання зі слідством, а також щиросержечне каяття.
Обвинувачена ОСОБА_7 посилалась на невідповідність призначеного їй покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого та невідповідність висновків суду щодо встановлення обставин, які пом`якшують покарання. Просила врахувати при винесенні рішення, крім її повного каяття, також факт вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин. Просила врахувати, що судом не зазначено, що вона мешкає разом зі своєю матір`ю, яка є людтиною похилого вікук та пенсіонером і має хронічні захворювання, які потребують методичного та послідовного лікування і потребують постійного догляду. Крім того, не враховано, що вона має неофіційне працевлаштування. Внаслідок напруженої ситуації через інфекцію коронавірусу, ОСОБА_7 не мала змоги належним чинос забезпечити продуктами харчування та необхідними ліками свою родину, не дивлячись на отримання неофіційної заробітної плати, якої не вистачало для утримання родини. Дана обставина заподіяла їй страждання, негативно вплинула на її психіку і викликали у неї стан розпачу, надмірну дратлівість, гарячковість, що не сприяло належному здійсненню самоконтролю поведінки. Через збіг цих складних сімейних обставин, обвинувачена вимушено пішла на вчинення відповідних злочинів. Однрочасно просиал врахувати, що потерпілими заявлено по справі цивільні позови, які вона має намір відшкодовувати, для чого потрібна робота. Просила врахувати, що при позбавленні її волі та через відсутність офіційного заробітку, вона втратить роботу, що також відразиться на її родині, які будуть позбавлені засобів існування.
Крім того, вважає, що судом не враховано її роль яяк співучасника та поведінка під час та після вчинення злочинних дій.
Враховуючи вищевикладене, просила застосувати відносно неї положення ст. 75 КК України та обрати їй покарання у вигляді похзбавлення волі строком на 3 роки, звільнивши на підставі стю 75 КК України її від відбування покарання з випробовувальним терміном.
В інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подано також апеляційну скаргу його захисником ОСОБА_10 , в якій вона просила призначити ОСОБА_9 більш м`яке покарання, яке б відповідало тяжкості скоєного та особі обвинуваченого .
Враховуючи вищевикладене, просила застосувати відносно ОСОБА_9 , положення ст. 75 КК України та обрати йому покарання у вигляді похзбавлення волі строком на 3 роки, звільнивши на підставі ст. 75 КК України його від відбування покарання з випробовувальним терміном на три роки.
Позиції учасників апеляційного провадження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , та просив їх задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Прокурор вважав необгрунтованими доводи апеляційної скарги та просив оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання залишити без змін, вважаючи його обгрунтованим та законним.
Представник потерпілої ОСОБА_24 вважала вирок законним та обгрунтованим, а покаранн суду. Інші потерпілі, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , а також з`ясувавши позицію прокурора та представника потерпілої ОСОБА_12 ОСОБА_13 щодо поданих апеляційних скарг, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Дії обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє, лише в частині призначення обвинуваченим покарання за ч.3 ст.185 КК України.
Аналізуючи доводи обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 щодо неправильного призначення обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України і можливості застосування відносно обвинувачених вимог ст. 75 КК України та призначення обвинуваченим більш м`якого покарання з урахуванням їх щирого каяття, активного сприяння слідству, наявності у обвинуваченої ОСОБА_7 матері похилого віку, то колегія суддів вважає ці доводи такими, що позбавлені правових підстав, при цьому виходить з наступного.
Так, відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за Вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Відповідно до ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Загальні засади призначення покарання, визначені в ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
В даному випадку, суд врахував, що обвинуваченими скоєно тяжкий корисливий злочин та велику кількість епізодів їх злочинної діяльності і великий розмір викраденого та не відшкодованого майна, а також ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину.
Крім того, судом враховано особу обвинувачених, зокрема, - ОСОБА_9 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, був раніше судимий, при цьому, судимості ним не зняті та не погашені.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_7 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, є незаміжньою та має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом з дитинства.
При цьому суд вважав, що наявність на утриманні у ОСОБА_7 двох малолітніх дітей, дача трьома обвинуваченими визнавальних показань істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ними тяжкого корисливого злочину і не дають підстав суду для застосування до обвинувачених ст.ст.69,75 КК України.
Проте, повне визнання вини та щире каяття обвинувачених судом було враховано як обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у відповідності до ст.67 КК України, судом встановлено не було.
Враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції вважав справедливим та адекватним обрання покарання обвинуваченим лише у виді позбавлення волі, обравши обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 покарання у виді 4 років позбавлення волі, а ОСОБА_7 у виді 3 років позбавлення волі.
Таким чином, судом першої інстанції вже враховано ті обставини, на які посилаються обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник, а також обвинувачена ОСОБА_7 в своїх апеляційних скаргах при призначенні їм покарання.
Отже, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 ,, а також обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 07 2022 року по справі щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3