ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/378/22 Справа № 184/241/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 0000055 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина України, Українця, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 26 червня 2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 31 березня 2022 року включно.
Слідчим суддею була врахована наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких, а також особу підозрюваного, який не працює, дій спрямованих на працевлаштування не вживає, за місцем реєстрації характеризується негативно, як особа, яка зловживає алкогольними напоями, агресивний до оточуючих, не одружений, дітей на утриманні не має.
Окрім цього, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду; ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
В апеляції:
- підозрюваний ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та акцентує увагу на тому, що слідчий суддя не прийняв до уваги те, що він має гроші для життя. Вказує, що слідчий суддя не врахував наявності в нього чотирирічної доньки. Також зазначив, що умови домашнього арешту він не порушував.
- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
В обґрунтування захисник вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий з порушеннями вимог ст. 208 КПК України, майже через 5 годин після описуваних у підозрі подій, а тому підлягає звільненню з-під варти. Також захисник зазначає, що визначені ст. 177 КПК України ризики не підтверджені доказами. Окрім цього захисник вказує на непричетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину, а також зазначає про наявність у підозрюваного співмешканки та малолітніх дітей.
Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити свої апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи підозрюваного иа захисника, викладені в апеляційних скаргах. є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
З матеріалів справи слідує, що 31 січня 2022 року до ЄРДР за № 0000055 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
31 січня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 31 січня 2022 року; протоколом допиту потерпілого від 31 січня 2022 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01 лютого 2022 року; протоколами допиту свідків від 01 лютого 2022 року; протоколом одночасного допиту осіб від 01 лютого 2022 року; протоколом затримання особи від 31 січня 2022 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 31 січня 2022 року, а також іншими зібраними доказами під час досудового розслідування, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів і за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому, враховуючи, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не працює, ніяких дій, спрямованих на працевлаштування, не вживає, за місцем реєстрації характеризується негативно, як особа, котра зловживає алкогольними напоями, агресивний до оточуючих, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має та інших будь-яких соціальних чинників, які б стримували за місцем проживання, а тому наявні достатні підстави вважати, що з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання підозрюваний ОСОБА_5 може покинути місце проживання.
Колегія суддів також зважає на таку обставину, що потерпілою від кримінального правопорушення є мешканка с. Шолохове, Нікопольського району, Дніпропетровської області, на теперішній час проводяться слідчі дії, зокрема з потерпілою, встановлюються свідки і очевидці події, а тому наявний ризик незаконного впливу на цих осіб з боку підозрюваного ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також слід зазначити, що 22 січня 2022 року. ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0001246 від 30 грудня 2021 року вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що в сукупності із наявними попередніми судимостями останнього, свідчить про високу стійкість протиправного умислу останнього, спрямованого на заволодіння чужим майном та проти життя та здоров`я особи, тобто про наявність ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.
Разом з цим, слідчому судді, при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , не було доведено наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризику знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки як було встановлено слідчим суддею, зазначений ризик не може оцінюватись судом абстрактно, його наявність має бути підтверджена доказами, проте, стороною обвинувачення не надано суду відповідних доказів наявності ризику знищення, ховання або спотворювання будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості підозри, то вони фактично зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини останнього в інкримінованому злочині, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.
Колегія суддів також не приймає доводи апеляційних скарг в частині того, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, співмешканку з дитиною, а також засоби для існування, оскільки ці обставини не зменшують ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення злочинів, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.
Посилання захисника на порушення порядку затримання підозрюваного ОСОБА_5 також є безпідставними, оскільки відповідно до протоколу затримання особи від 31 січня 2022 року, останній був затриманий на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Таким чином, затримання ОСОБА_5 відбулося у відповідності до вимог КПК України, жодних зауважень до протоколу затримання або самої процедури затримання, виходячи зі змісту протоколу не вбачаються.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційні скарги підозрюваного та його захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 . - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 0000055 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4