Справа № 745/937/21
Провадження № 1-кп/745/9/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2022 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000103 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженець села Конятин, Сосницького району, Чернігівської області, громадянин України, з середньою освітою, не працює, одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2021 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, неподалік р. Десна, за межами села Конятин, Корюківського району, Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, діючи умисно, завдав останньому ножем, тримаючи його у правій руці, не менше ніж по одному удару в ділянку потилиці, лівої лопатки та лівої кисті, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді різаних ран (в подальшому, як наслідок загоєння - рубців) в ділянці потилиці, лівої лопатки, нігтьової фаланги четвертого, середньої фаланги третього та проксимальної фаланги другого пальця лівої кисті, які згідно висновку експерта № 75 від 26 листопада 2021 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 , передбачена частиною 2 статті 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 125 КК України не визнав повністю. Показав, що в серпні 2021 року, близько 17-ї години він їхав мотоциклом в ліс по ліщину, зустрів друзів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Вони його запросили до себе, сиділи спілкувались та вживали алкогольні напої. Через годину приїхав потерпілий ОСОБА_10 з ОСОБА_11 . Всі разом продовжували вживати алкогольні напої. Згодом ОСОБА_10 почав словесно ображати ОСОБА_12 , обвинувачений попросив це припинити. ОСОБА_10 почав кричати на обвинуваченого, і останній дав ляпаса ОСОБА_13 . Потерпілий впав та кричав, що цього не пробачить, та вб`є обвинуваченого. Потім ОСОБА_10 підвівся, та з ОСОБА_14 поїхали. Вони від`їхали недалеко, близько 10 м., та впали з мотоцикла. Обвинувачений допомагав їм піднятись. У ОСОБА_15 в руці була викрутка, і він вдарив обвинуваченого викруткою у лівий бік. Обвинувачений взяв сапу, яка знаходилась в його мотоциклі, та вдарив ОСОБА_15 один раз. Після чого обвинувачений закинув сапу в кущі, та поїхав додому спати.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 125 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , зі змісту яких 14.08.2021 року його з ОСОБА_14 запросили знайомі погуляти. ОСОБА_7 приїхав до компанії через 20 хв. після потерпілого. Вони разом гуляли. ОСОБА_16 кидався з ножем на ОСОБА_17 , проте обвинуваченого заспокоїли, та він заховав ножа в бардачок мотоцикла. Погулявши в компанії, потерпілий з ОСОБА_14 поїхали додому. Від`їхавши близько 500 м. у них заглух мотоцикл. Потерпілий почав сваритись з ОСОБА_11 . Потерпілий почав лагодити мотоцикл, в руках був свічний ключ. ОСОБА_16 під`їхав та спитав, що трапилось, на що потерпілий відповів, що це не його справа. ОСОБА_16 почав лаяти потерпілого, а потім вдарив рукою по обличчю. Потерпілий відчув біль, та впав на коліна. Потерпілий припускає, що міг завдати удар ОСОБА_18 свічним ключем. Обвинувачений вдарив потерпілого по плечу та спині, наніс йому близько 4-5 ударів. Також, хотів відрубати голову, потерпілий прикривав шию руками. Після ударів ножем, ОСОБА_16 ще наносив удари ногами. Потерпілий не міг йти, також він був у крові. ОСОБА_8 та ОСОБА_19 підходили до них після того, як ОСОБА_16 наносив удари потерпілому. ОСОБА_16 ще був там. Потерпілого забрала швидка з місця події, вже було темно;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , зі змісту яких вона спільно проживає з потерпілим. 14.08.2021 року її разом з ОСОБА_21 запросили друзі на річку погуляти. В компанії окрім них були ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_16 під`їхав згодом, всі вживали спиртні напої. У ОСОБА_26 виник конфлікт із ОСОБА_27 , але ОСОБА_16 потім заспокоївся, та заховав ніж до бардачка мотоцикла. Погулявши на річці ОСОБА_10 та ОСОБА_28 поїхали мотоциклом додому, але мотоцикл через 500 м. заглух, через що вони посварились. ОСОБА_29 сидів на мотоциклі, та намагався його полагодити. Потім під`їхав ОСОБА_30 . Останній вдарив ОСОБА_15 правою рукою по обличчю, ОСОБА_10 впав, а ОСОБА_16 взяв з бардачка мотоцикла ніж та продовжив наносити удари ОСОБА_31 , який вже лежав на землі. Свідок не пам`ятає кількість ударів, зазначає, що ударів було багато. Свідок бачила викрутку в руках ОСОБА_15 , та не бачила, щоб ОСОБА_29 наносив ушкодження ОСОБА_18 , а лише чула від ОСОБА_26 , що ОСОБА_10 його «пирнув» викруткою;

- показаннями свідка ОСОБА_32 , який знайомий з обвинуваченим та потерпілим. 14.08.2021 року в після обідній час він з ОСОБА_33 під`їхали до компанії, яка відпочивала на річці. В компанії були обвинувачений, ОСОБА_10 , ОСОБА_34 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з дітьми. Вони випивали спиртні напої. У свідка з обвинуваченим виникла словесна сварка з використанням нецензурної лексики. Свідок не пам`ятає чи були в ОСОБА_26 в руках якісь предмети. Потім вони заспокоїлись. Свідок разом з знайомим ОСОБА_35 відійшли неподалік, та продовжили розпивати спиртні напої. Свідок бачив, як розходилась компанія, бійки не бачив, криків не чув;

- показаннями свідка ОСОБА_36 , яка показала, що вони сусіди з потерпілим. 14.08.2021 року вона разом з чоловіком ОСОБА_37 , сім`єю ОСОБА_38 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 та ОСОБА_39 відпочивали на річці, всі вживали алкогольні напої, крім свідка. Після 20:00 год. вечора вони розійшлись;

- показаннями свідка ОСОБА_40 , який показав, що знайомий з обвинуваченим та потерпілим. 14.08.2021 року він разом з ОСОБА_23 , сім`єю ОСОБА_38 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 та ОСОБА_39 відпочивали на річці, вживали алкогольні напої, крім ОСОБА_23 яка не вживала алкольні напої. Під час спільного відпочинку конфліктів не було. ОСОБА_10 їздив за добавкою горілки. ОСОБА_41 підходив до компанії свідка з ОСОБА_33 , але сиділи вони окремо;

- висновком судово-медичної експертизи №75 від 15.08.2021 року (а.с. 174-178), за результатами якої у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді різаних ран (в подальшому, як наслідок загоєння - рубців) в ділянці потилиці, лівої лопатки, нігтьової фаланги четвертого, середньої фаланги третього та проксимальної фаланги другого пальця лівої кисті, що могли утворитись від дії предмету (предметів), що має ріжучу поверхню в тому числі 14.08.2021р., та відповідно до п.2.3.1а, 2.3.2а,2.3.3, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України N26 від 17.01.1995року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Для утворення даних тілесних ушкоджень потерпілого достатньо одного травматичного впливу предмету, що має ріжучу поверхню в ділянку потилиці, лівої лопатки та лівої кисті. Тілесні ушкодження потерпілого не могли утворитись внаслідок падіння з наданням тілу стороннього прискорення чи без нього з висоти власного зросту на тверду поверхню.

Оцінюючи здобуті в кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд вважає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України. Кожний досліджений доказ оцінений судом як належний, допустимий, та достовірний, крім деяких показань свідка ОСОБА_42 , а їх сукупність є достатньою та взаємопов`язаною для кваліфікації дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд критично відноситься до деяких показань свідка ОСОБА_42 , так свідок плуталась у показаннях, коли описувала ситуацію конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, зокрема свідок спочатку казала, що потерпілий впав з мотоцикла, лежав і не міг піднятись, потім, що стояв навколішках, потім, що крутив мотоцикл викруткою. Нелогічними є її твердження, що вона не зупиняючись йшла додому з дітьми у напрямку місця конфлікту - близько 100 м., і бачила, що потерпілий завдав обвинуваченому удар викруткою в живіт, після чого ОСОБА_16 відійшов від потерпілого на відстань близько метра, де простояв близько 20 хв., після чого обвинувачений знову підійшов до потерпілого, який продовжував стояти навколішках, та вдарив його один раз боковою стороною ножа, після чого не бив. Ці показання спростовуються показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_20 , та висновком судово-медичної експертизи №75 від 15.08.2021 року, отже суд визнає ці показання ОСОБА_42 недостовірними.

Також, суд сприймає невизнання обвинуваченим своєї вини, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання.

З урахуванням зазначених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов підлягає задоволенню частково. ОСОБА_5 просив стягнути на його користь матеріальну шкоду в розмірі 2036,41 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди слід відмовити, оскільки позивач надав копії квитанцій про придбання ліків без відповідного призначення лікаря щодо медичного лікування, тому надані письмові докази не можна пов`язати з ушкодженнями завданими відповідачем під час нанесення тілесних ушкоджень, та визнати достатніми доказами для задоволення позову в цій частині.

Щодо стягнення моральної шкоди, то суд дійшов наступних висновків.

Згідно п.п. 1, 2, ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню потерпілому суд виходить з характеру вчиненого кримінального правопорушення, який є умисним, глибини фізичних та душевних страждань, спричинених потерпілому заподіянням тілесних ушкоджень, істотності і наслідків вимушених змін у його житті, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, враховуючи вік обвинуваченого, стан його здоров`я та матеріальний стан, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 20 000 грн. моральної шкоди.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 137 ЦПК України визначено витрати на правничу допомогу та порядок їх розподілу між сторонами та стягнення. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Повноваження адвоката підтверджено договором про надання правої допомоги від 02.11.2021 року з додатковою угодою до нього від 02.11.2021 року. Згідно з квитанцією №б/н від 02.11.2021 року адвокатом ОСОБА_6 прийнято від ОСОБА_5 за надання правової допомоги 15000 грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відшкодування понесених адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності, та підлягає зменшенню та стягненню у розмірі 10000 грн.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 20 000 грн. моральної шкоди, 10000 грн. витрат на правову допомогу, в задоволенні інших позовних вимог відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Сосницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1