Справа №592/3185/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/280/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 травня 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 травня 2022 року у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною з 22:00 год. до 05:00 год. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Суми), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали встановлено до 27 липня 2022 року включно.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

На виконання вимог п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, підозрюваного ОСОБА_7 негайно звільнено з-під варти та зобов`язано невідкладно прибути до місця свого проживання.

Контроль за виконанням ухвали покладено на старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 чи іншого слідчого, в провадженні якого буде перебувати кримінальне провадження.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обгрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на те, що прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, однак належним чином таке своє рішення не вмотивував. При цьому, слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 є раніше не судимим, наявність у нього постійного місця роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців та відсутність спроб ухилятися від правосуддя.

Однак, як зазначає апелянт, слідчий суддя не прийняв до уваги та не надав належної оцінки обставинам, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, та у подальшому може уникнути явки до суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на потерпілого, свідків, що він останній є раніше судимим і на даний час судимість не погашена, проживає в одному населеному пункті з потерпілим у вказаному кримінальному провадженні і з метою зміни показів може вливати на нього, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_7 є членом добровольчого формування №4 Сумської міської територіальної громади Сумської області, яке призначено для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах території відповідної територіальної громади під час відсічі та стримуванні збройної агресії РФ, а його служба напряму пов`язана із зберіганням, носінням та користуванням зброєю, якою і було вчинено вказане кримінальне правопорушення.

Також, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років і що обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується доданими до клопотання доказами.

Посилаючись на національне законодавство та практику ЄСПЛ, прокурор вважає ухвалу суду необґрунтованою, належним чином невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просили залишити її без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам справи.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000847 від 28 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , якого 28 травня 2022 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 29 травня 2022 року оголошено про підозру.

В рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся старший слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються доданими матеріалами, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким запобігти та забезпечити належну процесуальну поведінку, шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчого та перевірки обґрунтованості його доводів, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який є тяжким і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 років до 7 років, що підозрюваному відомі потерпілий та свідки в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим існує можливість незаконного впливу на вказаних осіб, з метою зміни їх показів та доводить наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчим суддею не було встановлено обставин, які б вказували на існування ризику того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також, що останній може продовжити злочинну діяльність, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки про їх існування слідчий лише вказує у клопотанні, однак, на підтвердження наявності вказаних ризиків доказів надано не було і в матеріалах провадження такі докази також відсутні.

Крім того, слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_7 згідно ст..89 КК України, раніше не судимий, має молодий вік, постійне місце проживання та усталений спосіб життя, його виключно позитивну службову характеристику, що останній є членом добровольчого формування №4 Сумської міської територіальної громади Сумської області, яке призначено для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах території відповідної територіальної громади під час відсічі та стримуванні збройної агресії РФ.

Таким чином, саме з врахуванням усіх вищезазначених обставин, слідчий суддя і дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло у певний час доби з покладенням відповідних обов`язків, що забезпечить належну процесуальну поведінку під час досудового слідства та у суді, що, на спростовування доводів апеляційної скарги прокурора, знайшло своє відображення в оскаржуваній ухвалі, і з чим також погоджується і колегія суддів та підстав для сумніву щодо правильності такого висновку не вбачає.

Що стосується доводів прокурора про те, що слідчим суддею не було враховано те, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою, то колегія суддів зазначає, що дійсно, з апеляційної скарги вбачається, що останній вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 18 серпня 2009 року був засуджений за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі і 27 червня 2014 року був звільнений по відбуттю покарання.

Разом з тим, доказів про те, що з часу звільнення ОСОБА_7 , окрім кримінального правопорушення, яке розглядається у даному провадженні, був причетний ще до якихось злочинів, матеріали справи не містять і прокурором не надані, також відсутні дані і про те, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний час доби, останній порушував його чи вчиняв дії, які б свідчили про його неналежну процесуальну поведінку.

Крім того, посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння не є тими беззаперечними обставинами, за наявності яких до останнього має бути застосований найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід є необхідним.

Враховуючи вищезазначене, на спростування доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 травня 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків строком до 27 липня 2022 року включно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4