Справа № 212/4933/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_9 , представника служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради - ОСОБА_10 , представника сектору ювенальної превенції ВП № 3 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області - ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ульянівка Скадовського району Херсонської області, громадянина України, з неповною середньо-спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, студента Скадовського технікуму Державного вищого навчального закладу Херсонський державний аграрний університет, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у кримінальному провадженні № 0000423 від 01.09.2022 року за ч.2 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній ОСОБА_4 01 серпня 2022 року близько 20.25 годині, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , зустрiв раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_7 , з яким у нього відбувався конфлікт.
Того ж дня, близько 20.25 годині у неповнолітнього ОСОБА_4 раптово, на грунті виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_7 .
Після чого, в той же день, 01 серпня 2022 року близько 20.30 годині, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свiй раптово виниклий протиправно-кримінальний умисел, направлений на спричинення неповнолітньому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, знаходячись у безпосередньої близькості на відстані витягнутої руки від неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання наслiдкiв у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар правою рукою зжатою в кулак в ділянку обличчя останнього.
В результаті протиправних дій неповнолітнього ОСОБА_12 , неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синець обличчя, перелому кісток без змiщення, якi згiдно висновку судово-медичної експертизи №1304 вiд 15.09.2022 року, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (бiльше 6 діб, але менше 21 доби).
Прокурор в судовому засіданні підтримала своє клопотання, в якому просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на один рік.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 підтвердив обставини, викладені в клопотанні та пояснив, що дійсно наніс удар в область носа потерпілого під час сварки, у скоєному щиро кається, просить задовольнити клопотання прокурора.
Захисник неповнолітнього адвокат ОСОБА_6 та законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 просили задоаольнити клопотання прокурора.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник матір ОСОБА_8 , а також їх представник - адвокат ОСОБА_9 не заперечували проти даного клопотання.

Представник служби у справах дітей зазначила про доцільність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, у зв`язку із тим, що він є неповнолітнім, щиро розкаявся у вчиненому.

Представник сектору ювенальної превенції ОСОБА_11 підтримав клопотання прокурора.
Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.497 КПК України якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.
З підстав, передбачених частиною першою цієї статті, клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру може бути складене і надіслане до суду за умови, що неповнолітній обвинувачений та його законний представник проти цього не заперечують (ч.2 ст.497 КПК України). Під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.497 КПК України).
Оцінивши зібрані і перевірені в судовому засіданні докази з точки зору їх достовірності, достатності та допустимості, суд дійшов висновку, що дії неповнолітнього ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ст.22 КК України кримінальна відповідальність за ч.2 ст.125 КК України настає з шістнадцяти років, а отже неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст.97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру у виді його передачі під нагляд батьків.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Відповідно до ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, серед іншого, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Враховуючи обставини провадження, а також те, що неповнолітній ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальний проступок, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, задовільно характеризується за місцем навчання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає, що його виправлення можливе без застосування кримінального покарання, у зв`язку з чим слід звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності із застосуванням до останнього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері на строк до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заходи забезпечення кримінального провадження, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 97,105 КК України, ст.ст. 371- 372, 395, 497 КПК України, суд,-
постановив:
Клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.
Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановити тривалість заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Кримінальне провадження № 0000423 від 01.09.2022 року за ч.2 ст.125 КК України закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1