Справа № 131/1504/17
Провадження № 1-кп/131/3/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2022м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в м. Іллінці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 КК України та частиною 2 статтею 389 КК України,-

встановив:

У провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 КК України та частиною 2 статтею 389 КК України
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, яке мотивоване тим, що останній обвинувачується за частиною 2 статті 389 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Окрім того, в судовому засідання обвинуваченим заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього та звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, яке мотивоване тим, що він обвинувачується за частиною 1 статті 125 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України також є кримінальним проступком.
Відповідно до статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Статтею 284 КПК України встановлено, що суд має закрити кримінальне провадження в зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За таких обставин захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив звільнити його підзахисного від кримінальної відповідальності за обвинуваченням його у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього у цій частині.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали заявлені клопотання та просили звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 389 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотань захисника обвинуваченого та обвинуваченого і вважає, що строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, як за ч. 1 ст. 125 КК України так і за ч. 2 ст. 389 КК України закінчилися, тому останнього можливо звільнити від кримінальної відповідальності.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Змістом статті 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями статті 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
У відповідності до змісту обвинувальних актів, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 та частиною 2 статтею 389 КК України, які відповідно до статті 12 КК України є кримінальними проступками, санкція ч. 1 ст. 125 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року та ч. 2 ст. 389 КК України, передбачає покарання у вигляді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 49 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України
строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).
Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено. Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила правопорушення певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, тобто законодавець визначив пріоритетним для вирішення у судовому розгляді питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за наявності для цього підстав.
Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду у складі Касаційного кримінального суду, який у постанові від 24 травня 2018 р. у справі № 531/2332/14-к зазначив, що відповідно до вимог частини 4 статті 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно змісту обвинувального акту, який затверджений прокурором 23 вересня 2017 р. у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2017 р. за № 0000249 правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинено 26 травня 2017 р.
Як вбачається із змісту обвинувального акту, який затверджений прокурором 11 червня 2018 р. у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2018 р. за № 0000143 правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинено 03 червня 2018 р.
Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 389 КК України минуло понад 2 (два) роки, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 389 КК України, підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку давності, встановленого статтею 49 КК України.
З урахуванням того, що суд розглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, а норма статті 49 КК України носить імперативний характер, тобто є обов`язковою для застосування в разі наявності для цього підстав, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі статті 49 КК України задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 389 та ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 389 та ч. 1 ст. 125 КК України закрити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: