ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1370/22 Справа № 185/2354/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000140 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю:
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 травня 2022 року.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції, зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, в тому числі й тяжкого та за які законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Крім того, судом враховано також й наявність доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні та може вчинити інше кримінальне правопорушення, що не дає достатніх правових підстав суду для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, більш м`який.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово та з застосуванням електронних засобів контролю і з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 має стійки соціальні зв`язки, а саме: раніше не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації де характеризується позитивно, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, до моменту затримання був офіційно працевлаштований на шахті Героїв Космосу ДТЕК Павлоградвугілля, страждає на вроджений порок серця. Зазначає, що потерпілі не мають будь-яких претензій до обвинуваченого та останній перебуваючи під вартою, зробив висновки щодо своєї поведінки та опинившись на свободі не буде переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків і не вчинить нового кримінального правопорушення.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в апеляційній скарзі просив її задовольнити та змінити стосовно обвинуваченого запобіжний захід на домашній арешт.
Інші учасники судового розгляду про час та дату апеляційного провадження повідомлені належним чином, клопотань про особисту участь до суду не надходили, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний суд здійснює розгляд без його участі.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи захисника про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою є безпідставними і не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області є обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000140 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду та також вчинення інших кримінальних правопорушень.
Суд першої інстанції належним чином та у відповідності до ст. 178 КПК України, врахував, що ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що є релевантим фактором впливу на поведінку обвинуваченого, а саме, що перебуваючи на волі він зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначені висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», за якими «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Стосовно обґрунтованості ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України «вчинення інших кримінальних правопорушень», то суд апеляційної інстанції вважає висновку місцевого суду про наявність такого ризику обґрунтованим, що підтверджується й тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні не одного, а двох кримінальних правопорушень, а також стосовно нього перебуває в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області інше кримінальне провадження за його обвинуваченням за ч. 3 ст.296 КК України.
Таким чином, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є цілком обґрунтованим та підтверджується матеріалами провадження.
В той же час, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками суду першої інстанції про підтвердження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України «здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні», оскільки цей ризик не обґрунтований прокурором в клопотанні, а також до нього не долучені відповідні докази існування такого ризику, зокрема до клопотання не долучені відповідні заяви від свідків та потерпілих про здійснення на них впливу від обвинуваченого або інших осіб в його інтересах, наявність кримінального провадження за цими фактами та інші можливі докази, у зв`язку з цим відповідні доводи апеляційної скарги захисту є обґрунтованими.
Разом з тим, вищезазначені обставини не можуть бути визнані достатніми для скасування ухвали суду та обрання стосовно ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу за наявності інших встановлених ризиків, запобігання яким, шляхом застосування інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою, є обґрунтованим і відповідає матеріалам справи.
Твердження сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_7 має стійки соціальні зв`язки, а саме: раніше не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації де характеризується позитивно, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, до моменту затримання був офіційно працевлаштований на шахті Героїв Космосу ДТЕК Павлоградвугілля, страждає на вроджений порок серця, враховані судом першої інстанції під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу і враховуються апеляційним судом, однак такі обставини не є достатніми стримуючими факторами поведінки обвинуваченого та достатніми для нівелювання доведених ризиків.
Перевіряючи інші доводи апеляційної скарги захисника суд апеляційної інстанції вважає їх неприйнятними, оскільки їх зміст зводиться до цитування певних пунктів з рішень Європейського суду з прав людини без їх належного аналізу та співставлення з обставинами цієї справи, у зв`язку з чим такі доводи не можуть бути визнані обґрунтованими підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.
За змістом ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження тощо.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 10 лютого 2022 року, при цьому 15 березня 2022 року затверджено обвинувальний акт і здійснюється судовий розгляд.
Таким чином, загальний строку тримання ОСОБА_7 під вартою не є надмірним.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 315, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4