КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням - іспитовим строком на один рік та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 вчинив злочин за таких обставин.
05 листопада 2019 року приблизно о 08 годині 38 хвилини ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Мерседес Віто» н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Світла у м. Києві зі сторони Харківської площі в напрямку вулиці Харченка, наближаючись до регульованого світлофорними об`єктами пішохідного переходу. В цей час, по вказаному регульованому пішохідному переходу, на зелений (дозволяючий рух) сигнал світлофора, рухався пішохід ОСОБА_11 , наближаючись справа до смуги руху вищезазначеного транспортного засобу. Під час руху ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 8.7.3 підпункт «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України, що виявились в тому, що будучи заздалегідь поінформованим про наближення до регульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2 «Пішохідний перехід» та пішохідними світлофорами, маючи об`єктивну змогу спостерігати момент включення червоного (забороняючого його рух) сигналу світлофора та зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не виконав вимогу червоного сигналу світлофора та створюючи небезпеку життю і здоров`ю громадян, виїхав на пішохідний перехід, розташований на проїзній частині вул. Світла навпроти будинку № 6, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який перетинав проїзну частину на зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал світлофору.
Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 05 листопада 2019 року о 08.33, у нього мали місце тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма забій головного мозку з геморагічними нашаруваннями над лівою лобно-базальною ділянкою, пневмоцефалія (наявність повітря в порожнині черепа), перелом лобної кістки зліва з переходом на основу черепа в ділянці передньої черепної ямки та медальну (внутрішню) і латеральну (зовнішню) стінки лівої орбіти та стінки лівої верхньощелепної пазухи, пері орбітальні та субнокон`юнтивальні крововилив обох очей, садна обличчя; закрита травма лівої гомілки перелом голівки малогомілкової кістки, перелом міжмищелкового підвищення великогомілкової кістки, садно, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 8.7.3. підпункт «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
В апеляційній скарзі прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_6 просить вирок Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки.
При цьому прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій, вважає, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість.
Апелянт вказує на те, що, не зважаючи на передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, всупереч вимогам ст. 374 КПК України, у вироку жодним чином не вмотивував своє рішення не призначати ОСОБА_7 додаткове покарання.
Зокрема, щире каяття у вчиненні необережного злочину, на думку прокурора, має суттєве значення для суду при призначенні виду та міри покарання, але жодним чином не виправдовує не призначення додаткового покарання.
Суд, ухвалюючи незаконне рішення не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання, залишив за межами своєї уваги характер допущеного винною особою порушення ПДР України, те, що ДТП сталася внаслідок грубого порушення законодавчих приписів обвинуваченим через неуважність, винна діяльність жодної особи крім ОСОБА_7 , не перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із шкідливими наслідками, які настали від неправомірної поведінки обвинуваченого.
Таким чином, конкретні обставини вчинення інкримінованого злочину вказують, що керуючи транспортним засобом, обвинувачений може нести загрозу не тільки для оточуючих, а і для самого себе, і жодних підстав, які б дозволяли обґрунтовано і законно не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено не було.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України в апеляції прокурора не заперечуються, а тому колегією суддів вирок в цій частині не перевіряється.
Колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги прокурора щодо призначення більш суворого покарання та безпідставного незастосування до ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, вважає такі доводи слушними.
При призначенні покарання суд, оцінивши ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, вчиненим з необережності, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вибачення перед потерпілим та добровільне відшкодування завданої шкоди, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі.

Проте, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, не буде відповідати вимогам ст. 65 КК України.

Що стосується додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, то у вироку відсутні мотиви, якими керувався суд, не застосовуючи до ОСОБА_7 додаткове покарання.

Разом з тим, питання про застосування додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України мало бути вирішене судом при призначенні ОСОБА_7 покарання.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та тяжких наслідків злочину, які виразились у тому, що потерпілому ОСОБА_11 було завдано тяжких тілесних ушкоджень, а також враховуючи те, що обвинувачений грубо порушив правила дорожнього руху і вчинив наїзд на потерпілого на пішохідному переході, ОСОБА_7 слід було призначити основне покарання не у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, та позбавити прав керування транспортними засобами, тому вирок суду в частині покарання необхідно скасувати і постановити новий вирок.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції щодо розміру основного покарання та про незастосування до ОСОБА_7 додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом є незаконним та необґрунтованим, а тому вирок в частині призначення покарання підлягає до скасування з постановленням вироку апеляційною інстанцією, яким обвинуваченому, окрім основного покарання у виді позбавлення волі у більшому розмірі, слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
При призначенні ОСОБА_7 основного покарання у виді позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом колегія суддів враховує обставини, наведені у цьому вироку вище.
При цьому визначаючи строк, на який ОСОБА_7 необхідно позбавити права керування транспортними засобами, колегія суддів враховує обставини, встановлені судом першої інстанції щодо позиції потерпілого ОСОБА_11 .
Так, потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що жодних претензій до обвинуваченого немає, він дійсно допомагав з лікуванням та вибачився перед ним, у зв`язку з чим відмовився від цивільного позову та просить призначити обвинуваченому покарання за розсудом суду.
Висновок суду про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону, тому є правильним, вказаний висновок в апеляції прокурора не заперечується.

Разом з тим, колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги прокурора, вважає, що з урахуванням обставин вчиненого обвинуваченим злочину, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за ст. 12 КК України кваліфікується, як тяжке, та характеру допущених порушень Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_7 , призначення іспитового строку у більшому розмірі, ніж призначив суд першої інстанції, є доцільним, а тому вирок в цій частині також підлягає до скасування з постановленням нового вироку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -
з а с у д и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в частині призначення покарання та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України скасувати.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №753/3222/20

Провадження №11-кп/824/1305/
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1