Справа № 487/594/22
Провадження № 1-кс/487/1326/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР

встановив:

09.02.2022 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Згідно з протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 18.05.2022 скаргу було передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_3
24.05.2022 до канцелярії Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід з тих підстав, що скаржник оскаржує бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відносно, зокрема, суддів Миколаївської області, до переліку яких можуть відноситись її колеги та вона.
Суд, вивчивши матеріали скарги, заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 приходить до наступного.
Статтями 80, 81 КПК України передбачено право судді на заяву про самовідвід та процесуальний порядок вирішення такої заяви.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
За таких підстав, вказана слідчим суддею ОСОБА_3 у заяві обставина є іншою підставою, з метою зняття будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді при розгляді скарги ОСОБА_4 , запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду скарги, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді, суд вважає за необхідне заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 задовольнити.
Керуючись ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Відвести слідчого суддю Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (справа №487/594/22, провадження №1-кс/487/683/22).
Справу №487/594/22, провадження №1-кс/487/683/22 передати до канцелярії Заводського районного суду м. Миколаєва для виконання вимог ст. 35 КПК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1