Справа № 671/1444/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2022 року м. Волочиськ
Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
04.10.2022 року до слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області надійшло вищевказане клопотання погоджене прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що 03.10.2022 року до чергової частини СПД № 1 ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , що 09.08.2022 року та 10.08.2022 року ОСОБА_6 , житель с. Волиця Теофіпольської ТГ Хмельницького району, перебуваючи у магазині СТОВ «Волиця», що у с. Волиця Теофіпольської ТГ, тримаючи при собі сувеніри у вигляді грошових коштів, що не являються грошовим знаком у вигляді випущених Національним банком України паперових грошових знаків (банкнот) номіналом по 1000 грн. кожна, діючи умисно, керуючись єдиним злочинним умислом та корисливими мотивами шляхом обману, в якості оплати за придбаний у магазині товар, надав вказані сувенірні купюри номіналом 1000 грн. продавцю магазину ОСОБА_7 , які остання прийняла за справжні, та у свою чергу передала для ОСОБА_6 продукти харчування, спиртні напої та решту від сум покупок. В такий спосіб ОСОБА_6 шляхом обману заволодів ТМЦ магазину СТОВ «Волиця» на суму близько 2000 грн.
03.10.2022 ОСОБА_8 , який працює водієм-провізором у СТОВ «Волиця» виявив та добровільно в присутності понятих видав два сувеніри у вигляді грошових коштів, що не являються грошовими знаками у вигляді випущених НБУ паперових грошових знаків (банкнот) номіналом 1000 грн. кожна, які поміщено до паперового конверту, який опечатано та вилученого до ВП № 2 Хмельницького РУП.
Постановою дізнавача вищевказані два сувеніри у вигляді грошових коштів визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Дізнавач зазначив, що в ході проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні виникла виняткова необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, і як встановлено проведеним досудовим розслідуванням, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення або може містити іншу інформацію, яка в подальшому буде становити інтерес для досудового розслідування.
Дізнавач в судове засідання не з`явився, просить розглянути подане клопотання без його участі, клопотання підтримує.
Розглянувши подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих матеріалів майно, на яке просить накласти арешт дізнавач, визнано речовими доказами.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливого їх пошкодження, слід накласти арешт на вилучене майно, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1