Справа №577/3029/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1061/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Опір представникові влади, працівникові правоохоронного органу, державному виконавцю, члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовцеві
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.05.2022 року відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Сумського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.05.2022 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, та з урахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, засуджено до остаточного покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Цим же вироком суду ОСОБА_8 взято під варту в залі суду, обрано йому запобіжний захід у виді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 47 860 грн, строком до 17.07.2022 року та початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 20.05.2022 року.

Ухвалою Сумського апеляційного суду 06 липня 2022 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на зазначений вирок, та до 15 липня 2022 року учасникам судового провадження надано строк для подання заперечень. Справа до апеляційного розгляду на даний час ще не призначена.

З огляду на вказані обставини, а також на позицію прокурора, який в судовому засіданні, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 , просив продовжити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання доцільності продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу.

Тому, заслухавши доповідь головуючого-судді щодо обставин справи, думку прокурора, яка вважала за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думки обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт і не продовжувати тримання під вартою, перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку.

За приписами ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зі змісту статті положень ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що на даний час існує вирок суду першої інстанції, що не набрав законної сили, відповідно до якого ОСОБА_8 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 342 КК України за що призначено реальну міру покарання у виді тримання під вартою.

Колегія суддів враховує, що ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку обвинуваченого таких загроз, як: вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що ризик, передбачений ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, який став підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, не зменшився та продовжує існувати.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 вже раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не стає, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, а злочин, у вчиненні якого його визнано винним даним вироком суду, ОСОБА_8 вчинив в період відбування попереднього покарання. Крім цього, ОСОБА_8 має негативну характеристику, вину у вчиненні злочину, в даному провадженні не визнає, а апеляційна скарга сторони захисту зводиться до скасування вироку суду першої інстанції та подальшого закриття кримінального провадження.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність жодних підстав для зміни чи скасування раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у зв`язку з чим строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, відносно ОСОБА_8 , має бути продовжений.

Керуючись ст.ст. 178, 183, 199, 331, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави розміром 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 47 860 грн, на строк 60 днів, тобто до 10 вересня 2022 року, включно.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4