Справа№ 953/3948/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022 Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкові обвинувальний акт, направлений з Харківської обласної прокуратури за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001327 від 16.05.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , починаючи з 06.03.2022 по 12.05.2022, знаходячись у с. Киселі, Харківської області, здійснював збір інформації, а також фотографував техніку та особовий склад ЗСУ, з метою подальшого поширення вказаної інформації.

У подальшому, 12.04.2022, ОСОБА_5 , створив групу у месенджері «WhatsApp» під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У вказану групу, останнім було додано своїх знайомих з Російської Федерації, а також України. Спочатку, група мала спрямування мобільних ігор, проте, оскільки на території України здійснюються активні бойові дії з відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, а група налічувала представників країни-агресора, тематика вказаної групи змінилася на антиукраїнську. З того ж часу, а саме з 12.04.2022 по 03.05.2022 ОСОБА_5 , розпочав активно поширювати у вказаній групі інформацію з фотографіями місцезнаходження ЗСУ, а також техніки та боєприпасів, поширення якої створювало небезпеку для життя військовослужбовців ЗСУ, а також ускладнювало здійснення ефективної відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України.

Зокрема, ОСОБА_5 , перебуваючи на території с. Киселі, Харківської області, використовуючи власний планшет марки «Huawey», моделі «AGS2-L09», IMEI: НОМЕР_1 та аккаунт у загальнодоступному месенджері «WhatsApp» з прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_2 , здійснив поширення за допомогою вказаного месенджеру в групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка складається з 4 учасників, у тому числі невстановлені особи з найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_3 , «Николай» з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , «008Z» з номером мобільного телефону НОМЕР_5 .

13.04.2022 ОСОБА_5 надіслано в групу фотографію із зображенням військової техніки ЗСУ та додано коментар наступного змісту: «Вся техника, и грады, точки У, РЗК, че ток нету». Цього ж дня, ОСОБА_5 надіслано в групу відеозапис із військовою технікою ЗСУ та додано коментар наступного змісту: «Через деревню мою ездят падлы».

19.04.2022 ОСОБА_5 додано в групу повідомлення наступного змісту: «У меня через село техника проезжает, просто капец, танков нету, а едут ВСУшники и БМП, ЗРК гусеничные, кразы, текают колонами, из под Изюма наверно или с под АДРЕСА_2 , за ними летят самолеты и бомбят….. Мое село между ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , Балаклеей, и эти ушлепаны еще стрельнули гдет от ІНФОРМАЦІЯ_4 , короче дня 2 еще максимум и жопа ОСОБА_6 и обл, досветились ребята. Терь остаться б в живых».

26.04.2022 ОСОБА_5 надіслано в групу відеозапис із військовою технікою ЗСУ та додано коментар наступного змісту: «Только что ушлепаны проехали». Цього ж дня, ОСОБА_5 надіслано в групу фотографію із зображенням руху військової техніки ЗСУ та додано коментар наступного змісту: «Потарохтели обратно ушлепаны, 2 точки У проехало, может через село может к нам, мляаа».

02.05.2022 ОСОБА_5 додано в групу повідомлення наступного змісту: «Поздно, их тут ушлепков понаехало, мама не горюй…».

03.05.2022 ОСОБА_5 надіслано в групу відеозапис, на якому відображено рух військової техніки ЗСУ.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на території с. Киселі, Харківської області, використовуючи власний планшет марки «Huawey», моделі «AGS2-L09», IMEI: НОМЕР_1 та аккаунт у загальнодоступному месенджері «WhatsApp» з прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_2 , 24.04.2022 та 02.05.2022 надіслав користувачу з найменуванням « ОСОБА_7 » та прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_6 фотозображення і відеозапис, на яких відображено рух військової техніки ЗСУ.

27.04.2022 ОСОБА_5 з вищевказаного планшету 27.04.2022 надіслав користувачу з найменуванням « ОСОБА_8 » та прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_7 відеозапис, на якому відображено рух військової техніки ЗСУ.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 неодноразово звертався до своєї сестри - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з проханням повідомити йому про місцезнаходження ЗСУ, сфотографувати техніку та боєприпаси, які вона може побачити, прямуючи до своєї роботи.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто поширення в умовах воєнного стану інформації, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно здійснив злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорював.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, має реєстрацію в України за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своєю родино, де характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяв у майбутньому нічого протиправного не вчиняти.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 під час та після вчинення злочинних дій; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнав, щиро розкаявся, готовий понести покарання, запевняв, що більше нічого протиправного вчиняти не буде).

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його виключно зразкову поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість застосування положень ч.1 ст. 69 КК України та призначення основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 2 ст. 114-2 КК України.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги підвищену суспільну небезпечність вчинення злочину, та вважає неможливим його звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання, призначеного даним вироком, рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме: з 17.05.2022.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: планшет марки «Huawei», модель «AGS2-L09», IMEI НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1