Провадження № 11-сс/4823/207/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191; ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 14 вересня 2022 року, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня; покладено на нього обов`язки: не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання. Слідчий суддя зазначив, що прокурором не наведено переконливих доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для обрання підозрюваному ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу. Вказав на безпідставність застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що прокурором не доведено жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України. Також послався на необґрунтованість підозри відносно ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, котрі підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 18 лютого 2020 року до ЄРДР за №0000019 були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191; ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191; ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, про що йому було повідомлено 14 липня 2022 року.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не наведено переконливих доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суду не надано належних доказів того, що ОСОБА_8 має намір переховувати речі та документи, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 до нього слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, з чим погоджується і колегія суддів.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Колегія суддів також вважає, що обраний ОСОБА_8 вид запобіжного заходу - домашній арешт, є співмірним з існуючими ризиками; тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, а покладені слідчим суддею обов`язки забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри ОСОБА_8 є безпідставним, з огляду на наступне.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Прокурор, повідомивши ОСОБА_8 про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191; ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене КК України і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4