Справа 688/923/22
№ 1-в/688/61/22
Ухвала
Іменем України
25 травня 2022 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Шепетівка заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дарасун Читинської області, РФ, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав, просив її задовольнити, при цьому вказав, що розкаюється у вчиненному злочині, вважає, що своєю поведінкою довів своє виправлення.
Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання допустив 1 порушення режиму відбування покарання, стягнення погашене у встановленому законом порядку, має 6 заохочень, на виробництві колонії не працевлаштований через відсутність місць, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, бере участь у реалізації програми диференційованного виховного впливу «Підготовка до звільнення». Вважає, що засуджений довів своє виправлення, а тому заяву просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні з урахуванням тяжкості вчиненого засудженим злочину проти задоволення заяви заперечував.
Заслухавши пояснення засудженого, представника виправної колонії, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Краматорського міського суду Донецької області від 18.11.2015 року за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі, з триманням засудженого у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 24.12.2014 року.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 17.02.2016 року ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.12.2014 року по 21.12.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 24.12.2014 року, кінець строку: 27.12.2022 року. Відбуто 3/4 строку покарання.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, за яку можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.
Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.
З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній з 25.12.2014 року утримувався в державній установі «Артемівський слідчий ізолятор», допустив 1 порушення режиму утримання, яке виражалося у встановленні міжкамерного зв`язку, за що 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 01.02.2016 року відбував покарання в державній установі «Торецька виправна колонія (№2)». За період відбування покарання характеризувався посередньо, порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 11.05.2018 року перебував на лікуванні в державній установі «Бучанська виправна колонія (№ 85)», характеризувався посередньо, порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 06.07.2018 року відбував покарання в державній установі «Торецька виправна колонія (№2)». За період відбування покарання характеризувався добре, дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що 6 разів заохочувався адміністрацією установи. Порушень режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень не мав.

З 10.04.2022 року відбуває покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». За період відбування покарання характеризується добре. Дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Порушень режиму відбування покарання не допускає, заохочень та стягнень не має. На виробництві установи не працевлаштований. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Підтримує зв`язки з рідними та близькими шляхом телефонних розмов. Виконавчі листи до установи не надходили. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється.

Відповідно до проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення в під системі «КАСАНДРА» ЄРЗО, засуджений має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення.

Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав після 27.06.2018 (по відбуттю 1/2 строку покарання). Комісією державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» відмовлено (протокол № 17 від 24.07.2018), як такому, що не стає на шлях виправлення.

Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав після 27.12.2019 (по відбуттю 2/3 строку покарання). Комісією державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» відмовлено (протокол № 1 від 08.01.2020), на підставі заяви засудженого.

Умовно-достроковому звільненню від покарання за формальними ознаками підлягав після 27.09.2020 (по відбуттю 3/4 строку покарання). Комісією державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» вирішено направити матеріали до суду (протокол № 23 від 06.10.2020), так як він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 24.11.2020 в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення відмовлено. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 25.03.2021, ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 24.11.2020 залишено без змін.

Комісією державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» вирішено направити матеріали про умовно - дострокове звільнення до суду (протокол № 8 від 30.03.2022), так як він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 на профілактичних обліках колонії не перебуває.

В той же час, в судовому засіданні встановлено, що участь засудженого ОСОБА_5 в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» є формальною, заяву про участь в її реалізації засудженим подано лише 2021 році. В судовому засіданні засуджений повідомив, що не приймає участі у такій програмі, пригадав про її наявність лише після пояснень представника установи.
Згідно характеризуючих даних установи ОСОБА_5 виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, що є його обов`язком, участі у самодіяльних організаціях, що стимулюють правослухняну поведінку засуджених, не приймає, участь в ПДВВ є формальною, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня не прагне.
Посилання засудженого на наявність заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, судом до уваги не приймаються, позаяк висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі. Наявність у засудженого стягнення свідчить про нестабільність його поведінки.
Дослідивши обставини справи та всі письмові матеріали, суд вважає, що вказані матеріали в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України з огляду на те, що останній відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, а свідчать про нестабільну поведінку засудженого.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його особу, поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправних колоніях. Відтак, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а засудженим протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1