ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1082/22 Справа № 932/3517/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000501 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні дитину та непрацездатну особу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 01.12.2021 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2022 року у клопотані слідчого відмовлено та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 01.09.2022 року, поклавши на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора або суду;
-не залишати місце проживання цілодобово;
-у разі зміни місця проживання повідомляти про це слідчого, прокурора чи суд;
-не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, чи суду.
Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов до висновку, що підозрюваний має постійне місце проживання, має на утриманні дитину та проживає з непрацездатною особою, тому застосування виняткового запобіжного заходу не є виправданим, оскільки прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти всім доведеним ризикам.
В апеляції:
- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нове рішення, яким клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжних захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.
В обґрунтування доводів посилається на те, що слідчий в клопотанні достатньо обґрунтував та довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Також, відповідно до пункту 8 листа Верховного суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 судам рекомендовано враховувати як відповідний ризик запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.
Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які кожен окремо просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що передбачені ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий.

За матеріалами, долученими до клопотання, вбачається, що 04.07.2022 року до ЄРДР за № 0000501 внесені відомості за ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_6 .
04.07.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що виразилось у таємному викрадення чужого майна, поєднаному із проникненням до сховища в умовах воєнного стану.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наявність відповідних доказів, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 04.07.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.07.2022 року; протоколом огляду місця події від 04.07.2022 року; протоколом затримання гр. ОСОБА_6 від 04.07.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.07.2022 року; повідомленням про підозру гр. ОСОБА_6 від 04.07.2022 року, а також іншими наявними в матеріалах доказами.
Перевіряючи доведеність заявлених в клопотанні прокурора ризиків, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово судимий, перебуває на іспитовому терміні, не працює, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя встановив наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 знає анкетні дані свідків, і може впливати на них.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_6 підозрюваний має постійне місце проживання, має на утриманні дитину та проживає з непрацездатною особою, та дійшов висновку, що з метою запобігання вказаних ризиків можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий висновок в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Сама по собі тяжкість інкримінованого підозрюваного злочину, та тяжкість можливого покарання, як на це посилається прокурор в апеляції, не є виключними і достатніми обставинами для підтвердження неможливості застосування до ОСОБА_6 при вказаних обставинах більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи прокурора про те, що існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є неспроможними з огляду на те, що майно, яке може бути спотворено чи знищено було вилучено на місці події, інших речових доказів у кримінальному провадженні немає, а тому доводи щодо існування вищезазначеного ризику є лише припущенням.
Щодо ствердження прокурора про необхідність врахування ризику запровадження воєнного стану, то колегія суддів вважає за недоцільним враховувати вказаний ризик у даному випадку, оскільки під час апеляційного перегляду вказаної ухвали, підозрюваний сумлінно виконував покладені на нього обов`язки.

Прокурором ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційного суду не наведено досить переконливих обставин і доводів щодо недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для запобігання визначеним судом ризикам.

Таким чином, відмова в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосування до нього більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

З врахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді з мотивів наведених прокурором в апеляції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000501 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_12