Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/4809/312/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в суді ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2022 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
скаржника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2022 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до ЄРДР 16.05.2022 № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_8 звернулась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на майно.
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000127 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що громадянин України ОСОБА_7 , використовуючи спеціально створений акаунт « ОСОБА_9 » у соціально-орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Вконтакте», розміщує матеріали, що містять ознаки посягання на територіальну цілісність та недоторканість держави, а також здійснюють виправдування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, глорифікації її учасників, з використанням засобів масової інформації.
Так, 27.04.2022 та 28.04.2022 на головній сторінці акаунту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розміщено відеосюжети, в змісті яких здійснюється розміщення матеріалів, що містять ознаки визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, глорифікації її учасників. Інформація, що розміщується у мережі Інтернет вказаною особою, автоматично стає масовою та публічно доступною для необмеженого кола осіб. Таким чином, особа, яка створила веб-сторінку, веб-сайт, блог, форум або будь який інший ресурс в мережі Інтернет, є власником засобу масової інформації.
10.06.2022 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2021, було проведено обшук у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та належить ОСОБА_10 .
У ході проведення обшуку зазначеного домоволодіння було виявлено та вилучено:
- ноутбук MSI PRESTIGE G 51-N 1 PR866 CB 8, який було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору, опечатано та зроблено пояснювальний запис підписами учасників обшуку, понятих та слідчого;
- мобільний телефон OUKITEL Y4800, imеi 1 НОМЕР_1 , imеi 2 НОМЕР_2 з сім карткою оператора «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 , який було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору, опечатано та зроблено пояснювальний запис підписами учасників обшуку, понятих та слідчого;
- мобільний телефон OUKITEL С8, imеi 1 НОМЕР_4 , imеi 2 НОМЕР_5 з сім карткою оператора «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 , який було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору, опечатано та зроблено пояснювальний запис підписами учасників обшуку, понятих та слідчого;
- сім картка мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_6 з карткотримачем до неї, які було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору, опечатано та зроблено пояснювальний запис підписами учасників обшуку, понятих та слідчого.
Вилучені речі мають суттєве значення для об`єктивного, повного і всебічного проведення досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та мати доказове значення для доведеності вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Так, вказані речі являються речовим доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий в клопотанні вказав, що з метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вказані речові докази, а саме вилучені у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку речі необхідно накласти арешт.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2022 задоволено клопотання слідчого
Накладео арешт у кримінальному провадженні № 0000127 від 16.05.2022 арешт на:
- ноутбук MSI PRESTIGE G 51-N 1 PR866 CB 8, який було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору, опечатано та зроблено пояснювальний запис підписами учасників обшуку, понятих та слідчого;
- мобільний телефон OUKITEL Y4800, imеi 1 НОМЕР_1 , imеi 2 НОМЕР_2 з сім карткою оператора «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 , який було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору, опечатано та зроблено пояснювальний запис підписами учасників обшуку, понятих та слідчого; мобільний телефон OUKITEL С8, imеi 1 НОМЕР_4 , imеi 2 НОМЕР_5 з сім карткою оператора «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 , який було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору, опечатано та зроблено пояснювальний запис підписами учасників обшуку, понятих та слідчого;
- сім картку мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_6 з карткотримачем до неї, які було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору, опечатано та зроблено пояснювальний запис підписами учасників обшуку, понятих та слідчого, що були вилучені 10.06.2022 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заборонено розпоряджатись та користуватися вказаним майном.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ноутбук MSI PRESTIGE G 51-N 1 PR866 CB 8; мобільний телефон OUKITEL Y4800, imеi 1 НОМЕР_1 , imеi 2 НОМЕР_2 з сім карткою оператора «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 ; мобільний телефон OUKITEL С8, imеi 1 НОМЕР_4 , imеi 2 НОМЕР_5 з сім карткою оператора «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 ; сім картку мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_6 з карткотримачем до неї об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Крім того, на даний час проводяться процесуальні дії, спрямовані на збирання доказів, які можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати хвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, повернувши йому належні речі.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що на думку апелянта, вказані слідчим речі у клопотанні, на які накладено арешт не мають будь-яких відношень до кримінальних проваджень.

Разом з тим, апелянт зазначає, що дані речі необхідні йому для щоденного користування.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає про те, що копію оскаржуваного судового рішення він отримав лише 11.07.2022.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення, перевіривши матеріали клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

В ході апеляційного розгляду, жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею вищевказаного рішення, колегія суддів в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги захисника є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В даному випадку слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 170-173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000127 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.
В рамках кримінального провадження 10.06.2022 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2021 проведено обшук у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та належить ОСОБА_10 .

У ході проведення обшуку зазначеного домоволодіння було виявлено та вилучено: ноутбук MSI PRESTIGE G 51-N 1 PR866 CB 8; мобільний телефон OUKITEL Y4800, imеi 1 НОМЕР_1 , imеi 2 НОМЕР_2 з сім карткою оператора «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 ; мобільний телефон OUKITEL С8, imеi 1 НОМЕР_4 , imеi 2 НОМЕР_5 з сім карткою оператора «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 ; сім картка мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_6 з карткотримачем до неї.

Постановою слідчого від 10.06.2022 виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що вилучені речі в результаті обшуку житла, а саме:

- ноутбук MSI PRESTIGE G 51-N 1 PR866 CB 8;

- мобільний телефон OUKITEL Y4800, imеi 1 НОМЕР_1 , imеi 2 НОМЕР_2 з сім карткою оператора «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон OUKITEL С8, imеi 1 НОМЕР_4 , imеi 2 НОМЕР_5 з сім карткою оператора «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 ;

- сім картка мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_6 з карткотримачем до неї,
Визнані слідчим речовими доказами по кримінальному провадженню, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також те, що дані речі, зберегли на собі сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ, потрібні для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, зокрема проведення відповідних досліджень та експертиз.
Отже, на думку колегії суддів наявні підстави стверджувати про те, що існують обґрунтовані підозри вважати про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, в ході досудового розслідування необхідно буде провести ряд експертиз з метою встановлення винної особи та можливого огляду доказів в інших процесуальних діях.
А тому, колегія суддів погоджується з мотивацією слідчого судді про те, що вилучені речі в результаті обшуку є речовим доказом оскільки містять на собі докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та з метою унеможливлення подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення та відчуження тимчасово вилученого майна, необхідно накласти арешт.

Твердження апеляційної скарги про те, що вилучені речі не мають не якого відношення до кримінального провадження, колегією суддів не можу бути враховано оскільки апелянтом фактично протрушується питання про незгоду з внесенням відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.
На даний час проводяться процесуальні дії, спрямовані на збирання доказів, які можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати.
Колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки у разі скасування арешту власник майна має можливість видалити інформацію, що в свою чергу приведе до уникнення кримінальної відповідальності.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді та прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна колегія суддів не вбачає.

Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 170, 173, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2022 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до ЄРДР 16.05.2022 № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4