В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000388 від 15 серпня 2021 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Нижні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого (дитині 4 роки), військовозобов`язаного, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше несудимого, - у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України,

також за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та юридична кваліфікація встановлених обставин
Обвинувачений ОСОБА_3 15 серпня 2021 року, о 20-30 год, керуючи технічно справним автомобілем «Seat Toledo», № НОМЕР_1 , рухаючись в смт Браїлів Жмеринського району Вінницької області по вул.Чайковського, під час виконання маневру розвороту, в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом «Yamaha» під керуванням ОСОБА_7 , який, перевозячи пасажира ОСОБА_8 , рухався позаду в попутному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди мотоцикліст ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді сполучної травми тіла : рвано-забитої рани шиї справа з ушкодженням крупного судинного пучка (сонної артерії та яремної вени); вогнищевих крововиливів під м`які мозкові оболонки; перелому грудини, правої ключиці та 1-го ребра справа; забою легень; підкапсулярних розривів селезінки та численних саден на ногах, від яких він на місці пригоди помер. Смерть ОСОБА_7 настала від зазначеної сполучної травми тіла, що супроводжувалось гострою масивною зовнішньою крововтратою, яка перебуває у причинному зв`язку зі смертю.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_8 отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді полі травми : закритих переломів правої плечової кістки, лівої ліктьової кістки та правої стегнової кістки; закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, рваної рани правої гомілки, множинних забоїв верхніх та нижніх кінцівок.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений частиною другою статті 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а також смерть потерпілого.

Досліджені судом докази
У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнає повністю і беззастережно, погоджується надати показання. Пояснює, що дійсно 15 серпня 2021 року керував автомобілем «Seat Toledo», № НОМЕР_1 . Розвертаючись на вул.Чайковського в смт Браїлів Жмеринського району, виїхав на смугу зустрічного руху, не побачивши мотоцикла, який вже обганяв його, і скоїв з ним зіткнення. В теперішній час шкоду всім відшкодував повністю. У вчиненому розкаюється. Просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність. Просить обрати обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Свої інтереси доручає представляти адвокату ОСОБА_9 (а.с.53-55). Представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 31 травня 2022 року подає заяву з проханням закінчити розгляд судового провадження у його відсутність (а.с.117).
Враховуючи визнання вини обвинуваченим та заяву потерпілої ОСОБА_8 , суд за клопотанням прокурора, яке підтримав обвинувачений, постановив ухвалу про проведення судового розгляду у відсутність цієї потерпілої, а також встановив такий порядок і обсяг досліджуваних доказів : допит обвинуваченого, допит потерпілої ОСОБА_5 , дослідження матеріалів кримінального провадження, які свідчать про речові докази, процесуальні витрати та характеризують особу обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_5 мати померлого ОСОБА_7 у судовому засіданні 1 лютого 2022 року надає показання, що вона претензій до обвинуваченого не має, ніяке покарання сина їй не поверне, щодо міри покарання покладається на розгляд суду (а.с.65).
Постановою слідчого від 16 серпня 2021 року визнано речовим доказом автомобіль «Seat Toledo», № НОМЕР_1 , а також мотоцикл «Yamaha», № НОМЕР_2 , які поміщені на спец майданчик Жмеринського РВП, а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Seat Toledo», які залишені у кримінальному провадженні (а.с.81).
Ухвалою слідчого судді від 19 серпня 2021 року накладено арешт на ці транспортні засоби, а також на вказані документи (а.с.82).
ОСОБА_3 був затриманий в порядку статті 208 КПК України 16 серпня 2021 року в 00-50 год (а.с.91-92), ухвалою слідчого судді від 17 серпня 2021 року йому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.с.93-96), ухвалою Вінницького апеляційного суду від 1 вересня 2021 року запобіжний захід був змінений на цілодобовий домашній арешт (а.с.97-101).
Згідно з довідками про витрати на проведення експертиз у цьому кримінальному провадженні, вартість авто технічних експертиз складає загалом 4290 грн 50 коп. (а.с.102-105).

Оцінка доказів
Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищеперераховані докази відповідно до вимог статті 94 КПК України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а також визнані і не оспорюються стороною захисту.
Таким чином, суд, зберігаючи відповідно до вимог частини шостої статті 22 КПК України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а також смерть потерпілого, і його дії слід кваліфікувати за частиною другою статті 286 КК України.

Відомості щодо особи обвинуваченого
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується фотокопією його паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Гніванським МС УДМС 21 жовтня 2014 року (а.с.87-88).
Відповідно до довідки-характеристики з місця проживання Гніванської міської ради № 336 від 16 серпня 2021 року та № 16 від 13 січня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 характеризується з позитивної сторони, громадський порядок не порушує, алкогольні напої не вживає, веде активний спосіб життя (а.с.89, 107).
Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17 січня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_2 , фактично проживає у цьому АДРЕСА_1 . Сусіди характеризують його як врівноваженого, ввічливого, неконфліктного, алкогольних напоїв не вживає (а.с.106).
Як видно з фотокопії свідоцтва про народження, обвинувачений є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.108).
Відповідно до повідомлення № 42 від 17 листопада 2021 року Гніванської МЛ обвинувачений ОСОБА_3 не перебуває на амбулаторному лікуванні у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога (а.с.90).
Згідно з довідкою від 16 серпня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_3 раніше несудимий (а.с.86).
Як видно з відомостей з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «Армор» обвинуваченому ОСОБА_3 16 червня 2017 року видане водійське посвідчення на право керування транспортними засобами категорії В, В1, С, С1, термін дії якого до 2047 року (а.с.83).
Згідно з досудовою доповіддю органу пробації від 21 січня 2022 року, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с.49-50, 72-73).
Відповідно до фотокопії свідоцтва про шлюб, обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_11 уклали шлюб 20 червня 2017 року (а.с.109).
Згідно з фотокопією свідоцтв про народження, батьком обвинуваченого був ОСОБА_12 (а.с.111), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть, а.с.110).

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання
Обставинами, які у відповідності із статтею 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди, відсутність претензій від потерпілих (а.с.112-113), наявність на утриманні неповнолітньої дитини (а.с.108).
Обставин, яка у відповідності із статтею 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не установлено.

Мотиви призначення покарання
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким необережним злочином; обставини, що пом`якшують покарання та особу винного, який характеризується позитивно, раніше несудимий; думку потерпілих, які не мають претензій до обвинуваченого; що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого; при цьому виходить з принципів індивідуалізації, розумності покарання з метою попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Суд враховує також висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без реального позбавлення чи обмеження волі.
Статтею 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.
У справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та у справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти росії» (пункт 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав: «Для того щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Отже, суд враховує, що виходячи з принципу справедливості покарання, суд має застосувати більш суворий вид покарання серед передбачених за скоєний злочин лише тоді, коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів.
Приймаючи до уваги вказані вище обставини, що враховані судом при розгляді кримінального провадження, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі в умовах звільнення від його відбування з випробуванням, як просить прокурор, є пропорційним та адекватним, а отже справедливим. Тому вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому частини другої статті 286 КК України в умовах звільнення від відбування покарання, у відповідності із статтею 75 КК України, з випробуванням та обов`язками, передбаченими статтею 76 КК України.
Щодо обрання обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд роз`яснює, що позбавлення права керувати транспортними засобами є різновидом позбавлення права займатися певною діяльністю. А будь-який вид покарання, передбачений КК України, призводить до звуження прав засудженої особи. Однак таке звуження прав зумовлене правовою природою покарання, яке, окрім іншого, є заходом кримінального примусу, що застосовується від імені держави до особи, яка вчинила кримінально-каране діяння.
Тому суд вважає що додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в даному випадку підлягає застосуванню, оскільки обвинувачений вчинив тяжкий злочин, хоча і з необережності, однак у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, який спричинив смерть потерпілого, і стороною захисту не представлено доказів використання автомобільного транспорту обвинуваченим для забезпечення умов проживання своєї сім`ї.

Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень
Суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути судові витрати за проведення судових експертиз, з речових доказів слід зняти арешт та повернути володільцям.
Термін дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту під час судового провадження минув, сторони не ставили питання про його продовження, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.
Керуючись статтями 370, 371, 374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України і обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
У відповідності із статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.
Згідно з частиною першою статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України, додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, які знаходяться у Жмеринському РВП : автомобіль «Seat Toledo», № НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію повернути ОСОБА_3 ; мотоцикл «Yamaha», № НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_5 ; водійське посвідчення ОСОБА_3 залишити в Жмеринському РВП для виконання вироку в частині позбавлення права керування транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 4290 грн (чотири тисячі двісті дев`яносто) грн 50 коп.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 19 серпня 2021 року про накладення арешту на речові докази скасувати.
На підставі частини п`ятої статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 16 серпня 2021 року, по день звільнення з під варти 1 вересня 2021 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Вінницького Апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження можуть у суді отримати копію вироку.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення направити потерпілій ОСОБА_8 та її представнику адвокату ОСОБА_9 , які не були присутніми у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_13