ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/765/22 Справа № 204/2964/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції -
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 , (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000077 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2022 року було задоволено клопотання начальника 1 відділення СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 липня 2022 року, без визначення розміру застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України.
Слідчий суддя вважав доведеним існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, розуміючи про тяжкість та строки покарання, яке йому може бути призначено, в разі визнання його винним у скоєні інкримінованих злочинів, та очевидно в разі обрання більш м`якого виду запобіжного заходу може виїхати до тимчасово-окупованої території та переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_9 , після оголошення підозри обізнаний про наявність в матеріалах кримінального провадження експертних висновків, якими обґрунтовується підозра у скоєнні інкримінованого йому злочину, та з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати позапроцесуальним шляхом, на свідків, експертів та на інших осіб.
Також, слідчий суддя вважав доведеним наявність ризику п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний через незалежні від нього обставин не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, а тому може здійснити дії для завершення злочину.
Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину проти миру та безпеки людства на території України, де на даний час введено воєнний стан, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також характер вчинених кримінальних правопорушень, які свідчать про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, а тому в даному випадку вважав за доцільне не визначати розміру застави.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.
Зазначає, що слідчий суддя залишив поза увагою, що слідчий при подані клопотання про застосування запобіжного заходу порушив територіальну юрисдикцію.
Так, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Відповідно до витягу з ЄРДР №0000077 від 06.05.2022 року органом досудового розслідування є слідчий відділ УСБУ у Дніпропетровській області за адресою м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, 23, що територіально знаходиться у Шевченківському районі, а тому на думку апелянта, вказане клопотання повинно було розглянуто Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська.
Вказує, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, формально підійшов до оцінки ризиків, перерахованих в клопотанні слідчого, не звернув уваги на відсутність конкретних доказів дійсного існування того чи іншого ризику. Безпосередньо у судовому засіданні, прокурором також не доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя не врахував дані про особу ОСОБА_9 , який має постійне місце проживання, раніше не судимий.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000077 від 06.05.2022 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється відділом Дніпропетровської обласної прокуратури.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу у громадянина України ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин, вогнепальної зброї та бойових припасів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , не маючи на те передбачених законом дозволу та підстав, придбав у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу до 18.05.2022 та за невстановлених в ході досудового розслідування обставин: 5 предметів з написом «Тротилова шашка 200г 80-13-90», які візуально схожі на вибухову речовину, 1 предмет візуально схожий на запал до вибухівки, 2 пістолети, які візуально схожі на бойову вогнепальну зброю та набої різного калібру, які візуально схожі на боєприпаси до вогнепальної зброї.
18.05.2022 під час обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання громадянина України ОСОБА_9 серед іншого було виявлено та вилучено: виявлено 1 предмет з написом «Тротилова шашка 200г 80-13-90», який візуально схожий на вибухову речовину.
Крім того, 18.05.2022 під час обшуку приміщення яке займає ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , серед іншого було виявлено та вилучено: виявлено 4 предмета з написом «Тротилова шашка 200г 80-13-90», які візуально схожі на вибухову речовину, 1 предмет візуально схожий на запал до вибухівки, 2 пістолети, які візуально схожі на бойову вогнепальну зброю та набої різного калібру, які візуально схожі на боєприпаси до вогнепальної зброї.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-22/12235-БЛ від 19.05.2022, наданий на дослідження предмет, який вилучений в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , є нарізною вогнепальною зброєю та являє собою семизарядний револьвер, що виготовлений з 7,62 мм револьвера системи «Наган» зразка 1985 року (рамка № ЛД 215 1939 р.в., барабан № ШМ 720), шляхом заміни штатного ствола на саморобний нарізний ствол довжиною 70 мм з чотирма нарізами правого нахилу.
Відповідно до пояснень інспектора УВТС ГУ НП в Дніпропетровській області виявлені та вилучені під час проведенні обшуків за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 предмети прямокутної форми з написом: «Тротиловая шашка 200 гр. 80-13-90» є тротиловими шашками вага яких складає по 200 гр. кожна та вони відносяться до вибухових речовин.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.05.2022, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_9 , виник умисел на вчинення диверсії, шляхом здійснення вибуху, спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах дії на території України воєнного стану.
З метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.05.2022, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_9 , придбав, у невстановлених осіб, саморобний вибуховий пристрій, детонація якого здійснювалась за допомогою мобільного телефону, засобами мобільного зв`язку.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_9 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав та помістив до саморобного вибухового пристрою картку мобільного оператора № НОМЕР_1 ЮР з мобільним номером телефону НОМЕР_2 .
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, з метою дестабілізації ситуації на території Дніпропетровської області та виведення з ладу об`єктів залізничної інфраструктури регіону, ОСОБА_9 , умисно здійснив поміщення саморобного вибухового пристрою в шпальному ящику, між електроопорами 25-26, на 208 км (пікет 8) перегону Дніпро - Лоцманська Зустрічний.
Переслідуючи на меті закінчення реалізації свого злочинного умислу, достовірно усвідомлюючи наслідки та маючи на меті дестабілізацію ситуації на території Дніпропетровської області та ослаблення держави, шляхом заподіяння шкоди її обороноздатності, ОСОБА_9 , 05.05.2022 о 21 год. 15 хв. 34 сек. здійснив виклик зі свого мобільного телефону НОМЕР_3 , який в той час був у зоні дії базової станції розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , на мобільний номером телефону НОМЕР_2 , який був приєднаний до саморобного вибухового пристрою.
Через не залежні від ОСОБА_9 обставини, вибуховий пристрій не детонував, у зв`язку з чим, маючи прямий умисел на настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_9 , 05.05.2022 о 21 год. 15 хв. 51 сек. Повторно здійснив виклик зі свого мобільного телефону НОМЕР_3 , який в той час був у зоні дії базової станції розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , на мобільний номер телефону НОМЕР_2 , проте з невідомих причин детонація вибухового пристрою не відбулася.
Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу, достовірно усвідомлюючи наслідки та маючи на меті дестабілізацію ситуації на території Дніпропетровської області та ослаблення держави, шляхом заподіяння шкоди її обороноздатності, усвідомлюючи, що саморобний вибуховий пристрій не здетонував 05.05.2022, ОСОБА_9 , 07.05.2022 о 16 год. 36 хв. 23 сек. повторно здійснив виклик зі свого мобільного телефону НОМЕР_3 , на мобільний номером телефону НОМЕР_2 , який був приєднаний до саморобного вибухового пристрою.
Через не залежні від ОСОБА_9 обставини, вибуховий пристрій не здетонував, у зв`язку з чим, маючи прямий умисел на настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_9 , 07.05.2022 о 16 год. 36 хв. 37 сек. Повторно здійснив виклик зі свого мобільного телефону НОМЕР_3 , який в той час був у зоні дії базової станції розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , на мобільний номер телефону НОМЕР_2 , проте з невідомих причин детонація вибухового пристрою не відбулася.
Таким чином, ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.05.2022, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав у невстановлених осіб саморобний вибуховий пристрій, детонація якого здійснювалась за допомогою мобільного телефону, засобами мобільного зв`язку, маючи прямий умисел, спрямований на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, з метою дестабілізації ситуації на території Дніпропетровської області та виведення з ладу об`єктів залізничної інфраструктури регіону, умисно здійснив поміщення саморобного вибухового пристрою в шпальному ящику, між електроопорами 25-26, на 208 км (пікет 8) перегону Дніпро - Лоцманська Зустрічний та вчинив дії, спрямовані на його детонацію, проте через незалежні від нього обставин не зміг здійснити детонацію вказаного вибухового пристрою, тобто не зміг довести свій злочинний умисел до кінця.
Умисні дії ОСОБА_9 , які виразились у незаконному придбанні, зберіганні вибухових речовин, вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу та у здійсненні закінченого замаху на вчинення диверсії, шляхом зруйнування або пошкодження об`єктів які мають важливе оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді був присутній слідчий ОСОБА_7 , який пояснив суду, що було отримано оперативну інформацію про те, що підозрюваний може бути причетний до вказаних злочинів. У зв`язку з чим було проведено обшуки за адресою мешкання ОСОБА_9 - АДРЕСА_1 , а також за місцем роботи АДРЕСА_2 . В ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , було знайдено мобільний телефон із сім-карткою з якої було здійснено дзвінок на саморобний вибуховий пристрій. Крім того, за місцем роботи, АДРЕСА_2 , виявлено боєприпаси та вибуховонебезпечна речовина, паспорт громадянина Російської Федерації. Перебування ОСОБА_9 на роботі за вказаною адресою, підтвердили робітники, які були допитані під час обшуку.
Постановляючи ухвалу про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, а також про наявність, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, та речовими доказами.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_9 перебуваючи на волі, в разі обрання більш м`якого виду запобіжного заходу може виїхати до тимчасово-окупованої території та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, експертів та інших осіб у вказаному кримінальному провадженні, а також може враховуючи, що підозрюваний через незалежні від нього обставин не зміг довести свій злочинний умисел до кінця - може здійснити дії для завершення злочину.
Доводи апеляційної скарги захисника про порушення правил підсудності, як підстави для скасування ухвали, колегія суддів вважає безпідставними.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відтак, територіальна юрисдикція суду визначається територією, в межах якої знаходиться орган досудового розслідування, незалежно від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування як юридичної особи.
Таким чином відповідно до чинної редакції вказаної норми територіальна юрисдикція суду визначається територією, в межах якої знаходиться орган досудового розслідування, незалежного від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування, як юридичної особи.
Частиною 6 статті 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 цього Кодексу, тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Відповідно до наказу начальника УСБУ у Дніпропетровській області №147 від 02 вересня 2020 року, слідчий відділ Управління СБ України в Дніпропетровській області розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Нігояна, 35-а, що відноситься до території Чечелівського (Красногвардійського) району м. Дніпра.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Розгляд справи саме судом, встановленим законом, є складовою права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна зробити висновок, що слідчий звернувся з клопотанням до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування.
Доводи захисника, що пред`явлена підозра ОСОБА_9 є політичним переслідуванням, а докази причетності останнього до вчинених кримінальних правопорушень слідчим суддею не перевірено апеляційний суд до уваги не бере та наголошує на тому, що оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя під час розгляду клопотання лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для обрання та застосування певного запобіжного заходу.
Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на позицію, викладену в рішенні від 28.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88, відповідно до якої, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
На переконання колегії суддів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ст.ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Порушень вимог чинного КПК України, як могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4