Справа № 214/3808/22
1-кс/214/661/22
У Х В А Л А
Іменем України
14 вересня 2022 року слідчий суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання слідчого третього слідчого відділу ( з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000033 від 21.02.2022 року про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,-

Встановив:

Слідчий третього слідчого відділу ( з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням по кримінальному провадженню № 0000033 від 21.02.2022 року про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України

В обґрунтування клопотання вказує, що відповідно до вимог ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 5, ч. 1 ст. 72, ст. 73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їх повноважень, встановлених Конституцією України.

Крім того ч. 2 ст. 72 Конституції України передбачено, що всеукраїнський референдум проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш, як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш, як у двох третинах областей і не менш, як по сто тисяч підписів у кожній області. Відповідно до ч. 1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Незважаючи на це, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім Російської Федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум, не маючи законної сили, не може бути основою для будь - якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.

Вищезазначене свідчить про проведення представниками Російської Федерації та її федеральних органів підривної діяльності проти України.

Статтями 1-3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України є тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії Російської Федерації з 20 лютого 2014 року.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 за № 565-ХІІ, який діяв до 07.11.2015 (далі - Закон України «Про міліцію») міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4 вказаного закону правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку. Крім того, згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про міліцію» визначено, що міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

У відповідності до ч. 6 вказаної статті у своїй діяльності міліція підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України.

Частиною 8 цієї ж статті визначено, що в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах міліцією керують відповідно начальники головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, начальники районних, районних у містах, міських, лінійних управлінь (відділів) головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

У відповідності до присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382 (яка діяла до 30.03.2016) кожен громадянин України, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, складає Присягу і урочисто клянеться завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

У той же час, самопроголошеною владою так званої «Республіки Крим» за сприяння Російської Федерації були незаконно створені, у тому числі органи міліції.

Здійснюючи підривну діяльність проти України, представники органів державної влади іноземної держави утворили на окупованій території України федеральні органи державної влади, місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, прокуратури та інші правоохоронні органи Російської Федерації з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим.

Разом з цим, 21.03.2014 Державною Думою Російської Федерації прийнято Федеральний конституційний закон № 6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Відповідно до ст. 7 зазначеного закону співробітники органів безпеки, митниці та міліції Республіки Крим, співробітники інших державних органів, які заміщають посади у зазначених органах на день прийняття до Російської Федерації Республіки Крим та освіти у складі Російської Федерації нових суб`єктів, мають переважне право на вступ на службу до органів федеральної служби безпеки, митних органи Російської Федерації та органів внутрішніх справ Російської Федерації, інші державних органів, що створюються відповідно до законодавства Російської Федерації на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя, за наявності у них громадянства Російської Федерації, а також за умови складання ними іспиту на знання законодавства Російської Федерації та їх відповідності вимогам, які пред`являються законодавством Російської Федерації до співробітників зазначених органів.

Незважаючи на наявність легітимного керівництва ГУ МВС України в АР Крим, колишнім працівником ОСОБА_10 у взаємодії з керівництвом Президії Верховної Ради Автономної Республіки Крим та представниками незаконних військових формувань здійснено самовільне протиправне присвоєння владних повноважень виконувача обов`язків міністра внутрішніх справ по Автономній Республіці Крим з подальшими незаконними діями, у тому числі проведенням кадрових призначень та звільненням працівників органів внутрішніх справ.

Наказом начальника ГУ МВС України в Криму полковника міліції ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим.

Поряд з цим, встановлено, що ОСОБА_4 , 1969 року народження, прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України, відповідно до змісту якої він урочисто присягнув залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

У подальшому, в лютому - березні 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливим, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не встановленими слідством особами ОСОБА_4 запропоновано перейти до незаконно створеного Міністерства внутрішніх справ по Республіці Крим, яке увійшло до складу Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації.

Нехтуючи вищевказаними вимогами Конституції і законів України, Присягою працівника органів внутрішніх справ України, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність створення окупаційною владою РФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та призначення ОСОБА_10 на посаду «временно исполняющим обязанности министра» незаконно створеного «Министерства внутренних дел по Республике Крым», а також проведення на території АР Крим та міста Севастополя референдуму, наслідком якого стало відокремлення вказаних адміністративно-територіальних одиниць та приєднання їх до складу Російської Федерації, з лютого - березня 2014 року, точну дату встановити не виявилося за можливе, маючи на меті сприяти представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України та подальшої окупації території АР Крим погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу у «Министерстве внутренних дел по Республике Крым», без підпорядкування Міністру внутрішніх справ України.

У подальшому, продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_4 , будучи громадянином України та діючим працівником ГУ МВС України в АР Крим на посаді заступника начальника Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим з підпорядкуванням Міністру внутрішніх справ України, достовірно знаючи про тимчасову окупацію Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя внаслідок збройної агресії Російської Федерації та те, що на території якої діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, з лютого - березня 2014 року, більш точну дату не встановлено, нехтуючи вищевказаними вимогами Конституції і законів України, продовжував свою трудову діяльність у складі незаконно створеного так званого «Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим», яке увійшло до складу Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації без підпорядкування Міністерству внутрішніх справ України на посаді «заместителя начальника полиции МВД по Республике Крым» та сприяв представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України.

Також ОСОБА_4 діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим та придушення проявів незгоди з окупацією серед громадян України на території АР Крим, усупереч Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997 щодо незалежного і безстороннього розгляду справ судом та ст. ст. 54, 64 Конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» щодо застосування на окупованій території АР Крим кримінального законодавства України, 26.02.2014 під час акції протесту на площі, біля будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим за адресою: м. Сімферополь вул. К. Маркса, 18, реально оцінюючи обстановку та намагаючись здобути авторитет і прихильність учасників акцій протесту та інших осіб, невірно трактуючи інтереси і пріоритети служби, грубо порушуючи вищевказані нормам законодавства, не організував переслідування активних учасників масових заворушень та осіб, внаслідок протиправних дій яких громадяни отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, що дозволило останнім безперешкодно залишити місце вчинення кримінального правопорушення.

Також, внаслідок вказаних дій створено можливість вчинення такими особами у подальшому інших протиправних дій, направлених на дестабілізацію обстановки а АР Крим, підриву авторитету органів державної влади України, а також створено прецедент факту уникнення особами притягнення їх до кримінальної відповідальності, переконання інших осіб можливості безкарного вчинення протиправних дій, що в подальшому призвело до окупації російською владою території АР Крим.

Допомога ОСОБА_4 іноземній державі та її представникам у створенні та функціонуванні органів внутрішніх справ Російської Федерації та придушення спротивів окупації півострова з боку громадян України на території АР Крим призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за, ч. 1 ст. 111 КК України, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, а саме: надання іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали дане клопотання та просили суд його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 покладався на розсуд суду.

Суд вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, доходить до такого висновку.

Так, слідчим до клопотання про дозвіл на спеціальне досудове розслідування долучено:

-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000033 від 21.02.2022 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111 КК України;

-Доручення про проведення слідчих ( розшукових дій) у порядку ст. 36 КПК України ( а.с.22)

-Лист, щодо виконання доручення за № 5/3/4-1061;

-Доручення про проведення гласних слідчих ( розшукових) дій в порядку ст. 36 КПК України;

-Протокол огляду електронної сторінки від 31 травня 2021 року та додаток до протоколу огляду від 31.05.2021 року;

-Копію постанови, мовою оригіналу «Постановление Президиума Государственного сонета Республики Крым» о награжении работников отдельных отраслей;

-Повідомлення про підозру від 02.02.2022 року, яке було вручено адвокату ОСОБА_6 без присутності підозрюваного;

-Постанову про оголошення в розшук підозрюваного від 02.02.2022 року;

-Постанову про зупинення досудового розслідування від 02.02.2022 року;

-Постанову про відновлення досудового розслідування від 21.02.2022 року;

-Постанова про зупинення досудового розслідування від 21.02.2022 року;

-Витяг з урядового кур`єру від 30липня 2022 року про розміщення оголошення про виклик ОСОБА_4 до прокуратури;

-Витяг з урядового кур`єру від 02 серпня 2022 року про розміщення оголошення про виклик Підозрюваного ОСОБА_4 до прокуратури;

-Витяг з урядового кур`єра від 05 лютого 2022 року про розміщення повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

Відповідно до змісту ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Зазначена стаття також чітко регламентує, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, до списку яких віднесено ст.111 КК України.

Згідно вимог ст.297-2 ч.1 КПК України, з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

Статтями 1 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст.ст. 1-3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України є тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії Російської Федерації з 20 лютого 2014 року.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 за № 565-ХІІ, який діяв до 07.11.2015 (далі - Закон України «Про міліцію») міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4 вказаного закону правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку. Крім того, згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про міліцію» визначено, що міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

У відповідності до ч. 6 вказаної статті у своїй діяльності міліція підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України.

Частиною 8 цієї ж статті визначено, що в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах міліцією керують відповідно начальники головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, начальники районних, районних у містах, міських, лінійних управлінь (відділів) головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

У відповідності до присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382 (яка діяла до 30.03.2016) кожен громадянин України, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, складає Присягу і урочисто клянеться завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Нехтуючи вищевказаними вимогами Конституції і законів України, Присягою працівника органів внутрішніх справ України, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність створення окупаційною владою РФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та призначення ОСОБА_10 на посаду «временно исполняющим обязанности министра» незаконно створеного «Министерства внутренних дел по Республике Крым», а також проведення на території АР Крим та міста Севастополя референдуму, наслідком якого стало відокремлення вказаних адміністративно-територіальних одиниць та приєднання їх до складу Російської Федерації, з лютого - березня 2014 року, точну дату встановити не виявилося за можливе, маючи на меті сприяти представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України та подальшої окупації території АР Крим погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу у «Министерстве внутренних дел по Республике Крым», без підпорядкування Міністру внутрішніх справ України.

Крім того, судом враховано, що повідомлення про підозру за ч.1 ст.111 КК України останньому було опубліковано в засобах масової інформації у відповідному розділі газети «Урядовий Кур`єр» та на веб-сайті Офіс Генерального прокурора від 05.02.2022 року. Крім того, копію повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч.1 ст.111 КК України, від 02.02.2022 р. вручено захиснику підозрюваного ОСОБА_6 . Підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, не з`являється на виклики слідчого, оголошений у розшук.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст.297-2 КПК України.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває у розшуку, клопотання розглядається за його відсутності, за участі прокурора та захисника.

Вважаю, що докази, надані в додатках до клопотання слідчим вказують на достатність підстав для підозри ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України. Крім того, перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України та у розшуку є підставою для задоволення клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 22, 42, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:
Клопотання слідчого третього слідчого відділу ( з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000033 від 21.02.2022 року про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.02.2022 року за № 0000033 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.. 1 ст. 111 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний тест судового рішення складено об 11-00 год. 20.09.2022 року

Слідчий суддя ОСОБА_1