ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2339/22 Справа № 204/9563/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000712 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28 січня 2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України до покарання з випробувальним терміном два роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2021 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили. На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 24 листопада 2021 року по день набрання вироком законної сили.
Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 листопада 2021 року близько 01 год. 04 хвл., знаходячись в приміщенні торгівельного залу ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» АЗС № КГ46, за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 84, побачив на торговій вітрині ігристе вино «Мартіні Асті» 0,75 л. 1 шт. та ігристе вино «ProseccoColleLauroBrut» 0,75л. 1 шт., при цьому у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, умисне, таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» АЗС № КГ46, яке він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» АЗС № КГ46, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи з корисливих мотивів, взяв з вітрини ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» АЗС № КГ46 ігристе вино «Мартіні Асті» 0,75 л. 1 шт. та ігристе вино «ProseccoColleLauroBrut» 0,75л. 1 шт., які сховав собі в портфель. При цьому, оператор ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» АЗС № КГ46 ОСОБА_8 побачила злочинні дії ОСОБА_7 , висловила до останнього вимогу зупинитись. ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його таємні дії, спрямовані на викрадення чужого майна, стали явними для оточуючих, не виконуючи вимогу зупинитись, став тікати з приміщення ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» АЗС № КГ46.
Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, відкрито, шляхом вільного доступу викрав чуже майно, що належить ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» АЗС № КГ46, а саме: «Мартіні Асті» 0,75 л. 1 шт., вартістю 391 грн. 38 коп., ігристе вино «ProseccoColleLauroBrut» 0,75л. 1 шт., вартістю 205 грн. 63 коп.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст.186 КК України - скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2021 року, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 , у виді 5 років позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду прокурор просить залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що призначене судом першої інстанції покарання через свою м`якість не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого. Прокурор вказує на те, що ОСОБА_7 раніше судимий до покарання з іспитовим строком, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і в період іспитового строку вчинив новий корисливий злочин.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, просив залишити вирок суду без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, пов`язаний із злочинами проти власності, який виразився у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно та правильно врахував суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , який маючи незняту та непогашену судимість за вчинення аналогічного умисного корисливого злочину, будучи звільненим від відбування покарання з іспитовим строком, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності, не працевлаштованого, на утриманні нікого не маючого, не перебуваючого на обліку лікарів нарколога та психіатра.
Врахував і конкретні обставини кримінального провадження, а саме, обставини, які пом`якшують покарання відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання та призначив ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів прокурора про те, що судом першої було призначене невідповідне обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого покарання, зокрема, без врахування тієї обставини, що ОСОБА_7 вчинив новий корисливий злочин в період іспитового строку. Призначене обвинуваченому покарання є обґрунтованим, призначеним із дотриманням вимог кримінального законодавства України, а тому, відповідно правильним. Підстав для зміни судового рішення в частині призначеного покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4