Провадження № 1-кс/761/219/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 02.09.2021 у кримінальному провадженні № 0000254, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 2202 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 02.09.2021 у кримінальному провадженні № 0000254, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 2202 КК України.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000254 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2020, за підозрою ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 2202 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 01.07.2021 судовим експертом ОСОБА_7 складено висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №1-01/07/2021-се.

09.08.2021 на підставі вищезазначеного висновку експерта ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 2202 КК України, а в подальшому 02.09.2021 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 2202 КК України.

Як зазначає адвокат в своїй скарзі, в основу пред`явленої ОСОБА_6 підозри покладено висновок судового експерта ОСОБА_7 за результатами проведення судово-економічної експертизи №1-01/07/2021-се від 01.07.2021.

В той же час, як вбачається з відповіді Міністерства юстиції України на запит адвоката, рішенням дисциплінарної палати Центрально експертної кваліфікаційної комісії при МЮУ №5 від 15.02.2021 судового експерта ОСОБА_7 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у виді призупинення дії свідоцтва № 1163 за експертною спеціальністю 11.1 дослідження документів бухгалтерського податкового обліку і звітності на строк 9 місяців, зобов`язано пройти стажування за відповідними програмами підготовки та повторно пройти атестацію.

Рішенням дисциплінарної палати ЦЕКК №1 від 22.03.2021 судового експерта ОСОБА_7 повторно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді призупинення дії свідоцтва за експертною спеціальністю 11.1.

Крім того, у скарзі зазначено, що станом на 06.10.2021 судовий експерт ОСОБА_7 з метою проходження повторної атестації до ЦЕКК не зверталась.

Відтак, на думку адвоката, висновок судового експерта ОСОБА_7 за результатами проведення судово-економічної експертизи №1-01/07/2021-се від 01.07.2021, який покладений в основу пред`явленої ОСОБА_6 підозри, є недопустимим доказом.

Також адвокат в своїй скарзі зазначає, що за клопотанням сторони захисту судовим експертом ОСОБА_8 складений висновок № 22/10-21 від 22.10.2021 за результатом проведення економічної експертизи, який є протилежним висновку експерта, який покладений в основу висунутої ОСОБА_6 підозри.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, адвокат просить скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої ОСОБА_6 підозри від 02.09.2021.

В судовому засіданні захисник підтримав доводи скарги в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав зазначених у скарзі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги та скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, оскільки пред`явлена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою, підтверджується сукупністю зібраних під час проведення досудового розслідування доказів, а не лише висновком судового експерта ОСОБА_7 . Крім того, прокурор зазначив, що питання щодо допустимості чи не допустимості доказу має вирішуватися судом в нарадчій кімнаті під час розгляду справи по суті. Також відзначив, що досудове розслідування на даний час завершено та стороні захисту відкриті матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора і також просив відмовити у задоволенні скарги. Крім того, слідчий надав у судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000254.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Так, зі змісту ст. 2 КПК України вбачається, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ч. 2 ст. 8 КПК України зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стала частиною національного законодавства.

Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Так, відповідно до приписів ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, зокрема, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до змісту ч. ч. 1, 2 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні передбачено ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000254, 02.09.2021 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 2202 КК України, було вручено під розписку підозрюваній ОСОБА_6 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих суду доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Досліджуючи питання про обґрунтованість зміни раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 від 02.09.2021 слідчий суддя відзначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, викладеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

При цьому, суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів суд повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Відтак, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй злочину, допустимість доказів щодо встановлення її винуватості, вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 2202 КК України.

Висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим, а тому слідчий суддя не вбачає у висновках про обґрунтованість підозри чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого.

Як вже було вищезазначено, під час розгляду скарги, поданої в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя не вправі надавати оцінку щодо допустимості чи недопустимості доказів.

Відтак, доводи захисника щодо недопустимості висновку судового експерта ОСОБА_7 за результатами проведення судово-економічної експертизи №1-01/07/2021-се від 01.07.2021 не можуть бути взяті до уваги на даній стадії.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу захисника, що як вбачається з відповіді Міністерства юстиції України, перевірка висновку судово-економічної експертизи №1-01/07/2021-се від 01.07.2021 вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, Міністерством юстиції України відповідно до пункту третього розділу IV Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3505/5, перевірка діяльності судового експерта здійснюється за обґрунтованим зверненням юридичних і фізичних осіб, в яких викладено обставини, що свідчать про конкретні порушення судовим експертом вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та/або методик проведення судових експертиз. Водночас, на час розгляду даної скарги слідчому судді не надано жодних відомостей щодо проведення такої перевірки, що також не може свідчити про очевидну недопустимість висновку судово-економічної експертизи №1-01/07/2021-се від 01.07.2021.

Щодо доводів захисника про наявність висновку експерта ОСОБА_8 № 22/10-21 від 22.10.2021, який є протилежним висновку експерта ОСОБА_7 №1-01/07/2021-се від 01.07.2021, слідчий суддя зазначає, що вказана суперечність може бути усунена шляхом проведення іншої судово-економічної експертизи незалежним експертом державної експертної установи.

Також слідчий суддя зазначає, що як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження, висунута ОСОБА_6 підозра ґрунтується на сукупності доказів зібраних під час досудового розслідування, а не лише на висновку експерта ОСОБА_7 №1-01/07/2021-се від 01.07.2021, що також свідчить про обґрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що у даному кримінальному провадженні на даний час відкриті матеріали кримінального провадження та триває процес ознайомлення сторони захисту з вказаними матеріалами.

Частина 1 ст. 290 КПК України передбачає, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Так, згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 02.09.2021 у кримінальному провадженні № 0000254, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 2202 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 36, 276-278, 303, 304, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 02.09.2021 у кримінальному провадженні № 0000254, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 2202 КК України, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1