печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6285/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

перекладача - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001098 від 31.08.2021, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
08.02.2022 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурорм, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000693 від 16.07.2020, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001098 від 31.08.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжено до 13.02.2022, включно.

Слічдий вказує, що наразі у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, а саме:розсекретити матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій;після розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій здійснити їх аналіз, допитати осіб, стосовно яких вони виконувались;отримати тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій;після отримання тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій здійснити їх аналіз;провести експертизи відео звукозапису за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_7 ;провести експертизи відео звукозапису за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_10 ; провести амбулаторну судово-психіатричну експертизу для визначення психологічного стану підозрюваного ОСОБА_7 ;провести амбулаторну судово-психіатричну експертизу для визначення психологічного стану підозрюваного ОСОБА_10 ;провести відібрання біологічних зразків підозрюваного ОСОБА_7 для проведення порівняльної експертизи;провести огляд речей за участю потерпілого ОСОБА_11 ;завершити проведення комп`ютерно-технічних експертиз мобільних телефонів, вилучених у підозрюваного ОСОБА_7 ;завершити проведення комп`ютерно-технічних експертиз мобільних телефонів, вилучених у підозрюваного ОСОБА_10 ; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких може виникнути необхідність під час досудового розслідування. Таким чином, закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_7 під вартою не вдається за можливе.

Звертається увага, у процесуальній поведінці підозрюваного наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не зменшились.

Підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі може перераховуватися від слідства та суду. Дані висновки зроблені з обставин викладених в матеріалах кримінального провадження, а саме ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, що свідчить про те, що у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім цього, ОСОБА_7 є громадянином іншої держави, який має посвідку на постійне місце проживання на території України, що дає йому можливість залишити територію України та таким чином переховуватись від органу досудового розслідування. Відсутність міцних соціальних зав`язків ОСОБА_7 на території України сприятиме його переховуванню від органу досудового розслідування.

Також, підозрюваний ОСОБА_7 може, знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та які не встановлені на даний час органом досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_7 , може незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, експертів та інших осіб, у цьому ж кримінальному провадженні. Незаконний вплив на таку категорію осіб може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати суду належні і допустимі докази вини підозрюваного ОСОБА_7 та інших осіб, адже останній підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Крім того, у кримінальному провадженні не встановлено всіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_7 зможе координувати свої дії з невстановленими на даний час особами, причетними до вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, що мають можливість впливати на викривлення значимих відомостей для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників провадження з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Крім того, ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, відмовляючись одержувати процесуальні документи, систематично ухиляючись від явки до слідчого та прокурора для виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні, завершення досудового розслідування, в якому слідство має бути здійснене у розумні строки.

Також, ОСОБА_7 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення. Дані висновки зроблені з обставин викладених в матеріалах кримінального провадження, оскільки усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, вчинив злочини проти волі, честі, гідності особи а також проти життя та здоров`я особи. У зв`язку з тим, що злочини не були доведені до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_7 , останній перебуваючи на волі, зможе вчиняти дії направлені на доведення злочинів до кінця.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , відомості про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, повноти досудового розслідування з неухильним дотриманням вимог ст. 28 КПК України при його проведенні, необхідно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаним з перешкоджанням здійсненню кримінального провадження.

Таким чином, орган досудового розслідування у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так як наявні у матеріалах справи дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, такий не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає належної оцінки порушень цінностей суспільства.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши, що ризики, на які посилається слідчий, є необґрунтованими. Докази, які свідчать про причетність до кримінального правопорушення їх підзахисного є неналежними та недопустимими. Окрім цього, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або заставу.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, підтримавши позицію своїх захисників.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що з підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України 18.11.2021 о 01 год. 47 хв. за підозрою у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, 18.11.2021 о 19 год. 47 хв., з додержанням порядку та строків, встановлених ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сполучених Штатів Америки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Сполучених Штатів Америки, раніше не судимого, про те, що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: в організації вчинення закінченого замаху на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, закінченому замаху на організацію вчинення викрадення людини, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, закінченому замаху на організацію вчинення вимоги передачі чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, закінченому замаху на організацію вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило втрату будь-якого органу, каліцтво статевих органів, вчинене групою осіб, вчинене на замовлення.

У вказаному кримінальному провадженні 19.11.2021 підозрюваному ОСОБА_7 Печерським районним судом м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.01.2022 включно.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 від 10.01.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001098 від 31.08.2021 продовжено до трьох місяців, тобто до 18.02.2022.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжено до 13.02.2022, включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2022 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 6 (шести) місяців, а саме до 18.05.2022.

Водночас обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинах в повному обсязі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

рапортом старшого о/у УСР в м. Києві про виявлення кримінального правопорушення яке готується;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.09.2021;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.09.2021;

протоколом огляду речей від 21.09.2021;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.09.2021;

протоколом огляду місця події від 30.09.2021;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 03.11.2021;

протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 06.11.2021;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2021;

протоколом про хід проведення НС(Р)Д аудіо-, відео контроль особи від 29.09.2021;

протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 16.11.2021

протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 18.11.2021

протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину та спеціального слідчого експерименту від 05.11.2021;

протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину та спеціального слідчого експерименту 18.11.2021;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.11.2021;

протоколом огляду місця події від 18.11.2021;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 26.11.2021.

протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_10 від 02.12.2021;

протоколом огляду речей від 10.12.2021;

- іншими матеріалами досудового розслідування та речовими доказами у їх сукупності.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Таким чином, при постановленні даного рішення, слідчий суддя вважає, що докази, які були надані органом досудового розслідування підтверджують причетність до вчинення кримінальних правопорушеннь ОСОБА_7 .

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя одночасно враховує, що вказані обставини та докази були встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного на даній стадії досудового розслідування, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час з урахуванням результатів подальшого розгляду кримінального провадження у судовому розгляді, під час якого також будуть перевірені доводи сторони захисту.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину та практики ЄСПЛ, суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисників частині відсутності обґрунтованої підозри, є безпідставними.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виконання поставлених цілей у кримінальному провадженні.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що адвокати зазначають, що підозра є необґрунтованою, однак не надають суду доказів, які б свідчили, що підозра ухвалою слідчого судді була скасованою та чи оскаржувалась.

Таким чином, на думку суду, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, неналежності доказів їх відсутність, на даній стадії розгляду не була доведена. Слідчий суддя вважає, що такі твердження не ґрунтуються на доказах, є суб`єктивним трактуванням закону, практики ЄСПЛ та перекручуванням інформації.

Також, суд вважає, що сторона захисту на даній стадії досудового розслідування, ставить перед судом питання, які мають досліджуватись в рамках судового розгляду кримінального провадження, а не виходити за межі повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Щодо відсутності ризиків, суд звертає увагу, що для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З врахуванням функцій, які виконував підозрюваний, та зазначених ризиків слідчим та прокурором, слідчий суддя вважає, що за таких обставин, враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_7 те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, репутацію, суд вважає, що вказані дані в сукупності свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому, на думку суду ризики передбачені ст. 177 КПК України є доведеними.

Таким чином, з врахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приймаючи таке рішення, приходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001098 від 31.08.2021, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001098, строк тримання під вартою до 09.04.2022 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1