Справа № 372/160/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуюча суддя - ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарі судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0001184 від 25 серпня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Брянка Луганської області, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 01 липня 2010 року Брянківським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

сторона обвинувачення:

прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

сторона захисту:

захисник ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив умисні злочини.
Так, 23 серпня 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля залізничної станції «Караваєві дачі», яка розташована по вул. Вадима Гетьмана в м.Києв, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок інших осіб, вирішив здійснити відкрите викрадення чужого майна, а саме: золотого ланцюжка з хрестиком, який належить ОСОБА_14 .
З метою вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_6 на громадському транспорті (міжміській електричці) прибув до залізничної станції «Нові Безрадичі» в с. Нові Безрадичі Обухівського району Київської області та приблизно о 20 годині 00 хвилин 23 серпня 2016 року проник на територію приватного домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 , власницею якого, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 є ОСОБА_15 (сестра потерпілої).
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та переконавшись, що ОСОБА_14 перебуває у приміщенні кухні, яка розташована окремо від дачного будинку та його не бачить непомітно до останньої через відчинені двері проник до будинку АДРЕСА_3 та заховався за двері, які ведуть до кімнати власниці житла. Через деякий час, потерпіла ОСОБА_14 зайшла до будинку та ОСОБА_6 здійснив спробу відкрито викрасти належний останній золотий ланцюжок з хрестиком, намагаючись зірвати його безпосередньо з шиї потерпілої, однак дана спроба не вдалась та ОСОБА_6 був викритий. Вподальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя потерпілої в момент спричинення, своєю правою рукою схопив ОСОБА_14 за горло. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок на якому був хрестик та поклав їх у ліву кишеню штанів, у які був вдягнений, і, тим самим отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном, чим спричинив матеріальну шкоду відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 19/8-04/471 у сумі 14914,95 грн.
Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіянні смерті іншій людині, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність людини життя, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, направленого на відкрите заволодіння майна, належного ОСОБА_14 , застосував до останньої фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось в передушуванні горла ОСОБА_14 простирадлом знайденим в будинку шляхом зав`язки його навколо шиї потерпілої та фіксації на вузол, тим самим спричинив їй тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта № 257 від 13 жовтня 2016 року, комплекс ушкоджень в області шиї відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, інші окремо взяті тілесні ушкодження до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження в області шиї утворились внаслідок стиснення її м`якою петлею, якою була зібрана в жмут простинь.
Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
У рамках кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення та захисту, наступні фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, як-то показання, речові докази, документи, висновки експерта на підставі яких суд у ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, установив наступне.
ОСОБА_6 , будучи допитаним в судовому засіданні з встановленими фактичними обставинами, викладеними у формулюванні обвинувачення згоден, кваліфікацію злочинів не оспорює, та зазначив, що раніше із потерпілою були у гарних стосунках (вона є сестрою матерії його дружини), 23 серпня 2016 року він приїхав в Безрадичі, через отвір в заборі потрапив на територію домоволодіння, де у будинку із хворою дочкою мешкала потерпіла, був заздалегідь обізнаний про наявність у потерпілої золотих прикрас. Будинок був відчинений, потерпіла перебувала в іншому приміщенні (літня кухня), він зайшов в будинок, донька потерпілої знаходилась в іншій кімнаті, нічого не чула та не бачила, потім в будинок зайшла потерпіла, він простягнув руку до шиї за ланцюгом, потерпіла відбила його руку, ланцюжок із хрестиком опинився в його руці, речі він поклав в ліву кишеню брюк. Потім потерпіла впала на підлогу, не ворушилась, пульсу її він не почув, дістав простирадло з ліжка та зав`язав вузол на шиї. Потім вийшов із будинку та попрямував в бік Києва. Ланцюжок із хрестиком продав. Не бажав настання таких наслідків. Після того, як все сталось, у нього був шоковий стан, кається, хотів би все повернути назад.

Суд указані пояснення обвинуваченого сприймає як такі що заслуговують на увагу, у розрізі такого.
Досліджуючи та аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.
З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо у ракурсі із отриманими висновками, тобто докладними описами проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, які суд дослідив у порядку параграфу 3 Глави 28 Розділу ІV КПК України, які суд сприймав безпосередньо, в їх системному зв`язку, судовим розглядом встановлено наступне.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 серпня 2016 року, ілюстрованою таблицею до нього та відеозаписом вказаної процесуальної дії, встановлено що об`єктом огляду вчинення злочину є приміщення садового будинку АДРЕСА_3 де було виявлено труп ОСОБА_14 і потерпіла ОСОБА_16 заявила про зникнення золотого ланцюжка і золотого хрестика. Також, на шиї у трупа, було виявлено, у вигляді зімкнутої не зав`язаної на вузол петлі, зібране в жмут простирадло.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 257 від 26 серпня 2016 року, причиною смерті ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стала механічна асфіксія в результаті задушення петлею 23 серпня 2016 року.
Відповідно до виписки Промінвестбанку по рахунку 1 8809 та 2 - 5587, картка розрахунку № НОМЕР_2 належить ОСОБА_14 .
Відповідно до ухвал слідчого судді Обухівського районного суду від 31 серпня 2016 року виконання яких відтворено у протоколах тимчасового доступу до речей і документів Слідчого СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області від 16 вересня 2016 року та 20 вересня 2016 року ГУНП в Київській області управління оперативно-технічних заходів проведено аналіз за наданою операторами стільникового зв`язку інформацією, звернено увагу на абонентський номер НОМЕР_3 , який можливо причетний до вчинення даного злочину.
Підсумки судово-медичного експерта ОСОБА_17 , попередженої про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384, 385 КК України, викладені у висновку експерта № 257 закінчені 13 жовтня 2016 року, констатують: на тілі трупа ОСОБА_14 , 1948 року народження, виявлено:
-садна на лобі зліва, на лобі посередині, на підборідді посередині, на правій боковій поверхні шиї в середній третині, на передній поверхні лівого колінного суглобу, на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині;
-крововиливи на верхньому повіці лівого ока, на передній поверхні лівого плеча в середній третині, на задній поверхні лівого передпліччя в середній третині, на передньо-зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині, в нижньо-внутрішньому квадранті правої молочної залози, на передній поверхні лівого та правого стегон у верхній третині, на внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині, на задній поверхні лівої гомілки в середній третині та на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині;
-в середній третині шиї, циркулярно, на фоні поширених зливних фіолетово-рожевих трупних плям, має місце зона просвітлення шириною від 4,5 см до 5 см, крововиливи в місцях прикріплення кувальних м`язів до грудини, перелом лівого рожка під`язикової кістки, каблучко подібного хряща.
Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупими твердими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею (садна внаслідок ковзання, тертя, удару під кутом; крововиливи ударів, тиснення) незадовго до настання смерті і відносяться:
комплекс ушкоджень в області шиї до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння,
інші окремо взяті тілесні ушкодження до легких тілесних ушкоджень.
Ушкодження в області шиї могли утворитись внаслідок стиснення її м`якою петлею, якою могла бути зібрана в жмут простинь.
Смерть ОСОБА_14 , 1948 року народження, настала ІНФОРМАЦІЯ_3 від механічної асфіксії в результаті задушення петлею.
Відповідно до протоколу огляду від 28 серпня 2016 року та власноручно написаної заяви ОСОБА_6 , ним добровільно надано сорочку білого кольору та чоботи чорного кольору, в яких від був вдягнений 23 серпня 2016 року в СТ «Квант» с.Нові Безрадичі Обухівського району Київської області.
Відповідно до висновку експерта, попередженого про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384, 385 КК України № 19/8-04/471 від 15 листопада 2016 року встановити залишкову вартість викраденого ланцюжка із золота 585 проби, вагою 10 грам, без вставок, станом на 25 серпня 2016 року не представляється можливим у зв`язку з тим, що відповідно до відомостей, викладених в постанові про призначення судово-товарознавчої експертизи відомо, що «ланцюжок був без механічних пошкоджень», а Методикою визначення вартості майна не передбачений розрахунок втрати якості ювелірних виробів по строку експлуатації. Початкова вартість ланцюжка із золота 585 проби, вагою 10 грам, без вставок, станом на 25 серпня 2016 року могла становити 9943,30 грн. Встановити залишкову вартість викраденого хрестика із золота 585 проби, вагою 5 грам, без вставок, станом на 25 серпня 2016 року не представляється можливим у зв`язку з тим, що відповідно до відомостей, викладених в постанові про призначення судово-товарознавчої експертизи відомо, що «хрестик був без механічних пошкоджень», а Методикою визначення вартості майна не передбачений розрахунок втрати якості ювелірних виробів по строку експлуатації. Початкова вартість хрестика із золота 585 проби, вагою 5 грам, без вставок, станом на 25 серпня 2016 року могла становити 4971,65 грн. Визначити залишкову вартість сережок із золота 585 проби, загальною вагою 6 грам, зі вставками каміння станом на 25 серпня 2016 року не представляється можливим у зв`язку з відсутністю методичних рекомендацій щодо розрахунку початкової вартості ювелірних виробів зі вставками каміння.
Відповідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 29 серпня 2016 року о 18 годині 30 хвилин в залі Обухівського районного суду Київської області затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 28 вересня 2016 року в період часу з 16:30 до 18:20 год., проведеному на підставі ухвали Слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 01 вересня 2016 року із застосуванням відеофіксації, ОСОБА_6 добровільно відтворив обставини скоєних ним 23 серпня 2016 року злочинів.
Відповідно до протоколу огляду від 22 грудня 2016 року, вилучено картка «Промінвестбанку» VISA НОМЕР_4 LYUDMILA BOYARYNTSEVA.
Відповідно до протоколу огляду від 29 серпня 2016 року та власноручно написаної заяви ОСОБА_18 , нею добровільно видано телефон Nokia сірого кольору IMEI НОМЕР_5 з симкарткою НОМЕР_6 , яким в період часу з 23 серпня 2017 року по 26 серпня 2016 року користувався ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку експерта, попередженого про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384, 385 КК України № 12-4/620тв від 16 червня 2017 року, початкова вартість ланцюжка із золота 585 проби вагою 10 грам без вставок, станом на 23 серпня 2016 року могла становити 9946,30 грн.; початкова вартість хрестика із золота 585 проби вагою 5 грам без вставок, станом на 23 серпня 2016 року могла становити 4971,65 грн.
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 22 квітня 2019 року, проведеного на підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 10 квітня 2019 року та інформаційної довідки № 589/4 від 17 квітня 2019 року, у керівництва ПТ «ЛОМБАРД «КРЕДИТ ЮНІОН» вилучено договори здачі 24 серпня 2016 року ювелірних виробів ОСОБА_18 .
Загалом, обставин регламентованих ст. 87 КПК України в ході судового розгляду встановлено не було.
Порушень положень Параграфа 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.
Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.
Тож, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.
Правдивість та об`єктивність показань обвинуваченого ОСОБА_6 , який був допитаний судом, не викликають сумніві, оскільки ці покази підтверджено сукупністю інших безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів.

На наявність умислу ОСОБА_6 на позбавлення життя потерпілої та грабіж, суд зазначає, що обвинувачений обрав знаряддям вчинення злочину простирадло, тобто знаряддя, яке хоча и не має ударних властивостей, але при його застосуванні цілеспрямовано заподіяв перекриття дихальних шляхів тобто життєво важливих органів, та заподіяв смерть потерпілої. Обвинувачений цілеспрямовано заподіяв перекриття дихальних шляхів літній особі жіночої статі та беззаперечно розумів, що його дії можуть призвести до її смерті та бажав цього.

Про умисел обвинуваченого на позбавлення життя потерпілої свідчить і його поведінка, адже після знерушення потерпілої ОСОБА_6 не зняв простирадло з її шиї, не викликав швидку медичну допомогу, не намагався надати первинну медичну допомогу, а навпаки, з місць скоєння кримінальних правопорушень втік.

Крім цього, суд враховує наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 минулого досвіду у вчиненні попереднього злочину розбою та грабежу, тобто останньому відомі наслідки застосування небезпечних знарядь злочину щодо людини в життєво важливий орган.

Тож Колегія суддів, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, Колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.186, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин:
1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності;
2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Вбивство може бути вчинено лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.
Таким чином, якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретним умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, що фактично настали.
Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Колегія суддів оцінила докази, що мали значення для з`ясування змісту та спрямованості умислу ОСОБА_6 , зокрема те, що обвинувачений із застосуванням знаряддя (простирадло) цілеспрямовано заподіяв перекриття дихальних шляхів тобто життєво важливих органів що привело до смерті літньої особи. Сам обвинувачений провину в суді визнав.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, прийшов до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , кваліфікувавши дії останнього за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України, а саме у вчиненні грабежу та умисного вбивства.

При цьому підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_14 , з корисливих мотивів, цими своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений п. 6 ч.2 ст.115 КК України. Крім того, ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло,цими своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, в результаті вчинення грабежу ОСОБА_6 , протиправно заволодів ювелірними виробами ОСОБА_14 на загальну суму 14914,95 гривень, завдавши потерпілій шкоду на вказану суму.

При цьому суд виходить з роз`яснень, що містяться в п.10, п.16, п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 березня 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» згідно яких, за п. 6 ч. 2 ст.115 КК України, як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину.

Виходячи з положень ст. 186 КК України, грабіж це відкрите викрадання чужого майна. При цьому викрадання вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно, і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.

Грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.

Відповідно до ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта-як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Враховуючи вищенаведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України.

Мотиви призначення відповідного покарання.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Крім цього згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд відповідно до ст. 66 КК України визнає відсутність пом`якшуючих покарання обставини обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, Колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-психіатричного експерта, попередженого про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384, 385 КК України - № 387 від 21 вересня 2016 року: ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час на будь-які психічні захворювання не страждав і не страждає; ОСОБА_6 міг під час скоєння інкримінованих йому дій та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати нами; ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій та у стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував; ОСОБА_6 на хронічний алкоголізм не страждає та не потребує лікування від цього захворювання.
Вчинив злочин щодо особи похилого віку (потерпіла ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, наслідки у виді грабежу, смерті людини, особу обвинуваченого, раніше судимий за грабіж та розбій, вчинив грабіж та умисне вбивство, що на думку колегії суддів свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, злочинну спрямованість поведінки, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання відсутні, вважає що ОСОБА_6 представляє підвищену суспільну небезпеку.
Згідно з вимогами ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
Обвинувачений знехтував цими гарантіями та діючи умисно, позбавив життя людину, наслідки чого не мають зворотного характеру та в жодний спосіб не можуть бути усунені.
Фактично, обвинувачений втратив будь - які моральні запобіжники при обранні моделі поведінки, та при виникненні у нього злочинного умислу, його реалізації не здатні перешкодити соціальні стосунки, що безумовно не потребує виключної та найжорсткішої реакції держави на даний злочин.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Колегія суддів дійшла висновку, що призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на певний строк сприятиме його виправленню та досягненню щодо нього мети кримінального провадження, а тому вважав за можливе застосувати до останнього покарання у виді позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину встановлено, що ОСОБА_6 був затриманий 29 серпня 2016 року о 18:30 год.
Відповідно до заявленого клопотання прокурора під час судових дебатів, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, слід продовжити та залишити тримання під вартою, враховуючи наявність встановлених при судовому розгляді ризиків.
Вирішуючи питання про зарахування до строку відбування покарання обвинуваченому терміну попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає зарахувати ОСОБА_6 термін попереднього ув`язнення з 29 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до положень ст. 100 КПК України.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в порядку статей 122, 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст. 368, 371, 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання:
-за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк одинадцять років вісім місяця із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
-за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді одинадцяти років восьми місяців позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 , рахувати з моменту затримання, тобто з 29 серпня 2016 року 18:30 год.
Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення, а саме: період з 29 серпня 2016 року по 29 червня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити до 29 червня 2022 року 18 години 30 хвилин, тобто до повного відбуття покарання за даним вироком.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати: 2201,00 грн. за судову експертизу матеріалів, речовин та виробів № 11-1/155 від 18 листопада 2016 року; 2646.20 грн. за судово-дактилоскопічну експертизу №19/4-03/1511 від 01 листопада 2016 року; 351.84 грн. за судово-товарознавчу експертизу №19/8-04/471 від 15 листопада 2016 року; 527,76 грн. за судово-трасологічну експертизу № 19/4- 04/1211 від 04 жовтня 2016 року; 197,74 грн. за судово-товарознавчу експертизу № 12-4/620тв від 16 червня 2017 року.

Речові докази:

-диск для лазерних систем зчитування помаранчевого кольору із відеозаписом наданий адміністрацією магазину «Фора» в м.Українка Обухівського району Київської області, диск для лазерних систем зчитування із відеозаписом проведеного слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 28 вересня 2016 року за адресою: АДРЕСА_3 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-диски для лазерних систем зчитування; 3 таблиці із 24 слідами дактилоскопічного походження, сумку жіночу, дактилокартку ОСОБА_14 , дактилокартку ОСОБА_6 , два фотознімки слідів взуття записаних на СД диск, два фотознімки слідів взуття, роздрукованих на папері, два паперові конверти із зразками букального епітелію ОСОБА_6 , простирадло, картку «Промінвестбанк» № НОМЕР_4 , халат, дві запальнички, чек, капці, наволочку, змив з ручки дверей вхідних, змив з правої руки, змив з лівої руки, контрольний зразок, змив з ручки вхідних дверей, зрізи з правої руки, зрізи з лівої руки, зразок крові передані на відповідальне збереження речових доказів Обухівського РВ ГУ МВС України в Київської області знищити;

-сорочку, джинсові штани, туфлі чоловічі передані на відповідальне збереження речових доказів Обухівського РВ ГУ МВС України в Київської області - повернути у користування ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон марки «Нокіа» сірого кольору імеі: НОМЕР_5 в якому знаходиться сім картка оператора МТС з номером НОМЕР_7 повернути у користування ОСОБА_18 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ:

_____________________ ________________ __________________
ОСОБА_19