ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/402/19 Номер провадження 11-кп/814/1178/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001680 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 04 лютого 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого, задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, останній раз 02 листопада 2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 на 4 роки позбавлення волі (вирок не вступив у законну силу на момент вчинення злочину),
обвинуваченому за ч. 1 ст. 115 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 квітня 2022 року.

Альтернативний захід у вигляді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 454000 грн. продовжено до 01 квітня 2022 року.

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 04 листопада 2018 року, близько 18 години 00 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , діючи за раптово виниклим умислом, наніс не менше семи ударів лезом сокири ОСОБА_9 в область голови, в результаті чого наступила смерть потерпілого.

Проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд першої інстанції мотивував своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від 7 до 15 років, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, характеризуючими даними обвинуваченого, а саме, неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, не працюючий, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений. Вважає, що наявні ризики не зменшилися, а тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Також, суд взяв до уваги, що злочинні дії обвинуваченого були направлені на позбавлення життя іншої людини, шляхом нанесення не менше 7 ударів лезом сокири в область голови потерпілої за обтяжуючої покарання обставини, а саме, у стані алкогольного сп`яніння, що на думку суду, свідчить про наявний суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, зменшити розмір застави та врахувати при винесенні рішення обставини, що пом`якшують покарання та дані про особу обвинуваченого.

Також, зазначив, що підозра є необгрунтованою, оскільки при вчиненні кримінального правопорушення мала місце самооборона.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001680 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, обґрунтовано звернувши увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому правопорушенні, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Крім того, суд взяв до уваги, що інкриміновані обвинуваченому дії були направлені на позбавлення життя іншої людини, шляхом нанесення не менше 7 ударів лезом сокири в область голови потерпілої за обтяжуючої покарання обставини, а саме, у стані алкогольного сп`яніння, що на думку суду, свідчить про наявний суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні, врахував дані про особу обвинуваченого: неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, не працюючий, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Твердження обвинуваченого про неправильну кваліфікацію інкримінованого йому злочину підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду справи по суті.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені обвинуваченим доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 04 лютого 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4