Справа № 203/3770/22
Провадження № 1-кп/0203/733/2022
УХВАЛА
іменем України

07 жовтня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої ставиться
питання про застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001363 від 06.08.2022 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
03 жовтня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотанняпро застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001363 від 06.08.2022 року, відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 достовірно знаючи, що на всій території України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», №341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», та Законами України №2102-ІХ від 24.02.2022, №2119-ІХ від 15.03.2022, №2263-ІХ від 23.05.2022 про затвердження вищевказаних Указів Президента України, введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року,06.08.2022 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , побачив у вітальні на полиці майно яке належить потерпілий ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон Nokia 5800d-l Navi Black, котрий визначив об`єктом свого злочинного посягання, та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.
Далі ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв з полиці у вітальні в квартирі АДРЕСА_3 мобільний телефон Nokia model 5800d-l Navi Black та помістив у кишеню штанів, які були на ньому одягнуті.Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, чим отримав реальну змогу розпорядитись чужим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1169 гривень 35 копійок.
Крім того, 06.08.2022, приблизно о 10:50 годині, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Кулишівська, поблизу будинку № 3, помітив раніше невідому йому ОСОБА_8 , яка тримала у руках належний їй мобільний телефон марки «Motorola Moto Е20». В цей час у ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене у період воєнного стану, яке перебувало у володінні ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 непомітно підійшов до ОСОБА_9 та розуміючи те, що його злочинні дії одразу будуть виявлені потерпілою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, відкрито, шляхом ривку вирвав з рук належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Motorola Moto Е20».
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, направлений на відкрите викрадення майна, вчинене у період воєнного стану, утримуючи при собі належний потерпілій мобільний телефон, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, чим отримав реальну змогу розпорядитись чужим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в період воєнного стану, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 3399 гривень 15 копійок.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 420 від 26.09.2022 року ОСОБА_6 у період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, що потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичним наглядом.

В судовому засіданні прокурор просила клопотання задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Законний представник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 надали заяву про розгляд клопотання прокурора без їх участі.

Вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень за обставин, викладених у клопотанні, повністю визнається учасниками судового провадження та обставини його вчинення ніким не оспорюються.

Водночас необхідність застосування до ОСОБА_6 примусового заходу медичного характеру обґрунтовується наступними доказами:

- протоколами прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06.08.2022 року;

- протоколом огляду місця події від 06.08.2022 року, за яким за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_6 видав працівникам поліції мобільний телефон «Motorola Moto е20» та Nokia 5800d-l;
- протоколом огляду місця події від 06.08.2022 року, відповідно до якого у приміщенні кухні будинку за адресою: АДРЕСА_5 з поверхні кахелю ліворуч при вході на стіні над столом виявлено папілярні візерунки, які були відкопійовані на 2 липкі стрічки та вилучені.
- висновком експерта № СЕ-19/104-22/30013-Д від 28.09.2022 року про проведення трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження), згідно з яким два сліди пальців рук розмірами 19х32 мм та 16х38 мм, які було вилучено 06.08.2022 з поверхні кахелю на стінці над столом у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 залишені середнім пальцем лівої руки та безіменним пальцем правої руки ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.08.2022 року, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6 як чоловіка, який о 10.50 годині 06.08.2022 року за адресою: м. Дніпро, вул. Кулишівська, біля буд. 3, вихопив з її рук мобільний телефон Моторолла;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.08.2022 року, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_6 як чоловіка, який о 10:30 годині 06.08.2022 року за адресою: АДРЕСА_5 , попрохав її мобільний телефон Нокіа, та коли вона відмовила йому, через 15 хвилин телефон зник;

- постановою про об`єднання кримінальних проваджень від 08.08.2022 року;

- висновком експерта № 5040-22 від 14.09.2022 року, відповідно до якого середня ринкова вартість мобільного телефону «Motorolla Moto е20» складає 3399,15 гривень, Nokia model 5800d-l 1169,35 гривень;
- висновком судово-психіатричного експерта №420 від 26.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_6 у період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдальної, зазначене психічне захворювання позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Отже, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, а також оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечні діяння за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинене у період воєнного стану; за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчинене у період воєнного стану.

Разом з цим, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 у період інкримінованих йому діянь страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоції та поведінки, зазначене психічне захворювання позбавляло його здатності в період, що відноситься до інкримінованих йому діянь усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Частиною 2 ст. 513 КПК України визначено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до вимог ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

При цьому, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які зокрема вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння (п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України).

Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
Суд звертає увагу на те, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.
Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України обрання судом певного виду примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах звичайного нагляду.

Враховуючи висновки судово-психіатричної експертизи, а також вимоги ч. 3 ст.94 КК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92-94, ч.4 ст. 185, ч.4 ст.186 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 393, 395, 503-516, 532-534 КПК України, ст.ст. 13, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до набрання ухвалою законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня постановлення ухвали, тобто по 05 грудня 2022 року включно.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «Motorolla мoto e20», переданий на зберігання ОСОБА_10 , залишити за належністю;
- мобільний телефон Nokia 5800d-1, переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити за належністю;
- паперовий конверт зі слідами папілярних візерунків на 2 липких стрічках, який зберігається матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Виконання ухвали суду покласти на прокурора.
Повний текст ухвали складено та оголошено 11 жовтня 2022 року о 15.00 годині.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1