Справа № 545/4429/22
Провадження № 1-кп/545/271/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадження № 0000361 від 15.08.2022р. по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безручки, Полтавського району Полтавської області, гр. України, українця, непрацюючого, з вищою освітою, розлученого ,маючого на утриманні одну неповнолітню дитину 2010 року народження, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених: ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ч.8 ст.15 даного Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч.9 ст.15 зазначеного закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз.2 ч.2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, згідно ч. 10 ст.15 цього закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Всупереч даним положенням законодавства, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в серпні 2020 року, перебуваючи за місцем свого проживання в с. Безручки Полтавського району Полтавської області, точної дати, часу та місця слідством не встановлено, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через мережу Інтернет замовив у невстановленої слідством особи завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_3 через мережу Інтернет надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа, та повідомив свої персональні дані, а саме прізвище, ім`я, по-батькові та дату народження.

Після чого, ОСОБА_3 від невстановленої слідством особи, в серпні 2020 року, в с. Безручки Полтавського району Полтавської області, точної дати, часу та місця слідством не встановлено, отримав поштою виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А1», видане, згідно його змісту: «13 серпня 2020 р. ЕУ ДПСС в Львівській обл.», бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, та містить фотозображення ОСОБА_3 .

Окрім того, 15.08.2022, о 12:05 год., ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючи трактором Т-40 АМ, д/н НОМЕР_2 , що на правах приватної власності належить ОСОБА_4 , під час перевірки у нього документів працівниками поліції на тимчасовому блокпосту, розташованому на 5 км. автодороги Полтава-Котельва поблизу с. Терентіївка Полтавського району, пред`явив інспектору СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ЕУНП в Полтавській області ОСОБА_5 завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А1» та використав в такий спосіб завідомо підроблений документ.

Вказане посвідчення видане, згідно його змісту: «13 серпня 2020 р. ГУ ДПСС в Львівській обл.», на ім`я « ОСОБА_3 », не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу.

Умисні протиправні дії ОСОБА_3 , кваліфіковані, як кримінальні проступки, передбачені:

- ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто у пособництві щодо підроблення посвідчення, яке видається установою, і яке надає право, з метою використання його іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа;

- ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, у відповідності до положень ч. 1ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними протиправними діями гр. ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені: ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, що дані кримінальні правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступків, на підставі ст. 12 КК України, особу винуватого, який є не судимим і характеризується позитивно, пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому вважає за можливе обрати йому покарання в межах санкції статті.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 373-374,381-382 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених: ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 (один) року обмеження волі;

-ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

-
На підстав ст. 70 КК України за сукупності правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правпорушенян та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком чинності, запобіжні заходи щодо ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази у виді посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів по справі у розмірі 1887.80 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя
Полтавського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1