Справа № 592/2938/22
Провадження № 1-кс/592/1218/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2022 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Сумського р-ну Сумської обл., українця, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, пенсіонера, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000735.
Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по ним, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 14.05.2022 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , під час вживання алкогольних напоїв, в ході раптово виниклого словесного конфлікту на ґрунті ревнощів до своєї співмешканки ОСОБА_7 , наніс ОСОБА_8 один удар ножом в область тулубу справа, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді «Проникаючого торако-абдомінального поранення справа. Поранення середньої долі правої легені, правого куполу діафрагми, правої долі печінки. Травматичний гематорекс справа, геморагічний шок 2 ступеня».
Своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 , небезпечного для життя потерпілого в момент заподіяння, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, умисному тяжкому тілесному ушкодженні.
15.02.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджуються наступними матеріалами: повідомлення на лінію «102»; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколами ОМП; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного; іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Таким чином, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , виконання покладених процесуальних обов`язків та запобігання можливості настання ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 та прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу підтримали із зазначених в ньому підстав та просили задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 разом із захисником ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п. 57 рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від 27.11.1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у ст. 5 Конвенції, та передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі поданих доказів, оцінюючи в сукупності всі обставини справи, суд вважає, що доводи про наявність певних ризиків є необґрунтованими.
Так, ОСОБА_5 відомі свідки по даному кримінальному провадженню, що обґрунтовує існування можливості незаконного впливу на останніх з метою зміни їх показів, що доводить наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, в клопотанні зазначено, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, однак, даний ризик не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.
Крім того, у клопотанні вказано, що ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий корисливий злочин проти життя і здоров`я особи, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, санкція якої передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, соціальні фактори стримуючого характеру відсутні, що обґрунтовує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.
Однак, відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
На користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).
Таким чином, зважаючи на викладене та беручи до уваги надані сторонами кримінального провадження пояснення, суд приходить до висновку, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування не був підтверджений жодними належними доводами, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має похилий вік, постійне місце проживання та усталений спосіб життя, про наявність спроб ухилення від правосуддя матеріали клопотання відомостей не містять.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи встановлені судовим розглядом обставини справи, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкція якої передбачає максимальне безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, існує ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків, проте останній раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має похилий вік, постійне місце проживання та усталений спосіб життя, перебуває на державному соціальному забезпеченні, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Згідно положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня залишати житло за місцем мешкання.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 15 липня 2022 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Суми), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання вимог ухвали до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
На виконання вимоги п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, підозрюваного ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
2. Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 чи іншого слідчого, в провадженні якого буде перебувати кримінальне провадження..
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу домашнього арешту, вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1