Єдиний унікальний номер справи 637/784/19
Провадження № 1-і/183/130/22

У Х В А Л А

18 жовтня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Шевченкове Шевченківського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, який не працює, з середньо-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 119, ч. 3 ст. 135 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2022 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04 березня 2022 року в рамках розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 119, ч. 3 ст. 135 КК України, останньому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 травня 2022 року. На підставі ч. 6 ст. 615 КПК України запобіжний захід продовжено до 02 липня 2022 року. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 серпня 2022 року включно. У подальшому ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжною заходу у вигляді гримання під вартою до 20 жовтня 2022 року включно. На теперішній час, не перестали існувати ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Обґрунтованість повідомленої останньому підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів. З метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, просила продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
З метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, просила продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, надавши пояснення аналогічні викладеним письмово, просила його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що участь захисника не потрібна, свої права захищати буде самостійно, а також те, що свідки в цьому кримінальному провадженні вже допитані, потерпілих в цьому провадженні немає, тому він не має підстав впливати на свідків та потерпілих. Також вказав, що перебуває під вартою 3 роки 5 місяців, вважає, що порушені розумні строки триманні під вартою, тому просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до такого.
Судом установлено, що у провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 119, ч. 3 ст. 135КК України.
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2022 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 жовтня 2022 року включно.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за № 1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.
Так, суд ураховує, що у матеріалах клопотання наявна копія ухвала слідчого судді від 04 березня 2019 року (справа 637/227/19) про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст.115 КК України. 18 січня 2022 року прокурором у порядку ст. 338 КПК України змінено обвинувачення, дії обвинуваченого ОСОБА_4 перекваліфіковано з п. 2, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1, ст. 119, ч. 3 ст. 135 КК України.
Вирішуючи питання про необхідність продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою, суд ураховує таке.
Суд вважає, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати. Про його наявність та продовження існування свідчить те, що відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду умисних злочинів, серед яких є тяжкі. Отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, враховуючи що матеріали кримінального провадження перебувають на стадії судового розгляду.
Беручи до уваги, що обвинувачений офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та у зв`язку з веденням воєнного стану на території України та активними бойовими діями на території Харківської області, ризик переховування останнього та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.
У контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості цього обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Оцінюючи можливість впливу на потерпілих суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілих та дослідження їх судом.
З огляду на те, що з урахуванням стадії кримінального провадження, обвинуваченому відомі повні анкетні дані та місце проживання свідків та потерпілої у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу не зменшився та продовжує існувати.
У той же час суд вважає, що прокурором у судовому засіданні не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд звертає також увагу на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу не має, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має.
Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_4 від вартою, суд вважає, що встановлені щодо цього обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.
З урахуванням наведеного, з огляду на конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 виконання ним своїх процесуальних обов`язків, клопотання прокурора підлягає задоволенню, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід продовжити.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 119, ч. 3 ст. 135 КК України, продовжити строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 грудня 2022 року включно.
Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено, підписано та оголошено о 08 год. 20 хв. 20 жовтня 2022 року.

Суддя Г.Є. Майна