Номер провадження: 11-сс/813/614/22
Номер справи місцевого суду: 509/1317/22 1-кс/509/228/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 11.04.2022, якою в межах кримінального провадження №0000201 від 10.04.2022, відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іллічівськ, Одеської обл., громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, працюючого вчителем фізичної культури КЗ «Олександрівська ЗОШ І-ІІІ ступенів», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.06.2022 без визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.06.2022 без визначення розміру застави.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, та з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим існує ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, окрім того у вказаному провадженні існують ризики незаконного впливу на свідків та інших учасників процесу, знищення, приховування чи спотворення речей та документів, які мають значення для слідства та ризик вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є такою, що суперечить ст. 370 КПК України та практиці ЄСПЛ з таких підстав:
- вказані у клопотанні слідчого фактичні обставини не в повній мірі відповідають дійсності, оскільки матеріали провадження не містять жодного медичного документа, який підтверджує наявність загрозливих для життя ОСОБА_10 явищ, та відсутній будь який документ, який підтверджує наявність у потерпілого діагнозу що відповідає Правилам судового-медичного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень;
- матеріали справи також не містять жодного документа на підтвердження належність території домоволодіння потерпілому. Окрім того, обставини події викладені потерпілим та зокрема свідком ОСОБА_11 суперечливі, так як свідок пояснював, що саме потерпілий ОСОБА_10 підійшов до автомобіля, в якому вони перебували з ОСОБА_12 та почав ображати останнього нецензурною лайкою, тоді як потерпілий показав, що саме ОСОБА_13 спровокував конфлікт. Інші свідки з цього приводу конкретних показів не дали. Також свідки та сам потерпілий пояснювали, що потерпілий схопився за палицю, водночас згідно протоколу огляду від 10.04.2022 також було виявлено РПК, що забрав ОСОБА_13 у ОСОБА_10 тому, у дійсності ОСОБА_10 схопився не тільки за палицю, а й за гвинтівку, що і спровокувало постріл з боку ОСОБА_8 по нижніх кінцівках потерпілого;
- потерпілий ОСОБА_10 порушив вимоги комендантського часу, перебував за межами території домоволодіння, а після зауваження ОСОБА_8 , який перебував на чергуванні та контролював дотримання режиму комендантської години ОСОБА_10 поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, в подальшому схопив гвинтівку, внаслідок чого ОСОБА_8 здійснив постріл по нижніх кінцівках з метою припинення агресивних дій та порушення порядку;
- з наданих матеріалів провадження неможливо встановити, де саме перебував підозрюваний і потерпілий в момент пострілу, а той факт, що ОСОБА_8 нібито перебував на території домоволодіння потерпілого нічим не підтверджено, окрім того, зазначення у повідомленні про підозру про наявність давнього конфлікту між потерпілим та підозрюваним записано також тільки зі слів ОСОБА_10 , однак події, які мали місце 10.04.2022 сталися не через особисті неприязні стосунки, а через поведінку потерпілого у комендантську годину;
- заявлені ризики не доведені та нічим не підтверджені, натомість підозрюваний ОСОБА_8 не втік з місця події а викликав швидку, надав потерпілому першу медичну допомогу, що підтверджує сам ОСОБА_10 , відшкодував потерпілому шкоду у сумі 15 000 грн., має постійне місце проживання, одружений, має неповнолітнього сина та матір похилого віку, працевлаштований, характеризується позитивно за місцем проживання та за місцем роботи, шкодує про вчинене, раніше не судимий, є військовозобов`язаним, підлягає проходженню військової служби, звернувся до прокурора із відповідним клопотанням в порядку ст. 616 КПК України.
За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11.04.2022 та ухвалити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України КК України при наступних обставинах.
З 27.02.2022 ОСОБА_8 за добровільної згоди, вступив до добровольчого формування Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області №1.
В подальшому,, 10.04.2022 приблизно о 14 год. 50 хв., разом із товаришем ОСОБА_11 на автомобілі останнього марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 , прибули до місця мешкання потерпілого ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 не виходячи із салону автомобіля, побачивши біля території будинку потерпілого ОСОБА_10 , покликав останнього на розмову. При цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 є знайомими один одному, та мають давні особисті неприязні відносини. В ході діалогу ОСОБА_8 , почав висловлювати погрози застосування наявної в нього вогнепальної зброї - ручного кулемета Калашникова (РПК рос.) № СЕ 9587, у зв`язку із чим, ОСОБА_10 забіг на територію домоволодіння де проживає.
Однак, ОСОБА_8 , маючи намір на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вийшов із салону автомобіля та також пройшов на територію домоволодіння за ОСОБА_10 , перебуваючи де, здійснив один постріл із вказаного ручного кулемета Калашникова, у праву ногу ОСОБА_10 , тим самим спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: відкритого вогнепального перелому середньої треті лівостегнової кістки і наскрізного вогнепального поранення середньої треті правого стегна, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.
10.04.2022 о 19 год. 50 хв. ОСОБА_8 , було затримано у порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Згодом, 11.04.2022 ОСОБА_8 вручене письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що повідомлена ОСОБА_8 підозра у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1ст. 121 КК Українина даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 10.04.2022 будинку в с. Молодіжне; протоколом огляду місця події від 10.04.2022 автомобіль «КІА»; протоколом затримання ОСОБА_8 від 10.04.2022; заявою ОСОБА_14 від 10.04.2022; заявою ОСОБА_10 , від 11.04.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 11.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.04.2022; копією довідки лікарського закладу про те, що у ОСОБА_10 діагностовано відкритий вогнепальний перелом лівої бедренної кості, сковзне вогнепальне поранення правого бедра, травматичний шок.
Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, апеляційний суд наголошує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає передчасними висновки сторони захисту, щодо безпідставності кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України.
Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.
За вищезазначених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, суспільно-небезпечним характером кримінального правопорушення, яке вчинене шляхом використання вогнепальної зброї в період воєнного стану, тією обставиною, що він добре знайомий та є товаришем свідка ОСОБА_11 , йому відоме місце його проживання та місце проживання потерпілого та є підстави вважати, що у них склалися неприязні стосунки.
Окрім того, знайомі ОСОБА_8 мають доступ до вогнепальної зброї, сам підозрюваний також мав доступ до зброї, що свідчить про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Крім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 пов`язаний із посяганням на здоров`я людини, які є, відповідно до норм національного та міжнародного права, найвищою соціальною цінністю та захищаються державою в першу чергу.

Колегія суддів приймає до уваги та вважає такими, що відповідають дійсності посилання захисника на позитивну характеристику особи підозрюваного ОСОБА_8 , який має місце проживання та соціальні зв`язки, вжив заходів щодо відшкодування потерпілому матеріальну шкоду, проте наголошує на тому, що такі обставини не зменшують існування вищенаведених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, з огляду на інші, встановлені судами 1-ої та апеляційної інстанції обставини.
Що стосується доводів сторони захисту відносно того, що ОСОБА_8 є військовозобов`язаним, підлягає проходженню військової служби та звернувся до прокурора із відповідним клопотанням, апеляційний суд зауважує, що таке клопотання підлягає окремому розгляду в порядку ст. 616 КПК України.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Отже, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування на даному етапі розслідування кримінального провадження, була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який здатен запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Овідіольського райсуду Одеської обл.. від 11.04.2022, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.06.2022 без визначення застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4