ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1395/22 Номер провадження 11-сс/814/724/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора- ОСОБА_6
представника власника майна- ОСОБА_7 ,
представника власника майна- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Слобідської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 13 червня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000047 від 02.05.2022.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя вказав, що прокурором не було наведено підстав, мети накладення арешту, необхідність застосування цього виду забезпечення саме у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000047 від 02.05.2022. Відомостей про такі потреби досудового розслідування, які б виправдовували втручання у права і свободи особи не вказано, а накладення арешту було вмотивовано прокурором необхідністю огляду вилучених предметів, які тривалий час знаходились в ВП№2 та з матеріалів приєднаних до клопотання, які надавались з ініціативи суб`єкта звернення і на якого кримінальним процесуальним Законом покладено обов`язок доведення необхідності втручання, не вбачається правова підстава для арешту вказаного майна, а також не вбачається достатність доказів, які вказували б, що воно має ознаки речових доказів у кримінальному провадженні №0000047.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Полтава від 13 червня 2022 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання про арешт майна.

Вказує, що тимчасово вилучені речі визнані речовими доказами, а в разі винесення обвинувального акту арешт майна буде забезпечувати виконання конфіскації майна, як виду покарання. В разі ж повернення вилученого майна є ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речей.

Інші учасники судового провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували.

Представник власника майна ОСОБА_10 надіслав до Полтавського апеляційного суду клопотання про розгляд справи без його участі та інші власники майна також просили проводити судовий розгляд за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора ОСОБА_6 , представників власника майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею при винесенні рішення було враховано наведені положення КПК України та практики Європейського Суду.
В ході апеляційного розгляду було встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000047 від 02.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що протягом квітня - травня 2022 року суб`єктами господарської діяльності у Слобідському районі міста Харкова здійснюється реалізація товарів (предметів) гуманітарної допомоги, а саме торгових марок « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «MARYSOL» та інших торгових марок, тобто вбачається вчинення окремими суб`єктами господарювання, які дислокуються в Слобідському районі міста Харкова кримінальних правопорушень, а саме реалізації товару (предметів), гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку під час воєнного стану.
04.06.2022 року в період часу з 13:20 до 14:50 в присутності двох понятих було проведено огляд місця події, за адресою, м. Харків, Вишнева 31, а саме: на території ТОВ «Люкс-Х» під час якого було виявлено та в подальшому вилучено:
1) Товарно-транспортну накладну № 10 від 03.06.2022р. на 4 арк;
2) Подорожній лист вантажного автомобіля №5270701 від
03.06.2022р. на 1 арк;
3) Автомобіль «МАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом у якому містяться мішки білого кольору на яких маються бірки з написом ФГ «Світоч». Україна, Хмельницька обл., с. Киликиїв ДСТУ46.004-99 загальною кількістю згідно накладної близько 12 тон;
4) Свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 ;
5 ) Ключ від автомобілю «МАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 ;
6)Посвідчення волонтера № 11 на ім`я ОСОБА_11 термін дії до 20.07.2022р.;
7)Посвідчення № 21-0492 комітету по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю на ім`я ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
8)Три аркуші волонтерської діяльності на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та шість аркушів на ім`я ОСОБА_12 16.04.1977 на волонтерську діяльність,
9)Мобільний телефон TM «Iphone XR» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 ;
10)Мобільний телефон TM «Iphone 8 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_4 .

05 червня 2022 року слідчим СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області було винесено постанову про визнання речей речовими доказами, а саме:
1) Товарно-транспортну накладну № 10 від 03.06.2022р. на 4 арк;
2) Подорожній лист вантажного автомобіля № 5270701 від
03.06.2022р. на 1 арк;
3) Автомобіль «МАЗ» д.н.з. НОМЕР_5 із причепом у якому містяться мішки білого кольору на яких маються бірки з написом ФГ «Світоч». Україна, Хмельницька обл., с. Киликиїв ДСТУ46.004-99 загальною кількістю згідно накладної близько 12 тон;
4) Свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 ;
5)Ключ від автомобілю «МАЗ» д.н.з. НОМЕР_5 ;
6)Посвідчення волонтера № 11 на ім я ОСОБА_11 термін дії до 20.07.2022р.,
7)Посвідчення № 21-0492 комітету по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю на ім`я ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
8)Три аркуші волонтерської діяльності на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та шість аркушів на ім`я ОСОБА_12 16.04.1977 на волонтерську діяльність;
9)Мобільний телефон TM «Iphone XR» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 ;
10)Мобільний телефон TM «Iphone 8 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_4 .

09 червня 2022 року прокурор Слобідської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м.Полтава про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 04.06.2022, а саме:
1)Товарно-транспортну накладну № 10 від 03.06.2022р. на 4 арк.;
2)Подорожній лист вантажного автомобіля №5270701 від
03.06.2022р. на 1 арк.;
3)Посвідчення волонтера № 11 на ім`я ОСОБА_11 термін дії до 20.07.2022 року;
4)Посвідчення № 21-0492 комітету по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю на ім`я ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
5)Три аркуші волонтерської діяльності на ім`я ОСОБА_13 І7. ІНФОРМАЦІЯ_4 , та шість аркушів волонтерської діяльності на ім`я
ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
6) Мобільний телефон TM «Iphone XR», чорного кольору НОМЕР_6 , який добровільно видав гр. ОСОБА_11 ;
7)Мобільний телефон TM «Iphone 8 Plus» ІМEI: НОМЕР_4 , який добровільно видав гр. ОСОБА_12 ;
8)Мішки білого кольору з борошном в середині, загальною вагою згідно накладної близько 12 тон та місцем зберігання визначити ТОВ «Балу
Груп», ЄРДПОУ 40395638, що зареєстрований за адресою: Україна, м. Харків, вул. Букова, 34;
9)Автомобіль «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який був використаний за для перевезення товару;
Місцем зберігання речей під номерами 1,2,3,4,5,6,7,9 визначити: камеру схову речових доказів ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою м. Харків, пров. Балашівський 12.
Прокурор вказує, що метою накладення арешту на вищевказане майно є його збереження, оскільки його повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винної особи від кримінальної відповідальності за скоєний злочин та зазначає, що повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановленню винних осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення.

Однак прокурором жодним чином не доведено, що вилучені речі та документи відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також не було наведено підстав та мети накладення арешту, необхідності застосування цього виду забезпечення у кримінальному провадженні № 0000047.

Також колегія суддів бере до уваги пояснення представників власника майна- адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які зазначили, що автомобіль «МАЗ» д.н.з. НОМЕР_7 із причепом вже повернуто власнику майна у Хмельницьку область, а борошно в кількості 12 тон було передане волонтерам м.Харкова та доставлене до хлібокомбінату «Салтівський» і використане за призначенням.

З огляду на викладене, відсутні будь-які законні підстави для накладення арешту на вилучені речі та предмети під час проведення огляду місця події 04.06.2022 у м.Харків по вул. Вишнева, 31 на території ТОВ «Люкс-Х».

За таких обставин, рішення слідчого судді є законним та вмотивованим, а апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Слобідської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 13 червня 2022 року- без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4