Справа № 297/1225/19
Провадження № 11-кп/4808/176/22
Категорія ст. 307 ч.3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ),

захисника ОСОБА_10 ,

перекладачів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою зі змінами захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2019 року, відносно Сахіна Седата за ст. 15 ч.2, ст. 305 ч.3, ст.307 ч.3 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Туреччини, турка, раніше не судимого,-

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі зі змінами захисник, вважає вирок суду першої інстанції незаконним, необгрунтованим та постановленим з грубими процесуальними порушеннями.

Зазначає, що злочини, передбачені ст. 305 ч.3, ст. 307 ч.3 КК України, характеризуються лише прямим умислом, тобто, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Однак, відповідно до показань обвинуваченого, ОСОБА_14 не знав і не міг знати про наявність в автомобілі схованих наркотичних речовин. Він вперше був на території України та вперше сидів за кермом даного транспортного засобу, ніякого відношення до збуту наркотичних речовин ніколи не мав.

Окрім цього, звертає увагу суду на те, що мотивувальна частина судового рішення не містить викладення формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним по обох епізодах. У вироку не вказано якими доказами підтверджена злочинна змова щодо переміщення з України в країни ЄС указаних наркотичних засобів і суб`єктивна сторона інкримінованих злочинів: обізнаність обвинуваченого щодо кінцевої мети, щодо наявності тайнику в автомобілі, щодо отримання та приховування обвинуваченого спільно з Таксіогли Мехмедом наркотичних засобів, які були потім виявлені в тайнику автомобіля під час слідування через кордон України.

Також зазначає, що під час судового розгляду судом першої інстанції були витребувані та дослідженні висновки дактилоскопічної експертизи та висновки молекулярно генетичної експертизи, що були призначенні та проведенні в рамках кримінального провадження, проте у вироку суду про них нічого не зазначено та не надано належної оцінки.

Вказує, що матеріали кримінального провадження не містять доказів дотримання права обвинуваченого на справедливий суд. Зокрема в справі відсутні переклади повідомлення про підозру та обвинувального акту на мову, якою володіє обвинувачений ОСОБА_14 . Окрім цього, перекладачі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не мають підтвердження компетентності, вони не попереджені про кримінальну відповідальність. Обвинувачений ОСОБА_14 під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції їх не розумів.

Докази обвинувачення не витримують перевірки відповідності критерію «поза розумним сумнівом», тому цей вирок ухвалений на припущеннях і суперечить приписам ст. 62 Конституції України та ст. 373 ч.3 КПК України.

Просить вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.10.2019 року скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виправдати у пред`явленому обвинуваченні у зв`язку з недоведеністю його вини.

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2019 року ОСОБА_18 ( ОСОБА_9 ) визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2, ст.305 ч.3, ст.307 ч.3 КК України та призначено йому покарання:

- за ст. 15 ч.2, ст.305 ч.3 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

- за ст. 307 ч.3 КК України - у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ) остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ) вказано рахувати з 09 березня 2019 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ) тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ) на користь держави судові витрати по справі за проведення експертизи в сумі 2860,00 грн.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що на початку березня 2019 року, громадянин Туреччини ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ), перебуваючи на території Німеччини, вступив в злочинну змову з невстановленими особами щодо незаконного переміщення з України на територію країн Європейського Союзу наркотичного засобу «героїн».

Згідно досягнутої злочинної домовленості ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ) повинен прибути у заздалегідь обумовлений час та місце на територію України до м. Київ, де отримати партію наркотичного засобу «героїн», після чого приховати його в спеціально обладнаному для цього автомобілі та в подальшому здійснити перевезення партії наркотичного засобу територією України і незаконно перемістити його через митний кордон України та доставити до країн Західної Європи.

Діючи на виконання попередньої домовленості, 05.03.2019 року ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ), перебуваючи в м. Карлсруе (Німеччина), отримав від невстановленої особи на ім`я ОСОБА_19 , автомобіль марки «Renault», державний номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , зі спеціально обладнаним тайником, розміщеним під дном даного автомобіля, та за вказівкою вищевказаної особи на даному транспортному засобі вирушив в напрямку України.

06.03.2019 року ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ) перетнув український корон в пункті пропуску «Краківець» та в ніч з 6 на 7 березня 2019 року прибув до м.Київ, де зупинився в готелі «Восход». Перебуваючи в м.Київ, ОСОБА_20 ) повідомив про своє прибуття в обумовлене місце особі на ім`я ОСОБА_19 та наступного дня (07.03.2019 року), за вказівкою останнього, зустрівся з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_21 , який прибув на місце зустрічі на автомобілі марки «BMW» з реєстраційними номерними знаками Польської Республіки.

Надалі, 08.03.2019 року в період з 14 по 16 год., ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ) та особа на ім`я ОСОБА_21 прослідували на наявних в них автомобілях до невстановленого досудовим розслідуванням місця в межах м.Київ, де в подальшому отримали партію наркотичного засобу «героїн» в кількості 59 брикетів прямокутної форми, запаковані в полімерну плівку, після чого здійснили їх приховування в тайнику, спеціально обладнаному в дні автомобіля марки «Renault», на якому прибув ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ). Отримавши вищевказаний наркотичний засіб та приховавши його в автомобілі, Сахін Седат ( ОСОБА_9 ) вирушив з м.Київ в напрямку кордону України з Угорщиною, для подальшого виїзду з України та слідування до країн Західної Європи.

Діючи на досягнення кінцевої мети та попередньої злочинної домовленості, спрямованої на переміщення партії наркотичних засобів через митний кордон України і доставки її до країн Західної Європи, 09.03.2019 року о 12 год. 30 хв., ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ) на автомобілі марки «Renault», державний номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , прибув в зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС України. В ході проведення митного контролю у вказаному транспортному засобі виявлено спеціально обладнаний тайник, в якому ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ) намагався незаконно перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю 59 брикетів спресованої порошкоподібної речовини світло-коричневого кольору, загальною вагою брутто 30,750 кг., яка 09.03.2019 року за результатами проведення огляду місця події була виявлена та вилучена.

Відповідно до висновку експерта виявлена речовина, яка міститься у вилучених в ході огляду місця події брикетах прямокутної форми, в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфін). Загальна маса героїну у наданих на експертизу пресованих порошкоподібних речовинах коричневого кольору становить 13692,96 грама.

Згідно з списком №1 таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, затверджених Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року, героїн відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Відповідно до таблиці №1, затвердженої наказом МОЗ України від 01.08.2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», наркотичний засіб «героїн» в кількості 13692,96 грама відноситься до особливо великих розмірів.

Ухвалою колегії суддів Івано Франківського апеляційного суду від 15 січня 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_13 зі змінами в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишено без задоволення. Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_18 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч.2, ст. 305 ч.3. ст. 307 ч.3 КК України без змін.

На вказану ухвалу апеляційного суду захисником ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 було подано касаційну скаргу.

Постановою колегії суддів Верховного Суду від 31 січня 2022 року, касаційну скаргу захисника ОСОБА_10 задоволено частково. Ухвалу Івано Франківського апеляційного суду від 15 січня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Обрано ОСОБА_22 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31 березня 2022 року включно.

Верховний Суд своє рішення мотивував тим, що судом першої інстанції було порушено права ОСОБА_8 на справедливий суд та на захист з огляду на не пред`явлення останньому підозри в передбаченому кримінально процесуальним законом порядку. Окрім цього, в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про призначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, що обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як такі що зібрані не уповноваженою на те особою.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_10 , підтримали подану апеляційну скаргу зі змінами, просили її задовольнити, а вирок суду першої інстанції скасувати;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги зі змінами захисника, вважає її безпідставною та необгрунтованою, просить залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції від 23 жовтня 2019 року без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України суд першої інстанції в мотивувальній частині обвинувального вироку повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини обвинуваченого конкретними доказами, вказати які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого злочину і навести мотиви за якими суд не бере до уваги окремі докази.

Однак, суд першої інстанції, обмежившись простим перерахуванням доказів, досліджених в судовому засіданні, не проаналізувавши їх зміст, не вказав які саме фактичні дані вони підтверджують, як співвідносяться між собою та чи достатні для прийняття відповідного процесуального рішення.

Також, слід звернути увагу на те, що метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку відповідно до вимог ст.368 КПК України, а досягнення правосуддя, в зв`язку з чим суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення й забезпечують його правосудність.

Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вироку суду, а суд вищої інстанції - переглянути його.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінально процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та апеляційну скаргу зі змінами захисника ОСОБА_10 колегія суддів, вважає що наведенні доводи сторони захисту щодо порушення права Сахіна Седата на справедливий суд та на захист з огляду на не пред`явлення останньому підозри в передбаченому кримінально процесуальним законом порядку, є підставними .

Стаття 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права встановлює, що кожен, хто притягується до кримінальної відповідальності має бути терміново і докладно повідомлений мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому обвинувачення.

Повідомлення про підозру є одним з визначальних етапів стадії досудового розслідування, що повинен обумовлюватися формуванням законної та обґрунтованої підозри, а також забезпеченням підозрюваній особі можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами і способами.

Сама процедура здійснення повідомлення про підозру особи характеризується конкретними вимогами до сторони обвинувачення, що мають бути дотримані нею під час вчинення такої процесуальної дії.

Недотримання встановлених законом приписів повідомлення про підозру особи породжує негативні правові наслідки з точки зору дотримання принципів верховенства права та законності у кримінальному провадженні, які мають безпосередній результат, що повинен розглядатися як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, недійсність процесуальної дії та не набуття особою процесуального статусу підозрюваного.

Оскільки повідомлення про підозру є визначальним для розпочатку процедури зібрання доказів винуватості щодо конкретно визначеної підозрюваної особи, недійсність даної процесуальної дії має наслідком недопустимість таких доказів.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Право на безоплатний переклад у разі, якщо обвинувачений не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, є одним спеціальних елементів права на справедливий суд, яке гарантовано цією статтею.

Стаття 29 КПК України передбачає, що особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи не достатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом. Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

За змістом ст. 276 КПК України процедура здійснення повідомлення про підозру включає в себе складання письмового повідомлення про підозру та відповідно його вручення підозрюваному уповноваженою особою. Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.

Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09 березня 2019 року, Сахіна Седата було затримано на підставі ст. 208 КПК України о 19 год. 30 хв. в зоні митного контролю на митному пості «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС. Доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги було видано адвокатові ОСОБА_13 о 22 год. 15 хв. 9 березня 2019 року.

11 березня 2019 року слідчим суддею Ужгородського міжрайонного суду Закарпатської області було постановлено ухвалу про застосування запобіжного заходу до Сахіна Седата у виді тримання під вартою, повний текст якої в матеріалах провадження відсутній, долучено лише резолютивну частину зазначеного судового рішення.

Окрім цього, матеріали кримінального провадження не містять перекладу письмового повідомлення про підозру, на турецькій чи німецькій мові, якими володіє ОСОБА_14 .

Також, судова колегія звертає увагу на те, що мотивувальна частина даного судового рішення викладена у формі припущень та вірогідності, що суперечить вимогам ст. 374 КПК України.

Сукупність вищевказаних порушень, допущених судом першої інстанції при судовому розгляді кримінального провадження є істотними, оскільки такі порушення, безперечно, ставлять під сумнів законність і обґрунтованість оскаржуваного вироку.

А тому, суду першої інстанції необхідно звернути увагу на те, що метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку відповідно до вимог ст.368 КПК України, а досягнення правосуддя, в зв`язку з чим суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення й забезпечують його правосудність.

Відсутність належної мотивації висновків суду та допущена ним істотна суперечність у своїх висновках призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вироку суду, а суд вищої інстанції - переглянути його.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вирок суду першої інстанції раніше переглядався судом апеляційної інстанції, однак постановлене судове рішення було скасоване та призначено новий апеляційний розгляд, що призвело до безпідставного тривалого розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції та свідчить про те, що неправильність вироку суду першої інстанції може бути виправлена тільки шляхом нового перегляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апеляційний суд не повинен підміняти собою суд першої інстанції, оскільки повне скасування судового рішення та необхідність проведення нового судового розгляду іншим неупередженим складом суду свідчить саме про необхідність призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв проти України» (заява № 11370/02) від 21 червня 2007 року, повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи.

Зокрема, безпосередній розгляд кримінального провадження апеляційним судом, як судом першої інстанції, фактично позбавляє учасників судового процесу реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення, яке передбачено ст.129 Конституції України.

При вирішенні цього питання, колегія суддів враховує особливості розгляду кримінальних проваджень в апеляційній інстанції, який здійснюється колегіальним складом суду та повинен бути незмінним, враховує значне скорочення кількості суддів апеляційної інстанції внаслідок проведення судової реформи та істотне збільшення навантаження, що безумовно ускладнює організацію проведення судових засідань та позначається на строках розгляду кримінальних проваджень, відсутність протягом тривалого часу правового механізму щодо призначення нових суддів апеляційної інстанції та здійснення правосуддя в умовах воєнного стану запровадженого на всій території України, необхідність дослідження сукупності доказів з метою надання їм належної оцінки, що включає безпосередній допит свідків судом та дослідження речових доказів, які знаходяться в іншій області.

Колегія суддів вважає призначення нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції зможе найбільш повно та ефективно забезпечити змагальність процесу, реалізацію сторонами їх прав та виконання обов`язків, дозволить повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення та перевірити доводи сторін.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції щодо визнання винним обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 15 ч.2, ст. 305 ч.3, ст. 307 ч.3 КК України не мотивовані належним чином та носять суперечливий, непослідовний та взаємовиключний характер, колегія суддів вважає, що вирок суд першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції на те, що відповідно до вимог ч.2 ст.453 КПК України вказівки суду, який розглянув справу у касаційному порядку є обов`язковими при новому розгляді кримінального провадження.

Зокрема, при новому розгляді суду першої інстанції необхідно врахувати вказівки викладені в постанові Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 31 січня 2022 року, дослідити всі обставини, які мають правове значення, перевірити доводи сторін, та ухвалити рішення у відповідності до вимог закону.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу зі змінами захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.415 ч.2 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги захисника підлягають ретельній перевірці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.

Щодо запобіжного заходу, колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою Івано Франківського апеляційного суду від 28 березня 2022 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 днів, тобто до 26 травня 2022 року.

Скасовуючи вирок суду з зазначених вище обставин, колегія суддів, відповідно до вимог ст.178 КПК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі доведення його винуватості у вчиненні, конкретні обставини кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що виконання ОСОБА_23 процесуальних обов`язків не можливе при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому слід продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу зі змінами захисника, який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч.2, ст. 305 ч.3, ст. 307 ч.3 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід тримання під вартою обраний обвинуваченому ОСОБА_22 продовжити на строк 60 днів, тобто до 18 липня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5