справа № 399/336/22
провадження № 1-кп/399/55/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000827 від 27.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Онуфріївка, Кіровоградської області, українця, громадянина України, професійно-технічна освіта, спеціальність технік-електрик, непрацевлаштований, неодруженого, на утриманні дітей не має, раніше не судимий, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_4
встановив:
Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року. Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 року строком на 30 діб. Відповідно до ст.1 Указу Президента України №341/2022 від 17.05.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 року №2263-ІХ, який набрав чинності 23.05.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
14.06.2022 року приблизно о 15:00 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 з метою таємного викрадення майна, яке належить ОСОБА_6 , прийшов до будівлі гаражу останнього, який знаходиться в дворі по АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що в приміщенні вказаного гаражу ОСОБА_6 зберігає матеріальні цінності, шляхом зняття незачиненого замка з вхідних дверей проник до приміщення гаражу, звідти таємно викрав належний ОСОБА_6 бензиновий тример для косіння трави марки «Grunhelm» модель GR-53 вартістю з урахуванням зносу 2417 грн. 25 коп., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення в умовах воєнного стану.
Заслухавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу та порядку дослідження доказів, враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та не оспорював фактичних обставин вчинення злочину, які викладені в обвинувальному акті, інші учасники судового процесу також не оспорювали фактичних обставин справи та не заперечували щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд в судовому засіданні на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. З огляду на зазначене, судом ухвалено наступний обсяг та порядок дослідження доказів - допит обвинуваченого та дослідження характеризуючих даних щодо обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що йому обвинувачення зрозуміле, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення не оспорював, свою вину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно близько 15:00 год. 14.06.2022 року у потерпілого із гаража викрав косу, а саме тример, і продав її іншій людині на ім`я ОСОБА_7 , щиро кається, відчуває свою провину, розуміє, що вчинив неправильно, зазначив, шо в майбутньому подібні дії не повторяться.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, направив до суду заяву в якій просить провести судовий розгляд кримінального провадження без його участі. Не заперечував щодо розгляду кримінального провадження за ч.3 ст.349 КПК України. Претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, адже працівниками поліції йому було повернуто викрадене майно в повному обсязі та без пошкоджень. Просив винести вирок відповідно до вимог кримінального законодавства України.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, які у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обвинувачений визнав та з якими погодився в повному об`ємі.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, оскільки таємно викрав чуже майно з проникненням у інше приміщення в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Нормами ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, скоєний обвинуваченим злочин за ч. 4 ст. 185 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Обставиною що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування повністю потерпілому матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 67 КК України не встановлено.
Обвинувачений раніше не судимий, непрацевлаштований, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Викрадене майно повернуто потерпілому. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, усвідомлює протиправність своєї поведінки.
Згідно з висновками викладеними в досудовій доповіді Олександрійського районного сектору №1 філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у т.ч. окремих осіб. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає, що з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, необхідно застосувати до обвинуваченого заходи нагляду, соціально-виховні заходи, які можуть вплинути на фактор ризику та знизити ризик вчинення повторного кримінального правопорушення.
Тому, враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яким є тяжкий злочин та особу винного, визнання обвинуваченим вини повністю, щире каяття та небажання в майбутньому вчиняти подібні дії, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речовий доказ тример для косіння трави марки «Grunhelm» модель GR-53 зеленого кольору, який вилучений 01.06.2022 року в ході огляду подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_3 - залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області ОСОБА_1