Справа № 191/966/20
Провадження № 1-кп/191/98/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Синельниківська виправна колонія № 94» кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, українець, громадянин України, з середньою технічною освітою, не працюючий, не одружений, без місця реєстрації , адреса проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 27.10.1999 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ч. З ст. 81, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.12.2000 з Павлоградської ВК Дніпропетровської області на підставі постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ст. 53 КК України умовно- достроково, невідбутий строк 1 рік 9 місяців 14 днів;
-04.10.2001 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 215-3 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк, до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.04.2004 з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
-02.12.2004 Залізнодорожним районним судом м.Сімферополя за ч. 3 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 04.08.2011 з Синельниківської ВК Дніпропетровської області відповідно до постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 2 роки 18 днів;
-13.12.2013 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік 3 місяці по вироку Залізнодорожнього районного суду м.Сімферополя АРК від 02.12.2004, до відбуття 2 роки 3 місяці позбавлення волі;
-06.06.2014 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до даного покарання зарахувати покарання по вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.12.2013 до відбуття 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-17.06.2014 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 08.05.2018 з Бердичівської ВК Житомирської області по відбуттю строку покарання;
- 10.11.2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- 08.04.2021 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років п/в, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи вирок Синельниківського міськрайонного суду від 10.11.2020 року, остаточно призначено покарання до 4 років позбавлення волі,

увчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 30.01.2019 року приблизно о 20 годині 50 хвилин, вступивши в попередню змову з раніше знайомим ОСОБА_5 , який засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду від 30.03.2020 року, що набрав законної сили 30.04.2020 року, направлену на таємне, повторне, викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, прибули до приміщення Міського територіального центру соціального обслуговування населення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
В цей же день 30.01.2019 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_4 разом з співучасником кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду від 30.03.2020 року, що набрав законної сили 30.04.2020 року, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за їхніми протиправними діями ніхто не спостерігає, руками відігнули металеву решітку та розбивши скло вікна, проникли в середину приміщення Міського територіального центру соціального обслуговування населення, де таємно викрали безперебійник «НOSTEK 600», вартість якого згідно висновку експерта № 571/19 від 15.02.2019 становить 500,00 грн., аудіо колонки «RHOMBUS RН-100», вартість якого згідно висновку експерта №571/19 від 15.02.2019 становить 1100,00 грн., флеш- накопичувач «apacer» об`ємом 4Gb, вартість якого згідно висновку експерта №571/19 від 15.02.2019 становить 101,00 грн., флеш-накопичувач «Transcend» об`ємом 2Gb, вартість якого згідно висновку експерта №571/19 від 15.02.2019 становить 86,00 грн., які належать завідувачу Міського територіального центру соціального обслуговування населення потерпілій ОСОБА_6 , чим завдали останній матеріальний збиток на загальну суму 1787,00 грн.
З викраденим майном ОСОБА_4 разом з співучасником кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду від 30.03.2020 року, що набрав законної сили 30.04.2020 року, з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядилися за власним розсудом.
ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановлені слідством місці та час, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел на незаконне придбання та носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб виявлено предмет схожий на гранату Ф-1 без запалу, з маркуванням «107 79-77 Т».
Ігноруючи норми, що закріплюють встановлений законом правовий порядок поводження з вибуховими речовинами, діючи умисно, усвідомлюючи незаконність, придбання та носіння вибухової речовини, ОСОБА_4 почав незаконно тримати безпосередньо при собі незаконно придбаний ним предмет схожий на гранату Ф-1 без запалу, з маркуванням «107 79-77 Т».
Продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел на носіння вибухової речовини, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, в невстановлений слідством час, маючи при собі незаконно придбаний ним предмет схожий на гранату Ф-1 без запалу, з маркуванням «107 79-77 Т», утворив предмет (пакунок) округлої форми, обмотавши предмет схожий на гранату Ф-1 без запалу, з маркуванням «107 79-77 Т» липкою стрічкою типу «скотч».
07.06.2019 року о 12 годині 47 хвилин оперуповноважений СКП Синельниківського ВП ОСОБА_7 , при складанні адміністративного протоколу у відношенні в ході проведення поверхневого огляду та особистого догляду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в пакеті чорного кольору, який був в руках у ОСОБА_4 , виявив пакунок округлої форми, в середині якого підозрілий предмет схожий на гранату Ф-1.
07.06.2019року в ході огляду місця події навпроти домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на вищевказаній ділянці на полу було виявлено пакет з полімерного матеріалу чорного кольору, з надписом «GUCCI» в середині якого два пакунки обмотані липкою стрічкою, типу «скотч». При розпакуванні першого пакунку в середині виявлено предмет схожий на гранату Ф-1 без запалу, з маркуванням «107 79-77 Т», який було поміщено до сейф-пакету № ЕХРТ0207463.
07.06.2020згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № 13/5.2/234 від 20.06.2019 проведеної Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України: наданий на дослідження предмет, вилучений 07.06.2019 за адресою: АДРЕСА_3 , являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, та придатний до здійснення вибуху.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснив обставини справи таким чином як вони викладені вище. Викрадене майно з ОСОБА_5 віднесли до нього додому. З якою метою викрадав дане майно не пам`ятає. У потерпілої ОСОБА_6 просив вибачення. Гранату знайшов в лісопосадці і вирішив її забрати, щоб здати в поліцію, при цьому про наслідки не думав. Але не встиг цього зробити, так як був затриманий працівниками поліції і під час огляду в нього була вилучена граната.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в 2019 році наприкінці січня її підлегла повідомила про вибите вікно та пошкодження решітки. Було викрадено її особисте майно 2 колонки, бесперебійник та 2 флеш-накопичувача. Майно повернуто їй в робочому стані, при цьому частину майна повертав ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_4 вибачився перед нею. Питання щодо міри покарання просила вирішити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_4 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина ОСОБА_4 в скоєнні ним злочинів в судовому засіданні доказана повністю,його дії суд кваліфікує за:

ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння та придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, як обставину, що пом`якшує покарання за скоєне.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно ст. 67 КК України суд враховує рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, який під наглядом лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних тяжких злочинів, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, потерпілій відшкодована шкода шляхом повернення майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочинів, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів в межах санкцій інкримінованих статей КК України, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, згідно вироку Синельниківського міськрайонного суду від 30.03.2020 року, яким засуджений ОСОБА_5 , було вирішено питання щодо долі речових доказів відносно потерпілої ОСОБА_6 .

Судові витрати вирішити на підставі ст. 124 КПК України.

Крім того, згідно вироку Синельниківського міськрайонного суду від 30.03.2020 року з засудженого ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_8 стягнуто судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 571/19 від 15.02.2019 року в розмірі 300 грн. За таких обставин відсутні підстави для стягнення даних судових витрат з ОСОБА_4 . Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного на підставі вироку Синельниківського міськрайонного суду від 08.04.2021 року, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 24.06.2020 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судової вибухово-технічної експертизи № 13/5.2/234 від 20.06.2019 року, код бюджетної класифікації: 24060300, в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судової трасологічної експертизи № 39/4.6/263 від 19.06.2019 року, в розмірі 1256 (тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 коп..

Речові докази, що знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів Синельниківського РУП згідно квитанції № 110896 (т. 2 а. с. 13), знищити; що зберігаються в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а .с. 69 70), зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1