В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4

представника неповнолітнього

потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003961 від 27.12.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, працює шеф-кухарем ФОП « ОСОБА_9 », одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України за наступних обставин.

18 грудня 2019 року близько 22 години 33 хвилини, ОСОБА_7 , перебуваючи на алеї, що напроти будинку АДРЕСА_2 , де між ним та неповнолітнім ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла суперечка, яка переросла в бійку. В ході вказаної бійки ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 наніс один удар верхньою частиною стопи правої ноги в область лівої гомілкової кістки, від якого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої великої гомілкової кістки у верхньому відділі в області горбистості, які, відповідно до висновку експерта відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав та показав, що 18.12.2019 року він з дружиною та сином були на дні народження у брата дружини. На дні народженні випив пляшку пива. О 22 годині їх з дружиною і дитиною забрав на автомобілі його товариш ОСОБА_11 . Рухаючись по бульвару Олександрійському, поруч з їхнім автомобілем пролетів якийсь автомобіль, зачепивши автомобільне дзеркало. Вони зупинилися. На алеї був хлопець і дівчина. Він побачив, що Ніщімний кидав це дзеркало в смітник. Після цього він ( ОСОБА_7 ) підійшов до смітника, вийняв дзеркало і пішов до автомобіля. Почув ненормативну лексику в свій бік, підійшов до Ніщімного, штовхнув його, потім наніс удар своєю правою ногою в ліву ногу Ніщімного, від чого останній почав кричати. Прийшли батьки ОСОБА_12 , приїхали працівники «швидкої допомоги», працівники поліції. Він ( ОСОБА_7 ) посадив дружину з сином в таксі, а сам поїхав в дитячу лікарню, куди забрали Ніщімного. Там вони чекали оперативну групу. В лікарні він підходив до батьків і лікаря. Вказував, що не намагався втекти, навпаки на даний час ним відшкодовано потерпілому відразу 117000 гривень, а згодом 50376 гривень та 30000 гривень на правову допомогу. Щиро кається. Цивільний позов визнав частково в сумі 70000 грн моральної шкоди. Матеріальна шкода та витрати на захисника відшкодована ним в повному обсязі.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

= показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , про те, що 18.12.2019 року близько 22 години вони з ОСОБА_13 на алейці. Почули удар, він побачив запчастину, підійшов, то було розбите дзеркало, підняв його. Кинув у смітник, не потрапив, кинув ще раз. Підійшов ОСОБА_14 , почав йому погрожувати, хотів щоб він ( ОСОБА_5 ) підняв дзеркало. Він почав розмовляти з подругою ОСОБА_15 , ОСОБА_14 підбіг та намагався нанести удари кулаками лівої та правої руки по голові, він ( ОСОБА_5 ) відхилився від ударів. Потім він зробив пару кроків назад і ОСОБА_14 вдарив правою ногою в його лівий колінний суглоб. Від нанесеного удару впав, а внаслідок болю він почав кричати, повернувся на правий бік. Після цього ОСОБА_14 вдарив його один раз по правій гомілці і двічі по спині правою ногою. Анна підбігла і кричала ОСОБА_14 , щоб він зупинився. ОСОБА_14 був агресивний. Він ( ОСОБА_5 ) зрозумів, що нога зламана, ОСОБА_16 пішла знімати номера автомобіля, на якому їхав ОСОБА_14 , при цього ОСОБА_14 намагався їх закрити. ОСОБА_14 сказав, що відвезе його в лікарню ОСОБА_17 і його вилічать. Він ( ОСОБА_5 ) зателефонував батькам, які викликали «швидку допомогу» і поліцію. В дитячій лікарні йому дали направлення в м. Київ, не хотіли робити операцію, йому кололи наркотичні засоби. Зазначав, що грав у хокей з 4 років, приймав участь в чемпіонатах України, білорусі. В 13 років переїхав до Словаччини, був найкращим захисником, потім повернувся в Україну. Переніс п`ять операцій, зараз інвалід 2 групи. Вже ніколи не зможе грати в хокей. Вказував, що внаслідок нанесеного ОСОБА_14 удару, в нього також були розриви зв`язок, меніску і стегнового м`яза. Впав у депресію, працював з психологом, став сидіти вдома, навчався вдома. Ходить 10 хвилин і знову починає боліти нога. При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_14 посилається на розсуд суду. Цивільний позов підтримує в повному обсязі;

= показаннями свідка ОСОБА_18 , яка суду показала, що вона дружина ОСОБА_7 18.12.2019 року вони повертися з дня народження її брата. За ними приїхав їхній друг ОСОБА_19 . Коли рухалися додому, то по вул. Богдана Хмельницького (напрямок руху в бік масиву Леваневського) за магазином «Марі» автомобіль, який проїжджав поруч, збив в їхньому автомобілі бокове дзеркало. Після цього вона побачила, як хлопець, який йшов по алеї тримав в руках їх дзеркало, кидав його кілька разів у смітник і не потрапляв. Її чоловік ОСОБА_14 підійшов до хлопця, хлопець почав виражатися нецензурною лайкою. Кирило забрав у хлопця дзеркало. Тоді ОСОБА_14 замахнувся, хлопець впав. Моменту удару вона не бачила. Зазначила, що стояла в 50 метрах від них. Коли ОСОБА_14 підійшов до неї, то сказав, що хлопець впав і в нього травма меніска;

= показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду показав, що в грудні 2019 року в числах 17-19 після 21 години йому зателефонував ОСОБА_14 , попросив забрати їх з сім`єю на автомобілі. Коли вони рухалися в бік масиву Леваневського з Клініки, їх обігнав автомобіль, зніс дзеркало. Вони зупинилися, почали обдивлятися автомобіль. Він побачив хлопця, який підібрав дзеркало та пускав ним «зайчиків». Це був ОСОБА_12 , який кидав дзеркало в бік алеї. ОСОБА_14 пішов до Ніщімного. Він чув як ОСОБА_12 нецензурною лексикою кричав що він зробить з ОСОБА_20 . Він в цей час викликав поліцію та почув крик, побачив як ОСОБА_14 наносить удар ногою потерпілому. Йому було видно як хлопець впав. ОСОБА_14 підняв хлопця, той почав кричати ще сильніше. ОСОБА_14 сказав, що потрібно викликати «швидку допомогу»;

= показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_21 , яка була допитана в присутності педагога та законного представника ОСОБА_22 . Свідок суду показала, що 18.12.2019 року вона разом з ОСОБА_12 прогулювалися по алейці в м. Біла Церква по бульвару Олександрійський. Помітили, що мимо ним проїхали на великій швидкості два автомобілі, почули звук удару. Потім автомобілі на щось наїхали. Помітили дзеркало, ОСОБА_12 викинув його у смітник. До них підійшов ОСОБА_14 , вимагав підняти дзеркало зі смітника, на що вони не погодилися. Тоді ОСОБА_14 сам підняв дзеркало зі смітника, подивився і жбурнув його назад у смітник, при цьому виражався нецензурною лексикою. Ніщімний продовжив з нею спілкуватися, але ОСОБА_14 штовхнув ОСОБА_12 . Вона кричала. ОСОБА_14 наніс ОСОБА_12 два удари рукою кулаком в обличчя, ОСОБА_23 відхилився та три удари ногою в ліву ногу, Ніщімний впав та згрупувався. ОСОБА_14 продовжив наносити удари. Вона перебігла через дорогу, почала знімати номера автомобіля. Біля автомобіля стояла жінка з дитиною, на пасажирському сидінні сидів друг ОСОБА_14 . Ніщімний сказав, що не може підвестися. ОСОБА_14 сказав, що не потрібно телефонувати батькам. ОСОБА_14 переніс ОСОБА_12 на лавочку, прибігли батьки ОСОБА_23 та його брат. Мати Ніщімного викликала «швидку допомогу». Вказувала, що до 22 години вона вже повернулася додому. Була зима, темніло рано. Зазначила, що ОСОБА_14 був у нетверезому стані та неадекватний.

Крім показань потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України підтведжується письмовими доказами, дослідженими судом, а саме:

= заявою ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_7 до відповідальності в зв`язку з тим, що він 18.12.2019 року, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , спричинив тілесне ушкодження її неповнолітньому сину ОСОБА_5 від 18.12.2019 року (т.2, а.с. 29);

= рапортом т.в.о. інспектора з ЮПВП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_24 про те, що в нього на виконанні знаходяться матеріали перевірки ЖЕО № 41432, ЖЕО № 41430 від 18.12.2019. В ході перевірки було встановлено, що в даних матеріалах вбачається кримінальне правопорушення, передбачене ст. 122 КК України. Просить дозволу на внесення даних матеріалів до ЄРДР Білоцерківським ВП (т.2, а.с. 30);

= заявою ОСОБА_25 про притягнення до відповідальності ОСОБА_7 від 27.12.2019 року (т.2, а.с. 33);

= відповіддю заступника головного лікаря з медичної частини КЗ КОР «Київська Р.А. Байкалової від 24.12.2019 року за № 05-15/26 про те, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні лікарні з 18.12.2019 року з діагнозом внутрішньосуглобний перелом лівої виликогомілкової кістки. Для подальшого лікування переведений в Київську обласну клінічну лікарню у відділення травматології 20.12.2019 року (т.2, а.с. 34);

= постановою слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області про призначення законного представника потерпілого від 21.02.2020 року, відповідно до якої законними представниками ОСОБА_5 залучено ОСОБА_25 та ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 35);

= копіями паспотів ОСОБА_4 та ОСОБА_25 (т.2, а.с. 37);

= висновком експерта № 632/д від 26.10.2020 року, відповідно до висновків якої при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_5 знайдені наступні ушкодження: 1. Закритий перелом лівої великої гомілкової кістки у верхньому відділі в області горбистості. 2. Описане ушкодження заподіяне тупим (тупими) предметами можливо в строк, указаний в постанові. 3. Вказаний перелом відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного його зрощення необхідно тривалий строк більш, ніж 3 тижні (т.2, а.с. 38);

= протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2020 року за участі неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 з додатком до нього CD-R диском, який було оглянуто в судовому засіданні. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 розповів про події 18.12.2019 року та показав механізм нанесення йому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (т.2, а.с. 39-42);

= висновком експерта № 633/д від 28.10.2020 року, відповідно до підсумків якого: 1. Локалізація та характер ушкодження, виявлено при вивченні медичних документів, дає змогу вважати, що мала місце бути одна точка прикладання сили. 2. Локалізація та характер ушкодження у ОСОБА_5 , виявленого при вивченні медичних документів, дає змогу вважати, що воно могло виникнути при обставинах, зазначених потерпілим у протоколі проведення слідчого експерименту від 21.02.2020 року (т.2, а.с. 43);

= протоколом отримання предметів від 21.02.2019 року, яким слідчий СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_26 отримав від ОСОБА_25 два диски CD-R та DVD-R (т.2, а.с. 44-45);

= заявою ОСОБА_25 про долучення до матеріалів кримінального провадження CD-R та DVD-R дисків (т.2, а.с. 46);

= протоколом огляду предмету від 15.10.2020 року, відповідно до якого слідчим СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_27 оглянуто CD-R диск з відеозаписом з камер спостереження кафе «Шматок м`яса» з ілюстративними таблицями та додатком до нього CD-R диском. Даний диск було переглянуто в судовому засіданні всіма учасниками судового процесу та встановлено, що відповідно до камер спостереження кафе «Шматок м`яса» проглядається зображення входу в кафе, алея по бульвару Олександрійському. О 22 год. 33 хв. ОСОБА_7 наносить удари ОСОБА_5 , від чого останній падає на землю (т.2, а.с. 47-62);

= висновком експерта № 671/д від 29.10.2020 року, відповідно до підсумків якого локалізація та характер ушкодження у ОСОБА_5 , виявленого при вивченні медичних документів, не виключає можливість його виникнення при обставинах, зафіксованих камерою спостереження (т.2, а.с. 63);

= постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 29.10.2020 року, винесеною слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_28 , відповідно до якої змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ст. 128 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України (т.2, а.с. 66,67).

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 120 від 12.12.2020 року (а.с. 115).

Стороною обвинувачення надано рапорти, які містяться в т.2, а.с. 31,32, відповідно до яких 18.12.2019 року отримано заяву та зареєстровано ЄО № 41430, а саме о 22.55 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.12.2019 року в м. Біла Церква, бульвар Олександрійський біля магазину «Марі» невідомий чоловік вдарив дитину, викликали «швидку допомогу», нападник на місці. Заявник ОСОБА_4 . Крім того, 18.12.2019 року отримано заяву та зареєстровано ЄО № 41432 про те, що о 23.13 год. надійшло повідомлення від лікаря Синельникова. Потерпілий ОСОБА_5 , 2003 року народження, якого на алейці штовхнув невідомий чоловік в нетверезому вигляді. Діагноз: закритий перелом лівого колінного суглобу під питанням.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_29 вказував на те, щоб встановити прямий причинний зв`язок між травмою та наслідками, потрібно провести комісійну судово-медичну експертизу.

Суд надані стороною обвинувачення прокурором докази визнає належними та допустимими.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_7 його право, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Суд зазначає, що у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 18 грудня 2019 року близько 22 години 33 хвилини, ОСОБА_7 , перебуваючи на алеї, що напроти будинку АДРЕСА_2 , де між ним та неповнолітнім ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла суперечка, яка переросла в бійку. В ході вказаної бійки ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 наніс один удар верхньою частиною стопи правої ноги в область лівої гомілкової кістки, від якого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої великої гомілкової кістки у верхньому відділі в області гористості, які, відповідно до висновку експерта відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа важається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Також згідно ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, встановив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та неспростовних презумпцій факту доведеності вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 враховує мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України, види та межі, встановлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_7 за формою вини, ступенем тяжкості за ч. 1 ст. 122 КК України вчинив умисний нетяжкий злочин.

ОСОБА_7 раніше не судимий, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, що підтверджується довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 15.105.2020 року № 742. Відповідно до характеристики (без номера та дати), наданої керуючим ФОП « ОСОБА_9 » ОСОБА_7 з 2018 року працює в ФОП « ОСОБА_9 » на посаді шеф-кухаря. Зарекомендував себе як справжній професіонал, активно бере участь в заходах, спрямованих на підвищення кваліфікації. Трудову дисципліну не порушує, в трудовому колективі користується повагою. Не курить, не вживає спиртні напої та інші препарати, займається спортом. Неодноразово заохочувався грошовими преміями. Як вбачається з характеристики, наданої заступником начальника КП БМР ЖЕК № 7 ОСОБА_30 від 04.11.2020 року за № 1414, ОСОБА_7 за час проживання зарекомендував себе позитивно, скарг до КП БМР ЖЕК № 7 від сусідів на ОСОБА_7 не надходило. Одружений з 2019 року. Має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як вбачається із досудової доповіді ст.інспектора Білоцерківського міськрайонного відділу ДУ «Центр пробації» ОСОБА_31 від 21.05.2021 року, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства є середніми. Уповноважений орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства (т.1, а.с. 138, 139)

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, наявність обставин, які б пом`якшували покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку законного представника потерпілого щодо покарання обвинуваченого, вважає, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 є міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі.

Разом з тим, з огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без відбування призначеного судом покарання у виді обмеження волі і у відповідності до ст. 75 КК України суд вважає за можливе прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком, зобов`язавши відповідно до п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України.

В ході судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 до ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 24.06.2022 року даний позов було уточнено. Потерпілий просить стягнуть з ОСОБА_7 на його користь 50376 грн матеріальної шкоди та моральної шкоди в розмірі 250000 грн, а також 30000 грн витрат на правову допомогу. Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 позов підтримала.

В судовому засіданні 01.07.2022 року ОСОБА_4 вказала, що ОСОБА_7 відшкодовано 50376 грн матеріальної шкоди та 30000 грн витрат на правову допомогу. Крім того, вказала, що при обранні міри покарання обвинуваченому, просить суд призначити міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково, а саме моральну шкоду в розмірі 70000 грн. Захисник обвинуваченого надав відзив на позовну заяву.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні 01.07.2022 року зазначила, що від цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_7 50376 грн матеріальної шкоди та 30000 грн витрат на правову допомогу відмовляється, оскільки ці кошти обвинуваченим відшкодовано.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 від цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_7 50376 грн матеріальної шкоди та 30000 грн витрат на правову допомогу відмовляється, суд вважає, що слід закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 в частині стягнення з ОСОБА_7 50376 грн матеріальної шкоди та 30000 грн витрат на правову допомогу.

Судом роз`яснено законному представнику потерпілого ОСОБА_4 , що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначено у ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено в п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» від 02 липня 2004 року № 13, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України та роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, від 27 лютого 2009 року № 1) від 31 березня 1995 року № 4 (далі Постанова).

Відповідно до п. 3 вищевказаної Постанови під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У абзаці 1 пункту 9 цієї ж Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 2 КПК України, згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням всіх обставин справи, наслідків, що настали від вчинених кримінального правопорушення, ступеню та характеру фізичних, душевних та психічних страждань потерпілого ОСОБА_5 , в результаті чого порушено його звичайний спосіб життя, а також зруйновано плани на спортивну кар`єру, враховуючи, що останній активно займався спортом, про що свідчать дипломи та нагороди, які містяться в матеріалах кримінального провадження, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральної шкоди підлягає задоволенню в розмірі 250000 грн.

Речовий доказ: диск CD-R «RIDATA» із відеозаписом з камер спостереження кафе «Шматок м`яса» від 18.12.2019 року, який зберігається при матеріалах кримінального провадження (судових) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження (судових).

Судові витрати в провадженні відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_7 не обирався за відсутності потреби.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 50376 гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 30000 грн закрити у зв`язку з відмовою від цивільного позову.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 250000 гривень.

Речовий доказ: диск CD-R «RIDATA» із відеозаписом з камер спостереження кафе «Шматок м`яса» від 18.12.2019 року зберігати при матеріалах кримінального провадження (судових).

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, законному представнику потерпілого та представнику потерпілого, направити потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1