Справа № 601/1444/22
Провадження № 1-кс/601/607/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2022 року

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Кременець Тернопільської області, з останньою відомою адресою проживання: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11.08.2022 слідчий СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у провадженні СВ Кременецького РВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000121 від 18.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Матеріали досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_5 по кримінальній справі № 159600, внесені відомості 18.12.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0000121.

У ході досудового розслідування 12.11.2009 у кримінальному провадженні №0000121 винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.

Зібраними у справі доказами ОСОБА_5 достатньо викривається у вчиненні умисного корисливого злочину за наступних обставин.

В період з 2008 року по 2009 рік ОСОБА_5 , працюючи кредитним експертом Кременецького відділення Тернопільської філії ПАТ КБ Приватбанк, шахрайським способом, шляхом укладення фіктивних договорів незаконно заволоділа грошовими коштами ПАТ КБ Приватбанк на загальну суму 293000 грн.

ОСОБА_5 , працюючи інспектором з мікрокредитування Кременецького відділення Тернопільської філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», та не будучи за посадою наділеною повноваженнями щодо прийняття рішень про видачу кредитних коштів позичальникам, шляхом обману вчинила дії, направлені на заволодіння грошовими коштами вказаної банківської установи.
Зокрема, ОСОБА_5 , з метою заволодіння грошовими кредитними коштами ПАТ КБ «ПриватБанк», було складено завідомо неправдиві документи, а саме: кредитний договір №04/08/612 МК від 24.04.2008 року про позику ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 10 000 доларів СІЛА, кредитний договір №05/08/592 МК від 21.05.2008 року про позику ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 25 000 доларів США та кредитний договір №04/08/612 МК від 29.05.2008 року про позику ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 25 000 доларів США. Насправді ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначених вище кредитних договорів не підписували та кредитних коштів не отримували.
Крім цього, з метою надання видимості реальності та законності укладення цих кредитних договорів, їх відповідності внутрішньобанківським процедурам, ОСОБА_5 , маючи доступ до роботи в програмному комплексі «Sybridge», внесла до нього недостовірні відомості про заставодавців та поручителів по кредитних договорах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом введення даних вже існуючих в програмному комплексі «Sybridge» клієнтів та їхнє майно, зокрема:
- по кредитному договору №04/08/612 МК від 24.04.2008 року про позику ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 10 000 доларів США - договір застави №03/08/561 МК від 20.03.2008 року з ОСОБА_8 , договір застави №04/08/611 МК від 25.04.2008 року з ОСОБА_9 , договір застави №043/08/611 МК від 24.04.2008 року з ОСОБА_9 , договір застави №04/08/612 МК від 24.04.2008 року з ОСОБА_6 , договір поруки №04/08/612 МК від 24.04.2008 року з ОСОБА_9
- по кредитному договору №05/08/592 МК від 21.05.2008 року про позику ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 25 000 доларів США - договір застави (без номеру) від10.04.2008 року з ОСОБА_10 , договір поруки №05/08/592 МК від21.05.2008 року з ОСОБА_11 , договір поруки №04/08/587 МК від 21.05.2008 року з ОСОБА_12 , договір застави (без номеру) від 20.11.2007 року зі ОСОБА_13 , договір застави №01/08/553 МК від 15.01.2008 року з ОСОБА_14 , договір застави №02/08/609 МК від 27.02.2008 року з ОСОБА_12
- по кредитному договору №04/08/612 МК від 29.05.2008 року про позику ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 25 000 доларів США - договір застави (без номеру) від 02.08.2006 року із ОСОБА_15 , договір застави №11/06/222 МК від 20.11.2006 року з ОСОБА_16 , договір поруки №05/08/603МК від 29.05.2008 року з ОСОБА_17 , договір застави №08/06/147 МК від 02.08.2006 року із ОСОБА_18 , договір застави (без номеру) від 14.12.2007 року з ОСОБА_19 .
В дійсності перелічені вище особи заставодавцями (поручителями) по кредитних договорах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не виступали та договорів застави (поруки) не підписували.
Після оформлення зазначених фіктивних документів та на їх підставі з каси Кременецького відділення Тернопільської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» невстановленими слідством особами отримано грошові кредитні кошти на загальну суму 60 000 доларів США, а саме: 25 квітня 2008 року - 10 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на цю дату складало 50 500 гривень, 22 травня 2008 року - 25 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на цю дату складало 121 250 гривень, 29 травня 2008 року - 25000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на цю дату складало 121 250 гривень.
Отже, внаслідок шахрайських дій ОСОБА_5 з каси Кременецького відділення Тернопільської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» незаконно видано грошові кошти на загальну суму 293 000 гривень, що більш ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим ПАТ КБ «ПриватБанк» завдано матеріальної шкоди на суму 293000 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.

Тому, у діях ОСОБА_5 вбачається кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

У зв`язку з тим, що за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 не перебувала і були відсутні будь-які дані про її місце перебування 12.11.2009 її оголошено в розшук.

На даний час, вжитими заходами достовірне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 не встановлено. З огляду на викладене, здійснення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_5 каналами Інтерполу можливе лише за умови отримання ухвали слідчого судді про обрання стосовно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з цим, постановою від 11.08.2022 підозрювану ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 стороною обвинувачення, на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, репутацію підозрюваної, тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 , слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваної ОСОБА_5 , а тому відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України щодо неї необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просить його задовольнити.
Вказане клопотання у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України розглядається за відсутності підозрюваної ОСОБА_5 , також у суду відсутні відомості про наявність у ОСОБА_5 захисника, який би здійснював захист її інтересів.
Заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В даному випадку сторона обвинувачення поставила перед слідчим суддею питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Це можна вважати особливим порядком попереднього вирішення питання про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У випадку, якщо слідчий суддя прийме рішення про тримання під вартою особи, оголошеної в міжнародний розшук, після затримання такої особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, і рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, за своєю правовою природою є дозволом на затримання останнього з метою приводу, що передбачено ч. 3 ст. 187 КПК України, і відрізняється від останнього тільки тим, що підозрюваний знаходиться за межами України. Оскільки до підозрюваного не застосовується запобіжний захід, він не може утримуватися під вартою. Після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.
Також, судом при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді.
Судом встановлено, що у провадженні СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській перебуває кримінальне провадження № 00000121 від 18.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Кременець Тернопільської області, з останньою відомою адресою проживання: АДРЕСА_1 .
Постановою про притягнення як обвинуваченого від 12.11.2009 ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
Щодо обґрунтованості підозри.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі Murrаy v.United Kingdom , 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.
Долучені до клопотання матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме це підтверджує: витяг з ЄРДР №0000121 від 18.12.2012; постановою про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук від 11.08.2022, заявою №1977 від 23.06.2009, заявами потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 04.11.2009, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.11.2009, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.11.2009, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.11.2009, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 10.11.2009, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.11.2009, постановою притягнення як обвинкваченого від 12.11.2009 року та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.
Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри .
Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Щодо наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Щодо наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177КПК України (частина 2 статті 177КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс Українине вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім того вжитими на даний час заходами не вдалося встановити місцезнаходження ОСОБА_5 , що свідчить про те, що вона переховується від органу досудового розслідування та суду.

Також існує висока імовірність, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук, слідчий суддя зазначає.

В зв`язку з тим, що за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 не перебувала і були відсутні будь-які дані про її місце перебування, 12.11.2009 року її було оголошено в розшук.
Згідно матеріалів кримінального провадження доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 у 2009 році покинула територію України та в Україну до цього часу не повернулася.

Однак, на даний час достовірне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 невідоме.

В розумінні ч.6 ст.193 КПК України, підозрюваним, якого оголошено у міжнародний розшук слід вважати виключно особу, яка перебуває у міжнародному розшуку, що повинно підтверджуватися відповідною інформацією.

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особу оголошено в будь-якому з видів розшуку (державному, міждержавному, міжнародному).

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місце знаходження підозрюваного не відоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст.193, ч. 2 ст.281 КПК України).

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020, для звернення із запитом про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в України, правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу визначений пакет документів, у тому числі, завірену копію постанови про оголошення розшуку особи та завірену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

Таким чином, розгляд слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування передує вирішенню питання про публікацію Червоного оповіщення Генеральним секретаріатом Інтерполу.

Отже, момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого у виді постанови.

Разом з цим, слід зазначити, що у взаємовідносинах України та Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу саме Національна поліція виступає як Національне центральне бюро Інтерполу. При цьому, робочим апаратом НЦБ Інтерполу в структурі Національної поліції є саме Департамент міжнародного поліцейського співробітництва.

Постановою слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 11.08.2022 оголошено в міжнародний розшук ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000121 від 18.12.2012, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, на переконання слідчого судді, є достатнім для підтвердження факту оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 , доведення прокурором наявності обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеною та обґрунтованою необхідність обрання до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Також, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,7,131-132,177,193,196,281,372,376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_20 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременець Тернопільської області, з останньою відомою адресою проживання: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглядається слідчим суддею після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15.08.2022 о 11 год. 30 хв.
Слідчий суддя: ОСОБА_1