Справа № 756/8238/22
Провадження № 1-кс/756/1402/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який діє у інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000104 від 05.07.2021 року,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2021 в рамках кримінального провадження №0000104 від 05.07.2021 року.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000104 від 05.07.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

20 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва №756/19482/21 по кримінальному провадженню №0000104 від 05.07.2021 року було накладено арешт у кримінальному провадженні, внесеного 05.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104, на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 40024 кв. м, кадастровий номер :85:036:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , з розташованими на ній недобудованими об`єктами нерухомості, які складаються із 14 будівель, шляхом заборони користуватись, відчужувати та розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Заявник акцентує увагу, що арешт на вищевказане майно був накладений з підстав збереження речових доказів.

У зв`язку із тим, що власник майна немає жодного відношення до даного злочину та те, що майно не є предметом злочину і на ньому не збереглись знаряддя вчинення злочину, арешт було накладено незаконно і на даний час в такому заході забезпечення немає жодної потреби, то просить скасувати арешт на майно повністю.

Адвокат ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити. Крім того, просили долучити до матеріалів попередній договір та договір купівлі продажу майнових прав на нежитлову будівлю укладений 01.07.2021 між ТОВ «Будпромальянс» та ОСОБА_4 .

Прокурор Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки заявник не має ніякого процесуального статусу в даному кримінальному провадженні відповідно до чинного КПК України, а тим більше на подання такого роду клопотань. Зазначив, що власником земельної ділянки та розташованими на ній недобудованими об`єктами нерухомості, є територіальна громада м. Києва та перебуває у комунальній власності. Водночас, зазначив, що на даний час підстави, які слугували накладенням арешту на майно, не відпали, досудове розслідування триває, в ході якого здобуваються нові докази, які мають значення для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. У підтвердження зазначеного, просив долучити відповідні документи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Оболонським УП ГУ НП у м. Києві було внесено відомості та розпочато розслідування кримінального провадження №0000104 від 05.07.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2021 по кримінальному провадженню №0000104 від 05.07.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, було накладено арешт земельну ділянку площею 40024 кв. м, кадастровий номер :85:036:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , з розташованими на ній недобудованими об`єктами нерухомості, які складаються із 14 будівель, шляхом заборони користуватись, відчужувати та розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Відповідно до інформаційної довідки № 295787776 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером № :85:036:0003, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві комунальної власності належить територіальні громаді міста Києва в особі Київської міської ради, та на підставі договору про поновлення договору оренди земельної ділянки 5375 від 26.11.2018 надано в оренду ТОВ «Будпромальянс».

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із вказаної процесуальної норми, саме на особу, яка порушила провадження у справі покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП]). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, та «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Із змісту поданого до суду клопотання про скасування арешту на майно та пояснень захисника вбачається, що головними підставами для скасування арешту майна є те, що наразі відсутня потреба у накладенні арешту на спірне майно та його необґрунтованість.

Разом з тим, до клопотання про скасування арешту на майно не надано належних та достатніх доказів в спростування обставин, які слугували підставою для його накладення.

Доводи адвоката ОСОБА_3 та заявника ОСОБА_4 на те, що ОСОБА_4 є інвестором на підставі попереднього договору №27032017-1 від 27 березня 2017 року, укладеного з ТОВ «БУДПРОМАЛЬЯНС», якому належать майнові права, що можуть бути трансформовані у право власності на об`єкт незавершеного будівництва, не є правовою підставою для скасування заходів забезпечення. З твердженнями адвоката ОСОБА_3 про порушенні майнові права його довірителя, суд не може погодитись, оскільки ОСОБА_4 не набув права власності на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці, на яку накладено арешт, як не має і будь-яких прав на земельну ділянку, кадастровий номер :85:036:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , з розташованими на ній недобудованими об`єктами нерухомості, які складаються із 14 будівель.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту майна, пояснення прокурора та заперечення захисника та заявника, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому відпала потреба в застосуванні арешту, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави, на які посилається заявник та його захисник, що, на їх думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, продовжують бути предметом перевірки органу досудового розслідування в межах кримінального провадження, внесеного 05.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріалами встановлено, що накладення арешту на майно обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та у відповідності до принципу верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час дотримано «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства й вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, за наслідками судового розгляду слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено того, що на даний час відпала потреба в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту накладеного на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 40024 кв. м, кадастровий номер :85:036:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , з розташованими на ній недобудованими об`єктами нерухомості, які складаються із 14 будівель.

Керуючись статтями 7, 9, 170-174, 309, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва від 20.12.2021 у кримінальному провадженні №0000104 від 05.07.2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 27.09.2022 о 17 год. 58 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1