Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 червня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників-адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Волинським апеляційним судом апеляційні скарги ОСОБА_7 та захисника- адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Локачинського районного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року про звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання у зв`язку із застосуванням строків давності виконання обвинувального вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12.12.2013 року щодо обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_10 про його звільнення від відбування покарання у зв`язку із застосуванням строків давності виконання обвинувального вироку Нововолинського міського суду від 12.12.2013 року про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У поданих апеляційних скаргах:

ОСОБА_7 вказує, що визнавши ОСОБА_10 винним в ухиленні від відбування покарання, суд порушив принцип презумпції невинуватості, передбачений п.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, коли судове рішення стосовно особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку про те, що вона винна, без доведення її вини, відповідно до закону. Просить скасувати ухвалу Локачинського районного суду Волинської області від 17.09.2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_10 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із застосуванням строків давності.

Захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 зазначає, що оголошення ОСОБА_10 в розшук не є юридичним фактом, на підставі якого можна зробити висновок про винуватість ОСОБА_10 в ухиленні від відбування покарання, оскільки протягом п`яти років ОСОБА_10 не був затриманий і до кримінальної відповідальності за ухилення від відбуття покарання не притягувався. Тобто, держава примусово не змогла реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене ОСОБА_10 покарання протягом п`яти років. Просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання за строками давності виконання обвинувального вироку.

Іншими учасниками судового розгляду ухвала в апеляційному порядку не оскаржена.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисників-адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підтримання поданих апеляційних скарг, доводи прокурора, потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 які вважають ухвалу законною, обґрунтованою і просять залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження й обговоривши викладене в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Захисник звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання, покликаючись на закінчення строків давності виконання обвинувального вироку, ухваленого щодо свого підзахисного, який протягом п`яти років не був затриманий і не притягався до відповідальності за ухилення від відбування покарання.

Згідно матеріалів судового провадження, вироком Нововолинського міського суду від 12.12.2013 року ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначено покарання п`ять років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, строк відбування якого рахується з моменту приведення вироку до виконання.

Зазначений вирок оскаржений у встановленому законом порядку і набрав законної сили 20.02.2014 року.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки : п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Натомість, відповідно до ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

При розгляді апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мати ОСОБА_10 підтвердили, що засуджений ОСОБА_10 за місцем свого проживання та реєстрації відсутній тривалий час і його місцезнаходження їм не відоме.

З наявних в провадженні доказів та листа ГУНП у Волинській області № 1560/03/14-2022 від 14.06.2022 року, надісланого на адресу Волинської обласної прокуратури, дослідженого судом і долученого до справи, слідує, що ОСОБА_10 після набрання обвинувальним вироком законної сили з 21.03.2014 року оголошений в розшук і станом на 14.06.2022 року місце знаходження останнього не встановлено.

Як слідує зі змісту постанови Верховного суду від 20.11.2018 року, ( справа № 264/1736/17) суд дійшов висновку, що перебування засудженого до позбавлення волі в розшуку зупиняє перебіг строку давності виконання обвинувального вироку суду та свідчить про ухилення особи від відбування призначеного покарання.

З врахуванням наведених обставин суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання у зв`язку із застосуванням строків давності виконання обвинувального вироку, належним чином обґрунтувавши прийняте рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Локачинського районного суду Волинської області від 17 вересня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_10 про звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання у зв`язку із застосуванням строків давності виконання обвинувального вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 12.12.2013 року - залишити без зміни, а апеляційні скарги ОСОБА_7 та захисника- адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3