Справа № 706/521/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мазів Золочівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.02.1999 року Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 193, ч. 1 ст. 42 КК України 1960 року до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- 27.03.2002 року Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

- 21.05.2003 року апеляційним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 186, п. 9 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.194, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 15 років; звільнений 26.08.2015 року умовно-достроково за ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2015 року на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 20 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за таких обставин.
ОСОБА_6 08.05.2022 р. близько 23 години 30 хвилин в селищі Верхнячці Уманського району Черкаської області, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , під час розмови з ОСОБА_4 , яка переросла в суперечку, що виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, наніс останньому три-чотири удари по тулубу в ділянку ребер справа, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 6-го ребра справа по пахвинній лінії, які згідно з висновком експерта № 05-7-01/217 від 17.05.2022 р. відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, та садно в проекції 12-11 ребер справа по колохребтовій лінії, садно в проекції 7-6 ребер по задньо-пахвинній лінії, які згідно з висновком експерта № 05-7-01/217 від 17.05.2022 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю, факт і обставини вчинення кримінального правопорушення підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд про поблажливість до нього.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 08.05.2022 р. ввечері в селище Верхнячці, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , під час розмови із ОСОБА_4 , яка переросла в суперечку, через побутові проблеми, наніс останньому три-чотири удари по тулубу в ділянку ребер та спричинив тілесні ушкодження. На даний час з потерпіли примирились, заподіяну шкоду відшкодував. Щиро кається.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими добутими під час досудового розслідування доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорюються. У зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням показань потерпілого ОСОБА_4 , який підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, обвинуваченого ОСОБА_6 та письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 доведена і він повинен нести відповідальність за ч.1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, яка пом`якшує покарання, та обставину, яка обтяжує покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв нетяжкий злочин, раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_6 , який щиро розкаявся, раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позицію потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні та примирився з обвинуваченим, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та застосування до нього ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що призначене таким чином ОСОБА_6 покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1