Справа № 740/5782/21
Провадження № 1-кп/740/102/22
УХВАЛА

13 червня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України,

встановив:

Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області розглядається зазначене кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб з урахуванням того, що на цей час триває судовий розгляд по кримінальному провадженню, рішення по суті не прийняте та не зникли ризики, передбачені ст.177 КПК України, надавши клопотання у письмовому виді.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Водночас захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 подала клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. В обгрунтування зазначає, що обвинувачений має міцні родинні і соціальні зв`язки, постійне місце проживання, періодичний заробіток від виконання робіт на приватні замовлення, хвору матір, яка потребує догляду, неповнолітню дочку, з якою періодично спілкується, а тому з урахуванням наведеного, домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово є співмірним запобіжним заходом з особою обвинуваченого на даній стадії судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити. Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, обговоривши їх доводи, вивчивши матеріали провадження, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.02.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15.04.2022 включно.

На підставі ч. 6 ст. 615 КПК обраний запобіжний захід вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж до 15.06.2022.

Частинами 1 - 3 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суворість можливого покарання в сукупності з вищезазначеними обставинами свідчить про наявність ризиків щодо його переховування від правосуддя, тобто наявні підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Цей запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками станом на час судового розгляду, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших, більш м`яких запобіжних заходів, належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Окрім ризику переховування від суду при обранні обвинуваченому запобіжного заходу визнано доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я осіб.

Обставини скоєння кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , в тому числі щодо потерпілого ОСОБА_6 , вину в якому обвинувачений частково визнає, свідчать про спроможність вчинення протиправних дій, зокрема проти здоров"я особи, з незначних приводів в стані сп"яніння, а відтак не є безпідставними доводи строни обвинувачення про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я осіб.

Наявність у ОСОБА_4 хворої матері, яка потребує догляду, дочки, не спростовують наявність підстав, з врахуванням вищевказаних обставин, для продовження йому строку тримання під вартою.

Таким чином, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що відносно обвинуваченого слід продовжити захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою для запобігання передбаченим ст.177 КПК України ризикам переховування від правосуддя і вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшилися, та необхідності виконання процесуальних дій без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Також суд враховує неможливість завершення судового провадження до 15.06.2022, у тому числі і у зв"язку з викликом за клопотанням сторони захисту до суду експерта для роз"яснення його висновку.

З урахуванням наведеного, клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.177, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України ОСОБА_4 в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» до 12 серпня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1