Справа № 487/710/22
Провадження № 1-кс/487/803/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000446 від 02.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

16.02.2022 року заступник начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 за погодженням із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 02.12.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000446, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб. Визначити в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у 80 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 191 440 грн. Визначити в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення ним застави: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з міста Кропивницького без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, крім участі у процесуальних діях; здати на зберігання до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивоване тим, що зважаючи на початкову стадію кримінального провадження, лише тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чинити вплив на свідків, подовжувати вчиняти кримінальні правопорушення. Запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що зазначені у клопотанні ризики відсутні, оскільки він не має наміру переховуватись від слідства та впливати на свідків, закордонного паспорту в нього немає, а підозра є необґрунтованою.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати доОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, зазначивши, що підозра є необґрунтованою, зазначені у клопотанні ризики є недоведеними.
Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, посилаючись на необґрунтованість підозри.
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000446 від 02.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 26 о/с від 19.01.2021 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника сектору поліцейської діяльності № 1 Вознесенського районного управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі СПД № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області), а тому відповідно до примітки ст. 368 КК України останній займає відповідальне становище.
Відповідно до пункту 1 примітки до статті 364 КК України та частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» ОСОБА_4 є службовою особою правоохоронного органу.
У своїй діяльності ОСОБА_4 керується Конституцією України, Кримінальним, Кримінально - процесуальним кодексами України, Законом України «Про Національну поліцію», іншими законодавчими актами України, нормативно - правовими актами МВС України та ГУНП в Миколаївській області.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі - поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції, окрім іншого, є надання поліцейських послуг у сферах охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція, відповідно до покладених на неї завдань, окрім іншого, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Служба в поліції, відповідно до ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно посадової інструкції начальника СПД № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , затвердженої 12.01.2022 начальником Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, з якою ОСОБА_4 ознайомлений під підпис, останній, серед іншого, здійснює керівництво сектором поліцейської діяльності № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та забезпечує виконання завдань, покладених на поліцію; забезпечує, у межах повноважень, охорону прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на території обслуговування; організовує та контролює роботу сектору; організовує здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчинення правопорушень; забезпечує здійснення заходів щодо запобігання корупції, порушенням законності, службової дисципліни, правил професійної та особистої етики працівниками сектору, перевіряє та контролює діяльність підлеглих працівників, реалізовує свої повноваження у формі усних і письмових наказів (доручень) організаційно-розпорядчого характеру, контролює їх виконання та інше.
Крім цього, ОСОБА_4 несе відповідальність за організацію діяльності очолюваного ним сектору, невиконання або неналежне виконання нормативних документів НПУ, законних наказів, доручень, вказівок керівництва ГУНП області, та покладених посадовою інструкцією обов`язків, неправомірне використання наданих службових повноважень, а також використання їх в особистих цілях.
Тобто, у відповідності до своєї посадової інструкції, ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього посадовою інструкцією обов`язки та обов`язки поліцейського, визначені у ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», у тому числі неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України, Присяги поліцейського та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, одним з яких є Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події від 08.02.2019 № 100.
В силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_4 знав та розумів положення Закону України «Про Національну поліцію» та Наказу МВС від 08.02.2019 № 100, а також те, що вимогами ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», співробітникам органів Національної поліції України заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Нехтуючи взятими на себе обов`язками працівника правоохоронного органу та грубо ігноруючи їх, достовірно розуміючи суть адміністративних та кримінальних правопорушень проти довкілля та передбачену за їх скоєння адміністративну та кримінальну відповідальність, замість попередження та припинення правопорушень з дотриманням порядку ведення єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події на території, що перебуває під юрисдикцією СПД № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_4 скоїв умисне кримінально-каране діяння за наступних обставин.
Так, в листопаді 2021 року (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена), ОСОБА_4 , дізнавшись, що ОСОБА_9 здійснює діяльність, пов`язану з санітарною вирубкою деревини та перевезення її на автомобілі марки «Daf», зустрівся з останнім біля супермаркету «Міні Маркет», який розташований в смт. Веселинове, Вознесенського (Веселинівського) району, Миколаївської області.
Під час розмови, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що його діяльність, пов`язана з санітарною вирубкою деревини незаконна та за вказане діяння передбачена адміністративна та кримінальна відповідальність. Разом з тим, вказав про можливість невтручання ним та його підлеглими працівниками у діяльність ОСОБА_9 на території, на яку поширюється діяльність СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.
Також, під час зазначеної зустрічі ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення та одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, висунув останньому незаконну вимогу про передачу йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 5000 гривень в розрахунку за 15 кубів деревини за безперешкодне здійснення ним діяльності з вирубки та перевезення деревини в межах Вознесенського району, на яку поширюється діяльність СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, за не вилучення обладнання та транспортного засобу, на якому здійснюється перевезення дров та за не притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності.
ОСОБА_9 , сприймаючи погрози реальними, змушений був погодитися на незаконні вимоги ОСОБА_4 про передачу йому неправомірної вигоди.
Далі, 08.02.2022, приблизно о 09:30, ОСОБА_9 , на виконання незаконних вимог ОСОБА_4 щодо передачі йому грошових коштів за здійснення безперешкодної діяльності з санітарної вирубки деревини, за не притягнення його до адміністративної та кримінальної відповідальності, за не вилучення обладнання та належного йому транспортного засобу, повідомив останньому про необхідність зустрітися, на що ОСОБА_4 вказав прибути до автомагазину, розташованого по вул. Одеській в смт. Веселинове, Вознесенського району, Миколаївської області.
У цей же день, приблизно о 09:48, ОСОБА_9 на своєму автомобілі марки «Субару Трибека» (державний номер не пам`ятає) прибув на вказане ОСОБА_4 місце, а саме до автомагазину, де останній вже на нього чекав.
Після чого, ОСОБА_4 сів до салону автомобіля ОСОБА_9 , де останній під час розмови повідомив, що планує реалізувати деревину та виконати його вимоги на передачу йому грошових коштів, на що ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, зазначив, що неправомірну вигоду за реалізовану деревину в сумі 8000 гривень в розрахунку 4000 гривень за одну реалізовану машину деревини, він повинен передати на АЗС «Анкон», яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Будівельників, 3-а.
15.02.2022, приблизно о 17:15, ОСОБА_9 на виконання незаконних вимог ОСОБА_4 щодо передачі йому грошових коштів у якості неправомірної вигоди у сумі 8000 гривень за реалізацію деревини, за вказівкою останнього, прибув на АЗС «Анкон», яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Будівельників, 3-а та залишив оператору вказаної АЗС ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 8000 гривень за не вжиття заходів впливу з боку ОСОБА_4 , а саме за безперешкодне здійснення ним діяльності з вирубки та перевезення деревини на території, на яку поширюється діяльність СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, за не вилучення обладнання та транспортного засобу, на якому здійснюється перевезення дров та за не притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності.
15.02.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту та додаткових допитів свідка ОСОБА_9 від 02.12.2021 та 10.02.2022; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відеоконтрою ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ; іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.
Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим за ч. 3 ст. 368 КК України, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, не маючи обмежень у пересуванні, що дає підстави вважати, що наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, з огляду на обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, суд приходить до висновку щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особи підозрюваного, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись статтями 176-179, 184, 193, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000446 від 02.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком 60 (шістдесят) днів терміном до 15.04.2022 року (включно).
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн.
В разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 18.02.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1