Справа № 166/1194/21
Провадження № 1-кп/162/19/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 квітня 2022 року смт Любешів
Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_8 ,
представника потерпілої юридичної особи АТ "Укртелеком" ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000017 від 01.02.2021 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Нововолодимирівка, Єланецького району Миколаївської області, жителю АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючому, одруженому, маючому на утриманні двох малолітніх дітей, в порядку ст.89 КК України не судимому, -
ВСТАНОВИВ:
На адресу суду 04.04.2022 року надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185; ч.3 ст.28, ч.3 ст.360 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2022 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в розмірі 2 000 000 гривень, який неодноразово продовжувався, останній раз до 23.04.2022 року.

Враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, їх вчинення в складі організованої групи, ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а тому, з урахуванням наведених обставин та даних про особу ОСОБА_6 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, однак в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, не встановлено будь яких фактичних даних, які б були достатніми для можливості застосування щодо нього менш суворого запобіжного заходу та забезпечити його належну процесуальну поведінку, просить продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення раніше визначеної застави у розмірі 2 000 000 гривень.

Крім того, через систему «Електронний суд» 11.04.2022 року надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 для призову на військову службу під час мобілізації. Клопотання мотивоване тим, що попередньо встановлені ризики фактично припинили своє існування з огляду на введення воєнного стану на території України та оголошенням загальної мобілізації, відповідно обмеження, встановлені у зв`язку з даними обставинами. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 вважає своїм обов`язком та має намір долучитись до захисту України в лавах Збройних сил України.

Судове засідання колегією суддів попередньо призначене на 12 год 00 хв 13.04.2022 року. В рамках вказаного судового засідання розглядатимуться клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів обвинуваченим. Однак, розгляд провадження у вказану дату в колегіальному складі провести неможливо у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_10 у відпустці.

Пунктом 20-5. Розділу ХІ Перехідні положення Кримінального процесуального кодексу України визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

З огляду на вказані обставини, керуючись п 20-5. Розділу ХІ Перехідні положення Кримінального процесуального кодексу України, розгляд вказаних клопотань проводиться головуючим у справі ОСОБА_1 одноособово.

В судовому засіданні прокурор та представник ОСОБА_9 , кожен зокрема, подане прокурором клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених у ньому. У задоволенні клопотання захисника про скасування запобіжного заходу просили відмовити за безпідстаністю. Прокурор при цьому зазначив, що у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування йому запобіжного заходу в порядку ст. 616 КПК України відмовив.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, кожен зокрема, у задоволенні клопотання прокурора просили відмовити та задовольнити подане захисником клопотання про зміну запобіжного заходу з підстав, наведених у ньому.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2021 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в розмірі 2 000 000 гривень, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 23.02.2022 року до 23.04.2022 року.

Вирішуючи клопотання захисника, суд виходить з наступного.

Суд констатує, що положенням ст. 331 КПК України стороні захисту - обвинуваченому або його захиснику надано право звертатися до суду з клопотанням про скасування запобіжного заходу.

Водночас доповненням Кримінального процесуального кодексу України статтею 616 КПК України встановлено окремий порядок для скасування запобіжного заходу за особливих умов. Таким чином ст. 616 КПК України є спеціальною нормою по відношенню до ст. 331 КПК України, яка встановлює певний правовий алгоритм дій суб`єктів кримінально-процесуальних відносин при вирішенні питання скасування запобіжного заходу саме з підстав здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України.

Відповідно до ч. 1 ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Отже, правом на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період має лише прокурор, який реалізовує його (за наявності визначених КПК України підстав) за результатами розгляду адресованого йому клопотання підозрюваного.

Таким чином суд приходить до висновку, що захисник обвинувачених не є суб`єктом, наділеним правом на звернення до суду із з клопотанням про скасування запобіжного заходу, оскільки суб`єктом такого звернення є лише прокурор за результатами розгляду ним відповідного клопотання обвинуваченого чи захисника.

Водночас, згідно зі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

З огляду на викладене, розгляд клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, поданого захисником обвинувачених, не віднесено до повноважень суду у кримінальному провадженні.

При цьому нормами КПК України не передбачено наслідки порушення порядку та процедури звернення до суду з клопотанням про скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Проте положеннями ч. 2 ст. 304 КПК України, які передбачають наслідки подання до суду скарги особою, яка не має права її подавати, визначено, що скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Таким чином, оскільки клопотання про скасування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період подане до суду не прокурором, який уповноважений з таким зверненням, а захисником обвинуваченого, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 616 КПК України та свідчить про те, що вказане клопотання подане до суду особою, яка не має право його подавати, тому вказане позбавляє суд права розглядати вказане клопотання відповідно до положень ч. 1 ст. 616 КПК України та вказує про необхідність повернення вказаного клопотання особі, яка його подала.

Щодо вирішення клопотання прокурора, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 23.04.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні поданих клопотань суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, які були встановлені та оцінені колегією суддів при попередніх продовженнях строку запобіжного заходу. Фактичні обставини та характер інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Санкція ч. 5 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна., санкція ч. 3 ст. 360 КК України - штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від шести до восьми років.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме тримання під вартою. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Зважаючи на тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 , та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, та те, що дослідження доказів у даному кримінальному провадженні не розпочато, обвинувальний акт об`єктивно не може бути розглянутий до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які посилились у зв`язку з військовою агресією проти України, що обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено. За таких обставин суд дійшов висновку, що тримання під вартою в даному випадку є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи конкретно в цьому кримінальному провадженні.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

За таких обставин суд наголошує, що при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою в даному кримінальному провадженні суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України з врахуванням його конкретних обставин.

Між тим, судом вирішувалося питання про вжиття до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, як під час його обрання, так і під час неодноразового продовження, однак наявність вказаних вище обставин, на думку суду, виключає застосування такого.

Крім цього, обставини даного кримінального провадження визнані колегією суддів виключними в розумінні п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, тому розмір застави, встановлений ухвалою слідчого судді від 22.04.2021 року, здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Крім цього, наряду з положеннями ст. 182, 183 КПК України суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки до суду. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Сума шкоди, у даному конкретному кримінальному провадженні, не єдиний з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, а поєднується з іншими критеріями серйозність та масштабність злочинів, про які йшлося в попередніх ухвалах колегії суддів.

Разом з тим, колегія суддів Волинського апеляційного суду залишила без змін ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначеним розміром застави у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 .

З огляду на вказане, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 616 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації - повернути особі, яка його подала.

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 11.06.2022 року із залишенням визначеного ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2021 року розміру застави та покладених обов`язків.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання її копії.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_11