Справа № 1-1122/11
Провадження по справі 1-в/522/75/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Одесі справу за клопотанням представника засудженого ОСОБА_3 ,- адвоката ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у виді конфіскації майна та скасування арешту в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, засудженого 23 травня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. ст. 313 ч. 3, 309 ч.2, 311 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі із конфіскацією майна,-

ВСТАНОВИВ:

Представник засудженого ОСОБА_3 ,- адвоката ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від призначеного покарання у виді конфіскації майна та скасування арешту в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2011, яким ОСОБА_3 засуджено за ст. ст. 313 ч. 3, 309 ч.2, 311 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження №31667876 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 31667876 від 24.02.2012. Згідно вказаної постанови було накладено арешт на невизначене майно, усе нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17.06.2013 року ОСОБА_3 відбув основне покарання, що було призначено йому вироком суду. Проте, вирок у частині відбуття додаткового покарання - конфіскації майна Заявника не виконаний, оскільки на момент винесення вироку та виконання його у ОСОБА_3 не було будь-якого нерухомого майна, яке йому належало на праві власності, майно ОСОБА_3 у власність держави не було вилучене з незалежних від Заявника обставин. Виконавчий лист № 1-1122/11 повернуто стягувану ще 24 лютого 2012 року на підставі п. 5 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження (у редакції закону, яка була чинна на момент завершення виконавчого провадження), виконавче провадження не здійснює і вважається завершеним, а виконавчий документ повторно до виконання не пред`являвся.

11.05.2021 здійснено державну реєстрацію набуття ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно на підставі договору дарування, квартири, серія та номер: 1634, виданий 11.05.2021, видавник: ОСОБА_5 , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу. На набуте майно одразу ж було накладено арешт, згідно інформації про арешт всього майна ОСОБА_3 в рамках зазначеного вироку.

Відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом п`яти років, у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення полі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Згідно ч. 2 цієї статті, строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду. З моменту винесення вироку у справі №1-1122/11 від 23.05.2011 року вже пройшло більше десяти років, що унеможливлює його виконання в частині конфіскації майна засудженого, ОСОБА_3 . Відповідно до ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного адвокат вважає, що з моменту набрання вироком законної сили минув передбачений ст. 80 КК України строк давності його виконання та враховуючи, що факту ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання не встановлено, а також відсутність факту вчинення ним нового злочину, просив вирішити питання про звільнення його від призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2011 покарання у виді конфіскації майна та скасувати арешт, накладений на майно засудженого.

Начальник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до п.4.ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк десяти років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Давність виконання обвинувального вироку це перебіг визначеного законом часу з моменту набрання обвинувальним вироком законної сили і приведенням його до виконання, протягом якого покарання не було застосовано до засудженого і вирок залишився не виконаним.

Підставою виконання покарання вважається набрання обвинувальним вироком суду законної сили. Початком виконання вважається день набрання обвинувальним вироком чинності, а кінцевим день закінчення його виконання. Тривалість часу давності обвинувального вироку залежить від виду призначеного судом покарання та від ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється закінчення встановлених в законі строків з дня вступу обвинувального вироку в законну силу, в зв`язку з чим засуджений звільняється від виконання призначеного судом покарання.

Як вбачається з Постанови від 24.12.2015 року № 5-324кс15 Верховного Суду України стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа,

засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Установлено, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2011 ОСОБА_3 засуджений за ст. ст. 313 ч. 3, 309 ч.2, 311 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі із конфіскацією майна, який набрав чинності 07.06.2011.

Початок строку відбування покарання слід обчислювати з дня набрання вироком законної сили, тобто з 07 червня 2011 року, який закінчується 07 червня 2021 року.

На виконання до органу виконавчої служби вказаний вирок надійшов після набрання ним чинності і до теперішнього часу не виконаний.

Згідно відомостей вимоги відділу оперативної інформації станом на 07 червня 2021 року ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що термін виконання вироку Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2011 сплив, обставин, які б свідчили про ухилення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання не встановлено.

З огляду на викладене суд приходить до переконання про можливість та доцільність звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді конфіскації майна в зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку, тому клопотання задовольняє.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Керуючись ст.537-539 КПК України, на підставі ст.80 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника засудженого ОСОБА_3 ,- адвоката ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді конфіскації майна в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,- задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2011 року за ст. ст. 313 ч. 3, 309 ч.2, 311 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі із конфіскацією майна у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

Скасувати арешт та заборону відчуження, накладений на майно, яке належить ОСОБА_3 , постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (чинна назва - Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 31667876 від 24.02.2012 року, на підставі якої Приватним нотаріусом ОСОБА_5 Чернігівського нотаріального округу Чернігівської області було внесено оголошення заборони на відчуження нерухомого майна, номер запису про обтяження: 41877072 від 16.03.2012 року, яким було накладено арешт та заборону відчуження квартири, що належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі семи днів з дня її проголошення всіма учасниками процесу через Приморський районний суд м. Одеси або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_6
18.08.2022