Справа № 308/7420/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 13.06.2022, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 від 17.05.2022, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кремінна, Луганська область, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 від 17.05.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_4 , маючи умисел на підроблення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного з метою звільнення від призову на військову службу, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, на початку травня 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив зміну тексту документу шляхом дописки словосполучення «не» у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-22/4264-ДД від 24.05.2022 у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 04.05.2019, виданому на ім`я ОСОБА_4 , раніше був запис «придатний до військової служби», який був змінений шляхом дописки словосполучення «не».

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України підроблення документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання.

Крім того, 16.05.2022, о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, на вимогу працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав для перевірки завідомо підроблений документ, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 04.05.2019, видане ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що таке є підробленим, у якому попередньо він здійснив зміну тексту документу шляхом дописки словосполучення «не», чим вчинив використання завідомо підроблених документів.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 13.06.2022 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , а відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 13.06.2022 вбачається, що прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. При укладенні угоди про визнання винуватості враховано наступні обставини: під час досудового розслідування підозрюваний активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання правдивих показань, які є істотними для дослідження всіх обставин вчинення вказаного кримінального провадження, а також щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання; підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, яке є проступком; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду провадження та заощадженні бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень. Підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Сторони дійшли згоди, що: за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. Згідно зі ст. 70 КК України сторони погоджуються на призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строк на 1 рік 4 місяці з можливістю застосування ст. 75 КК України у виді звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.

В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як роз`яснено у п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 № 13, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відносяться до категорії проступків, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати за проведення технічної експертизи документів у даному кримінальному провадженні у розмірі 858,10 грн. покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речового доказу вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.06.2022 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 від 17.05.2022.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі:
за ч. 1 ст. 358 КК України строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці;

за ч. 4 ст. 358 КК України строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 10 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Речовий доказ: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане Рубіжансько-Кремінським ОМВК від 04.05.2019 на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» СУ № 1, що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1