Справа № 359/6947/22
Провадження № 1кс/359/1430/2022
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2022 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0001188, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки, офіційно не працюючої, з вищою освітою, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше судимої за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 26.11.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік,
підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001188 від 28 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, у відповідності до ст. ст. 36, 37 КПК України, здійснюється прокурорами Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 вересня 2022 року, у нічний час доби (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебували за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де разом вживали алкогольна напої.

Під час вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на ґрунті ревнощів виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання тяжких наслідків, ОСОБА_4 взявши кухонний ніж умисно нанесла ОСОБА_7 не менше десяти ударів у верхню частину правого стегна.

28.09.2022 ОСОБА_4 в одній з кімнат вищевказаного будинку виявила труп ОСОБА_7 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №124 від 29.09.2022, смерть ОСОБА_7 настала в наслідок крововтрати, чисельних колото-різаних ран правого стегна з ушкодженням судин.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як:

-умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто як вчинення кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

28.09.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

29.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 28.09.2022, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого, серед іншого було виявлено та вилучено кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.09.2022, який повідомив, що 28.09.2022 до нього звернулась його знайома ОСОБА_4 , яка повідомила, що вона вбила свого співмешканця ОСОБА_7 . В подальшому, свідок ОСОБА_8 , переконавшись у правдивості зазначеної інформації, повідомив про це до поліції;

-протоколом огляду трупа від 29.09.2022, під час якого було виявлено чисельні ножові поранення стегон та грудної клітини на тілі ОСОБА_7 ;

-протоколом допит підозрюваної ОСОБА_4 від 29.09.2022, яка повідомила, що 26.09.2022 між нею та її співмешканцем ОСОБА_7 , під час розпиття алкогольних напоїв сталась сварка на ґрунті ревнощів. Під час сварки, ОСОБА_7 завдав підозрюваній тілесних ушкоджень, ударивши кілька разів по обличчю, на що остання вхопивши кухонний ніж завдала 3-4 удари у верхню частину ноги.

-лікарським свідоцтвом про смерть №124 від 29.09.2022, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала в наслідок крововтрати, чисельних колото-різаних ран правого стегна з ушкодженням судин.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобіганням певним спробам, зокрема: переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на потерпілого, свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), а тому по відношенню до неї слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Про наявність вказаних ризиків свідчать наступні факти, зокрема:

- ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений нею злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, та покарання за яке законом передбачено позбавлення волі від семи до пятнадцяти років може намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду;

- ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає у тому, що ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрювана знаючи про фактичне місце проживання свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитись від дачі будь-яких показань.

ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, малолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, за місцем свого проживання характеризується негативно, а тому в будь-який час може змінити місце свого перебування з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до вимог ч.1 ст.184 КПК України, орган досудового розслідування вважає за доведене під час досудового розслідування те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, та є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати та свідків.

Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 є забезпечення виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та впливати на свідків.

Підставою обрання до підозрюваної запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, який є особливо тяжким, а також існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити вищевказані дії, що зазначені у пунктах 1, 3 ст. 177 КПК України.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки останньої, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент звернення до суду із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваної саме такого запобіжного заходу.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваній цілодобово залишати житло не зможе унеможливити спробам переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків. Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вік та стан здоров`я ОСОБА_4 не перешкоджають можливості тримання її під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки лише утримання підозрюваної в СІЗО забезпечить неможливість ухилення від органу досудового розслідування та суду, попередить можливий вплив нею на свідків у кримінальному провадженні.

У поданому клопотанні слідчий, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави ОСОБА_4 просив не визначати.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив обрати по відношенню до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрювана повідомила, що у неї відсутні наміри переховуватись від органу досудового розслідування, вину визнала та просила не застосовувати до неї такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 вважав за можливе відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак, є всі підстави для обрання іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з визначенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно доданих до клопотання матеріалів ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення.
При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.
Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Факт вчинення кримінального правопорушення та причетності підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення підтверджується доказами, які досліджені судом.

Так, підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, обґрунтовується відповідними доказами:

-протоколом огляду місця події від 28.09.2022, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого, серед іншого було виявлено та вилучено кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.09.2022, який повідомив, що 28.09.2022 до нього звернулась його знайома ОСОБА_4 , яка повідомила, що вона вбила свого співмешканця ОСОБА_7 . В подальшому, свідок ОСОБА_8 , переконавшись у правдивості зазначеної інформації, повідомив про це до поліції;

-протоколом огляду трупа від 29.09.2022, під час якого було виявлено чисельні ножові поранення стегон та грудної клітини на тілі ОСОБА_7 ;

-протоколом допит підозрюваної ОСОБА_4 від 29.09.2022, яка повідомила, що 26.09.2022 між нею та її співмешканцем ОСОБА_7 , під час розпиття алкогольних напоїв сталась сварка на ґрунті ревнощів. Під час сварки, ОСОБА_7 завдав підозрюваній тілесних ушкоджень, ударивши кілька разів по обличчю, на що остання вхопивши кухонний ніж завдала 3-4 удари у верхню частину ноги.

-лікарським свідоцтвом про смерть №124 від 29.09.2022, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала в наслідок крововтрати, чисельних колото-різаних ран правого стегна з ушкодженням судин.

В той же час, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).
На думку слідчого судді, в жодному випадку такий суспільний інтерес, не може бути вище вимог Конституції України, відповідного Законодавства України та запровадженого порядку притягнення особи до відповідальності.
В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий або прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
На думку слідчого судді відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства або суду з метою уникнення відповідальності, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який має визначене місце реєстрації та проживання, одружений, тяжкість злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.
В цьому випадку, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід відмовити, та, вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження, з урахування того, що ОСОБА_4 вину свою визнає, щиро розкаюється, має постійне місце реєстрації та проживання, застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 176-198, 376 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 відмовити.
Обрати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на два місяці та визначенням наступних обов`язків: не залишати місця тимчасового проживання ( АДРЕСА_2 ) в період часу з 20.00 год. до 10.00 год. наступного дня; повідомляти слідчого про необхідність виходу з будинку в період дії карантинних заходів та мету такого виходу; з`являтись за викликом до слідчого в кримінальному провадження та прокурора або суду (слідчого судді); не вживати спиртних напоїв; не спілкуватись зі свідками в кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з території України і в`їзд в Україну, тощо.
Строк дії обов`язків становить до 24.00 год. 28.11.2022 року.
Звільнити підозрювану ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваного з моменту отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги.
Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 03.10.2022 року.
Слідчий суддя : ОСОБА_1