КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1954/2022 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 345 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької обл., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.09.2011 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 07.06.2012 за ч. 2 ст. 185; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;
- вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 29.12.2015 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 23.05.2016 за ч. 2 ст. 185; ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2020 за ч. 1 ст. 309; ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 70; ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345КК України,-
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року ОСОБА_9 визнановинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70; ст. 72 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2020, ОСОБА_10 у ОСОБА_11 призначено остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнано винуватим в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків,за наступних обставин.

Так, 16.09.2020, приблизно об 11 год. 20 хв. оперуповноважений ВКП Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_12 разом з оперуповноваженим СКП ВП-2 Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_13 виконували свої службові обов`язки на території Святошинського району, а саме: забезпечували явку підозрюваних осіб по кримінальним правопорушенням. Під час цього, останні, прямуючи на службовому автомобілі «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), по бульв. Кольцова в м. Києві, помітили на зупинці громадського транспорту «Школа № 131» двох осіб чоловічої статі, що згідно з орієнтуванням Святошинського УП ГУ НП в м. Києві схожі на осіб, яких підозрюють у вчиненні майнових злочинів на території Святошинського району міста Києва. Після чого, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , в порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», підійшовши до раніше незнайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , представившисьпрацівниками поліції, пред`явивши при цьому свої службові посвідчення, запропонували вищевказаним особампред`явити документи, які засвідчують їх особу. На дане прохання ОСОБА_8 відповів відмовою та почав образливо висловлюватись в бік працівників поліції, провокуючи тим самим виникнення конфліктної ситуації. У свою чергу, ОСОБА_12 , з метою встановлення анкетних даних раніше невідомого йому ОСОБА_8 , запропонував останньому проїхати до відділу поліції № 2 Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульв. Кольцова, 22А. Вказана пропозиція обурила ОСОБА_8 та останній, не бажаючи виконувати законні вимоги працівника поліції, почав втікати з місця, проте ОСОБА_12 зреагував на дії останнього та своєю правою рукою вхопив його за комір футболки. ОСОБА_8 , відчуваючи до ОСОБА_12 раптово виниклу неприязнь, розуміючи, що останній, є працівником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, умисно вхопив ОСОБА_12 за його верхню частину пальців правої кисті та вигнув їх від себе, зігнувши їх тим самим у неприроднє положення, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правої кисті у вигляді перелому дистальної фаланги 4-го пальця зі зміщенням уламків, яка за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи правильність кваліфікації дії та доведення винуватості його підзахисного за ч. 2 ст. 345 КК України, просить змінити вирок у зв`язку з неправильним застосуванням положень закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Пом`якшити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України до 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2020, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 16.09.2020, зарахувавши строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, до моменту набрання чинності вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує про безпідставне не врахування судом, при призначенні ОСОБА_8 покарання, обставин, які пом`якшують покарання. Апелянт вважає, що суд мав підстави для визнання обставинами, які його пом`якшують незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 , у якого встановлено діагноз ВІЛ-інфекція, клінічна стадія IV, ЗЗТБ у вигляді фіброзу після перенесеного твс /2012 року/; відсутність претензій ОСОБА_12 до обвинуваченого з приводу відшкодування моральної та матеріальної шкоди; девіантну поведінку потерпілого, який діяв з порушенням вимог ст.ст. 29 -46 Закону України «Про національну поліцію», а саме застував до ОСОБА_8 фізичну силу без наявності для того підстав та всупереч порядку, встановленому законом.
Зазначені захисником обставини, на його думку, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому покарання у виді 1 року позбавлення волі, буде достатнім для досягнення його мети.
Крім того, захисник вбачає неправильне застосування судом положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону, який діє на даний час. Так, апелянт вважає, що часткове складання судом першої інстанції покарань за даним вироком та вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2020, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, є підставою для зарахування строку попереднього ув`язнення та тримання під вартою ОСОБА_8 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015. ОСОБА_8 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2021 скоїв злочин 16.09.2020, тобто до ухвалення вироку Броварським міськрайонним судом Київської області 23.12.2020. Тому Святошинським районним судом м. Києва застосовано положення ч. 4 ст. 70 КК України та частково складено покарання за вказаними вироками. За вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2020 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, скоєних 10 лютого та 09 березня 2017 року. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.08.2018, в разі, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015. На думку захисника, складання покарання за вироками Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2021 та Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2020, є підставою для зарахування попереднього ув`язнення ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який відмовився від раніше поданої апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу, подану його захисником ОСОБА_7 , пояснення захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив пом`якшити ОСОБА_8 покарання, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким надана належна правова оцінка.
Покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

При цьому судом враховані обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, зокрема дані про особу обвинуваченого, а саме стан його здоров`я, не перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
Однак, враховано судом і тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, відсутність працевлаштування. Судом також враховано відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому. Як убачається з матеріалів судового провадження, що також враховано судом, ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості.
Тому, на думку колегії суддів, вид та розмір призначеного покарання у виді 3 років позбавлення волі, а також остаточного покарання за ч. 4 ст. 70 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, відповідає особі обвинуваченого та вчиненому, а підстави для зменшення розміру покарання відсутні.

Крім того, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо не застосування судом положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015.
Так, положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 діяли до 20.06.2017 включно. Тобто вказані норми закону застосовувались у тому разі, коли особою вчинено кримінальне правопорушення до 20.06.2017 і він у данному кримінальному провадженні був попередньо ув`язненим.
Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінального правопорушення 16.09.2020. Цього ж дня його було затримано, в подальшому у данному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід. Тобто строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 почав обраховуватись з 16.09.2020. При цьому мотиви захисника про зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 з тих підстав, що йому призначено остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2020, на думку колегії суддів, не узгоджується з поняттям попереднього ув`язнення.
Враховуючи викладене, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 , як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 - без задоволення.
Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 345 КК України, - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії.
С у д д і :

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1954/2022 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
№ 759/18413/20
Категорія КК: ч. 2 ст. 345 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької обл., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.09.2011 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 07.06.2012 за ч. 2 ст. 185; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;
- вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 29.12.2015 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 23.05.2016 за ч. 2 ст. 185; ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2020 за ч. 1 ст. 309; ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 70; ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345КК України,-
У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 345 КК України, - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії.
Повний текст ухвали проголосити 25 липня 2022 року о 09 годині 30 хвилин.
С у д д і :

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4