Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 9 листопада 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2020 у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, заява ОСОБА_5 не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою задовольнити його скаргу та зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості за його заявою № 12-06 від 12.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , заступником начальника цього відділу ОСОБА_7 , начальником відділу ОСОБА_8 та розпочати досудове розслідування, про що його проінформувати.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що слідчий суддя розглянув скаргу з порушенням строків, визначених ч.2 ст.306 КПК України, зволікав з виготовленням судового рішення, проігнорував доводи у скарзі про те, що зазначені раніше співробітники Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, умисно не виконали ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.08.2019 у справі № 487/2586/19 про скасування постанови слідчого ОСОБА_9 від 03.07.2019 про закриття кримінального провадження № 0000800. Також, як стверджує ОСОБА_5 , слідчий суддя не застосував положення ст.214 КПК України, проігнорував висновки у рішенні Верховного Суду, чим порушив його права.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження ухвали слідчого судді, пропуск якого ОСОБА_5 мотивує тим, що слідчий суддя постановив ухвалу без його виклику, про що свідчить відсутність даних про отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим чином. Всупереч вимогам ч.7 ст.376 КПК України копія ухвали йому не направлялася і про прийняте рішення заявник дізнався 01.02.2022 з Єдиного державного реєстру судових рішень, до якого ухвала була надіслана 27.10.2021.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, не прибув і направив заяви з проханням розглянути апеляційну скаргу без його участі. А тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 подав 01.02.2022, тобто з пропуском встановленого законом строку, оскільки повістки про виклик йому направлялися, а тому підстави застосовувати положення ч.3 ст.395 КПК України, у відповідності з якими строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення, відсутні. Разом з тим, участь у розгляді скарги він не брав, наявний у справі супровідний лист не містить дати направлення копії ухвали, яка була надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень лише 27.10.2021, як слушно вказує заявник. Враховуючи те, що у справі відсутні відомості про отримання ОСОБА_5 копії ухвали, не довіряти його твердженням про ознайомлення зі змістом ухваленого рішення в реєстрі 01.02.2022 немає підстав. А тому строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 12.06.2020 ОСОБА_5 поштою направив до Офісу Генерального прокурора заяву, датовану 09.06.2020, в якій, серед іншого, просив зареєструвати цю заяву про вчинене слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , заступником начальника цього відділу ОСОБА_7 , начальником відділу ОСОБА_8 кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.382 КК України.

26.06.2020 ОСОБА_5 направив скаргу до Печерського районного суду м. Києва, в якій просив слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості за заявою.

У заяві ОСОБА_5 посилався на положення КПК України і вказував, що слідчий ОСОБА_10 своєю постановою від 03.07.2019 закрив кримінальне провадження № 0000800 про вчинення працівниками Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.08.2019 ця постанова скасована. В подальшому заступник начальника слідчого відділу ОСОБА_11 двічі відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про призначення експертизи, направивши листи, в яких зазначив, що ухвала слідчого судді не надходила. А начальник слідчого відділу ОСОБА_12 відмовив у задоволенні аналогічного клопотання з тих підстав, що кримінальне провадження закрито 03.07.2019. Між тим, слідчий брав участь у судовому засіданні під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, і відповідно до супровідного листа № 487/2586/19 від 11.09.2019 копія ухвали направлялася на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві. Крім того, вказані особи не виконують ухвали слідчого судді про зобов`язання розглянути клопотання ОСОБА_5 з тих підстав, що кримінальне провадження закрито.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що у відповідності до вимог ст.2 КК України, ст.214 КПК України, які перебувають у взаємозв`язку, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину. Оскільки заява не містить даних, які свідчать про реальність конкретної події злочину, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Колегія суддів з таким висновком погоджується і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до вимог ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як правильно зазначив слідчий суддя, посилаючись на приписи цих норм, внесенню до ЄРДР підлягають відомості не з будь-якої заяви чи повідомлення, а лише з тих, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Достатніми відомостями про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення і підтверджують реальність його конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини). Саме тому ці дані мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР, до якого, серед іншого, вноситься і короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. Колегія суддів вважає, що це слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Фактично, ОСОБА_5 повідомляє про нерозгляд його клопотань в порядку, передбаченому ст.220 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000800 на виконання ухвал слідчого судді, які слідчі мотивують тим, що кримінальне провадження закрито, а не про невиконання ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.08.2019, яка і не може бути виконана, оскільки слідчий суддя сам скасовує постанову про закриття кримінального провадження.

Дійсно, слідчий суддя не розглянув скаргу у визначений ч.2 ст.306 КПК України строк. Однак вказана обставина сама по собі не може бути підставою для скасування ухвали.

Отже, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 9 листопада 2020 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 9 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3