Справа № 463/1087/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/216/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 02.02.2022 року за №2308-зкп-Б/22,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 02.02.2022 року за №2308-зкп-Б/22.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши заяву ОСОБА_6 від 02.02.2022 року дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначених заявником.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року. Скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги скарги від 07.02.2022 року (уточнена) в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що вказана ухвала винесена без встановлення фактичних обставин справи, без підкріплення належними та допустимими доказами, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому не може вважатися правомірною.
Вказує, що своєю заявою від 02.02.2022 апелянт повідомив про обставини і факти вчинення службовою особою в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці з використанням свого службового становища, а саме в ході судового засідання 07.12.2020 суддя ОСОБА_7 допустив грубее порушення норм процесуального права, проігнорував встановлене Конституцією України право особи на правову допомогу. Зокрема, судом не було допущено до процессу представника за довіреністю ОСОБА_6 , чим порушено право ОСОБА_8 на правничу допомогу, щосвідчить про наявність в діях судді ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 397 КК України. А тому, на переконання апелянта, були підстави для відкриття кримінального провадження із внесенням відповідних відомостей до ЄРДР.

В апеляційній скарзі покликається те, що слідчий суддя незаконно перебрав на себе функцію досудового розслідування, оскільки зазначив в оскаржуваній ухвалі про відсутність в заяві про скоєння кримінального правопорушення об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вказаного злочину.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт покликається на те, що в судовому засіданні 11 лютого 2022 року присутнім не був, про оскаржувану ухвалу дізнався 01 березня 2022 року, отримавши копію ухвали рекомендованим листом поштового зв`язку, що підтверджується конвертом з штрихкодом. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження розпочався 02 березня 2022 року та завершується включно 07 березня 2022 року.

В судове засідання ОСОБА_6 не прибув, натомість подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі. Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце його проведення. З урахуванням наведеного та положень ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі осіб, які не з`явились до суду.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що в її задоволенні слід відмовити.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.
Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається із копії заяви про вчинення кримінального правопорушення датованої 02.02.2022, яку ОСОБА_6 подав до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові та про яку зазначає у своїй скарзі, на думку скаржника злочин полягає утому, що в ході судового засідання 07.12.2020 суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 допустив грубе порушення норм процесуального права, а саме недопущення представника за довіреністю ОСОБА_6 до процесу, чим порушив його право на правничу допомогу та вільний вибір суб`єкта надання такої допомоги, перешкоджав ОСОБА_6 як процесуальному представнику реалізувати надані статтями процесуальні права та виконувати обов`язки для надання правової допомоги в суді, що має ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення від 02 лютого 2022 року, яка долучена до матеріалів скарги, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеною в повідомленні особою кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею в оскаржуваному рішенні вірно зазначено, що уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши заяву ОСОБА_6 від 02.02.2022 року дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначених заявником.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 02.02.2022 року
Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 02.02.2022 року за №2308-зкп-Б/22, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не підлягає оскарженню.

Головуючий

Судді