07.09.2022 Справа № 756/6388/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6388/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.09.2022 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши відкрите судове засідання в залі суду в м. Києві на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001341 від 30.07.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Береза Глухівського району Сумської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , такого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2005 та 2013 року народження, офіційно непрацевлаштованого, одруженого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05:30 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, із 05:30 26.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб.

Водночас, судом установлено, що в неустановлений час та в неустановленому місці ОСОБА_3 зустрівся з невстановленою досудовим розслідування особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, 30.07.2022 ОСОБА_3 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), заздалегідь домовившись про спільне вчинення злочину, підготувавши знаряддя для його вчинення, направились до гіпермаркету «АШАН» у місті Києві (просп. Степана Бандери, 15а), де з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, за допомогою заздалегідь підготовлених для вчинення злочину знарядь, перебуваючи у приміщенні вищевказаного гіпермаркету, приблизно об 11:57 невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, взяла з полиць гіпермаркету товар, що належить ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» (), а саме: «Шампанське Perrier Jovet Grand brut», у кількості 1 шт, вартістю 1 749,17 грн (без урахування ПДВ); «Шампанське Mumm Cordon Rovge», у кількості 1 шт, вартістю 1 540,83 грн (без урахування ПДВ); «Шампанське Moet s Chandon Brut Imperial», у кількості 2 шт, вартістю 2 165,83 грн за 1 шт (без урахування ПДВ), загальною вартістю 4 331,67 грн (без урахування ПДВ), а всього на загальну суму 7 621,67 грн (без урахування ПДВ), помістивши його до рюкзака, з яким остання прийшла до вказаного гіпермаркету.

Після цього невстановлена досудовим розслідування особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, перебуваючи у приміщенні гіпермаркету «АШАН» у місті Києві (просп. Степана Бандери, 15а), передала рюкзак із викраденим товаром ОСОБА_3 , який тримаючи його при собі, не розрахувавшись за товар та перетнувши лінію кас, пройшовши через сигнальну рамку гіпермаркету, направився на вихід з нього та в такий спосіб покинув магазин, проте свій злочинний умисел до кінця не довів, оскільки був виявлений та зупинений охороною гіпермаркету з викраденим майном.

Представник потерпілого ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, у судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження про можливість проведення судового розгляду, враховуючи відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні, а також те, що майно повернуто на відповідальне зберігання представнику потерпілого прийняв рішення про проведення судового розгляду за відсутності представника потерпілого у кримінальному провадженні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема те, що 30.07.2022 з метою працевлаштування він прибув до міста Києва, однак вирішити це питання не виявилось можливим і йому потрібно було повертатися до місця проживання, суми грошей, необхідної для придбання квитка в нього не було. Знаходячись неподалік гіпермаркету «Ашан» по просп. Степана Бандери у місті Києві, він зустрів раніше невідомого чоловіка, який запропонував йому за гроші вчинити кримінальне правопорушення. Вони домовилися, що підуть до вищевказаного магазину «Ашан», де раніше невідомий йому чоловік візьме товар і помістить його до рюкзака, який передасть йому ( ОСОБА_3 ), після чого ОСОБА_3 повинен був винести товар за межі магазину. На виконання домовленості між ними, перебуваючи у вказаному гіпермаркеті, раніше незнайомий йому ( ОСОБА_3 ) чоловік передав йому ( ОСОБА_3 ) рюкзак з товаром і він, тримаючи при собі рюкзак, перетнув лінію кас, не розрахувавшись за товар, направився на вихід, пройшовши сигнальну рамку, покинув магазин, проте був зупинений службою охорони гіпермаркету, на запитання охоронця про те, чи має він при собі неоплачений товар, він відразу повідомив, що має.

При цьому ОСОБА_3 , висловивши самозасудження свого вчинку та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останнім змісту обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У зв`язку з повним визнанням винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненому, враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, і судом було встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, частковим дослідженням матеріалів кримінального провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 в межах висунутого обвинувачення, допитавши останнього, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, за обставин, установлених у судовому засіданні, доведена повністю та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 цього Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, вину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що свідчить про наявність обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття.

Зважив суд і на дані про особу винного, котрий одружений, має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції норми закону, що передбачає відповідальність за вчинене, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України суд не знайшов.

Водночас, умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. При цьому, статтею 76 цього Кодексу визначено коло обов`язків, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження в сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Зарахування строку досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до моменту його звільнення з-під варти в залі суду слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Приймаючи рішення щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, суд враховує, що під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого визначено до 29.09.2022 (справа №756/5822/22), водночас, враховуючи те, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 основного покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає правильним до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись положеннями статей 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

До набрання вироком законної сили обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальний обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.
Речові докази:
«Шампанське Perrier Jovet Grand brut», у кількості 1 шт; «Шампанське Mumm Cordon Rovge», у кількості 1 шт; «Шампанське Moet s Chandon Brut Imperial», у кількості 2 шт, які було передано представнику потерпілого ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, залишити потерпілому за належністю;
DVD-R диск марки «hp» з відеозаписом із камери відеоспостереження гіпермаркету «Ашан» (м. Київ, просп. Степана Бандери, 15а) від 30.07.2022 залишити при матеріалах кримінального провадження;
рюкзак чорного кольору та мобільний телефон марки «VIVO», які було передано ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, залишити останньому за належністю.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк основного покарання зарахувати строк досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 в період з 30.07.2022 по 01.08.2022.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1