ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 636/3645/18 Номер провадження 11-кп/814/1727/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2018 року за №0001177, 30 травня 2019 року за №0000674, 07 листопада 2019 року за №0001397, 11 грудня 2019 року за №0001509, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Печенізького районного суду Харківської області від 09 червня 2021 року,
в с т а н о в и л а:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Кочеток Чугуївського р-ну Харківської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим і засуджено за:
ч.3 ст.185 КК України - на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;
ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України - на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 3 роки 2 місяці позбавлення волі, строк якого ухвалено обчислювати з 24 грудня 2019 року.
Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат і речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за таких обставин.
Епізод №1.
25 липня 2018 року приблизно о 12 годині ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник у господарську споруду навпроти буд. АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав 11 кілограм побутової виварки з кольорового металу у виді нержавіючої сталі, чим заподіяв ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 267 гривень 63 копійки.

Епізод №2.
29 травня 2019 року ОСОБА_8 , діючи повторно, проник у господарську споруду по АДРЕСА_1 , звідки намагався таємно викрасти належні ОСОБА_10 білий полімерний мішок, 2 алюмінієві каструлі, чавунний казанок і водяний насос « ОСОБА_11 », однак після того як вийшов з названої споруди та намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, його дії були припинені ОСОБА_10 .

Епізод №3.
03 листопада 2019 року ОСОБА_12 , діючи повторно, проник у житловий будинок по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав 7 чавунних колосників з печі та чавунні дверцята, чим спричинив ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 1392 гривень.

Епізод №4.
02 грудня 2019 року ОСОБА_8 , діючи повторно, проник у житловий будинок по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав по 3 металевих пічних дверцят і кутів із дров`яної печі, металеві пічні засувки, чим завдав ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 698 гривень 53 копійки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, просить змінити вирок Печенізького районного суду Харківської області від 09 червня 2021 року та призначити йому покарання в мінімальному розмірі, від відбування якого звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку.
Свої вимоги ОСОБА_8 мотивує тим, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання належним чином не врахував те, що він визнав вину, сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, має на утриманні дитину, незадовільний стан здоров`я та просить вибачення за спричинену шкоду.
Прокурор ОСОБА_14 у порядку ст.403 КПК України відмовився від поданої ним апеляційної скарги, через це апеляційний розгляд за його скаргою не здійснюється.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, міркування прокурора про заперечення щодо апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень за обставин, установлених судом, і правильність кваліфікації його дій за: ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, (по епізоду №1) і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло (по епізодах №№3 та 4); ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення (по епізоду №2), в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині оскаржуваний вирок у апеляційному порядку не переглядається.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 місцевим судом розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КК України.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи обвинуваченого про пом`якшення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням із встановленням іспитового строку колегія суддів уважає безпідставними.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання виконав указані вище вимоги закону та врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, один із яких не було закінчено з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, що виявилось у визнанні ним своєї вини, особу обвинуваченого, який у силу ст.89 КК України не судимий (т.1 а.п.239-240), не перебуває на обліку в лікаря-психіатра, однак знаходиться на обліку в лікаря-нарколога (т.1 а.п.222-223, т.3 а.п.101), не має постійного місця проживання, компрометуючих матеріалів з боку селищної ради (т.1 а.п.230), має задовільний стан здоров`я за відсутності тякжих хвороб, які би становити загрозу для його життя, здоров`я та були підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання (т.7 а.п.184), думку потерпілих про відсутність претензій до ОСОБА_8 , наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, та обставини, що його обтяжує вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З огляду ж на відсутність у ОСОБА_8 роботи, натомість ведення ним злочинного способу життя, доводи апеляційної скарги про те, що він має утриманця є необґрунтованими.

Разом з цим колегія суддів погоджується з аргументами обвинуваченого про наявність обставини, яка пом`якшує його покарання, у вигляді активного сприяння розкриттю кримінальних правопорушень під час проведених з ним слідчих експериментів (а.м.д.р. 80-84, 91-96, т.3 а.п.75-80, т.4 а.п.67-71) і в ході судового розгляду, внаслідок чого кримінальне провадження розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КПК України, однак ця обставина, зважаючи на наведені вище дані в їх сукупності, не свідчить про несправедливість призначеного ОСОБА_8 покарання та сама по собі не є мотивованою й достатньою підставою для його пом`якшення чи зміни способу виконання. Окрім того, неодноразове ухилення обвинуваченого від явки до суду до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також ставить під сумнів готовність ОСОБА_8 належно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки й досягти мети заходу примусу в умовах лише певного контролю за його поведінкою (т.1 а.п.16-17, 40, 53, 63, 87).

Інші ж обставини, з якими обвинувачений пов`язує свої апеляційні вимоги (визнання вини та стан здоров`я) належним чином враховані місцевим судом, через це не вбачається підстав для їх повторного врахування.
Таким чином, призначене місцевим судом ОСОБА_8 покарання, яке є майже мінімальним, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 та 70 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Нових обставин, які би переконали колегію суддів у протилежному висновку, ніж у тому, до якого дійшов суд першої інстанції при призначенні покарання, в ході апеляційного розгляду встановлено не було.
Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Печенізького районного суду Харківської області від 09 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4