Справа № 362/1627/22
Провадження № 1-кп/362/438/22
У Х В А Л А

08 липня 2022 року м. Васильків
Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву цивільного позивача ОСОБА_2 про забезпечення цивільного позову, подану в порядку ст. 170 КПК України та ст.ст. 149-153 ЦПК України, у кримінальному провадженні №0000152 від 21.01.2020 стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України,
встановив:
20.05.2022 до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою суду від 25.05.2022 у кримінальному проваджені призначено підготовче судове засідання на 05.07.2022.
У судове засідання 05.07.2022 не з`явилися обвинувачений ОСОБА_3 , захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , при цьому у суду відсутні відомості про належне повідомлення обвинуваченого та його захисника про дату, час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим наступне судове засідання призначено на 25.07.2022.
07.07.2022 потерпіла ОСОБА_2 подала до суду цивільну заяву про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинувачених, а також заяву про забезпечення цивільного позову, подану в порядку ст. 170 КПК України та ст.ст. 149-153 ЦПК України.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
За приписами ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
При цьому, законом встановлено, що якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Суд зауважує на тому, що питання щодо накладення арешту на майно врегульовано главою 17 розділу ІІ КПК України.
Зокрема, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (пункт 4 частини 2 статті 170 КПК України); з клопотанням про арешт майна до <…> суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (частина 1 статті 171 КПК України); у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди (частина 3 цієї ж статті).
Отже, процесуальні відносини щодо арешту майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, врегульовані відповідними приписами кримінального процесуального закону, а тому в даному випадку субсидіарне застосування приписів ЦПК України є недопустимим.
З огляду на викладене, підстави для розгляду заяви про забезпечення позову відсутні, а тому її належить залишити без розгляду.
Керуючись ст. 128 КПК України, суд
ухвалив:
Заяву цивільного позивача ОСОБА_2 про забезпечення цивільного позову залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1