Справа № 201/2132/22
Провадження № 1-кс/201/619/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання прокурора відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Добропілля, Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000317 від 07.04.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя, ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 березня 2022 року.

Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було встановлено достатньо доказів для повідомлення підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема, протоколами допиту учасників кримінального провадження і проведення інших процесуальних та слідчих дій.

На підставі викладеного, сторона обвинувачення дійшла до висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку дії обраного останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи продовження існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, при цьому, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам, а перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе здійснити дії, спрямовані на уникнення ним покарання, не виконання процесуальних обов`язків і перешкоджання кримінальному провадженню.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не доставлений, інтернет зв`язок, для проведення відеоконференції за допомогою системи EasyCon, або за допомогою інших засобів з ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор», де утримується підозрюваний, що розташоване у м. Міріуполь встановити неможливо.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить до наступних правових висновків.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 (затверджений Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX), в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05.30 години 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII далі Закон, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно статті 10 Закону, у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Статтею 12-2 Закону визначено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Крім того, стаття 26 Закону визначає, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06.03.2022 року Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Жовтневого районного суду міста Маріуполя до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

Згідно із ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, матеріали поданого клопотання не містять будь-яких доказів щодо обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи його продовження. Доступ до Єдиного реєстру судових рішень, відсутній, через введення воєнного стану. Отримання відомостей з ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» щодо строку запобіжного заходу є неможливим, через відсутність зв`язку з вказаною установою.

Таким чином, відомості щодо строків застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Крім того, матеріали клопотання не містять відомостей про продовження строку досудового розслідування, що з урахуванням положень ч. 3 ст. 197 КПК України позбавляє слідчого суддю можливості розглянути вказане клопотання по суті.

Вимогами ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із загальних засад кримінального провадження є принцип диспозитивності, який знайшов своє відображення у положенні ст. 26 КПК України, зокрема, частиною третьої цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У відповідності до положень КПК України суд позбавлений можливості забезпечити участь підозрюваного у розгляді питання про продовження дії запобіжного заходу через збройну агресію Російської Федерації, тому у даному випадку підлягають застосуванню правила ч. 6 ст. 615 КПК України.

Оскільки за відсутності підозрюваного ОСОБА_4 , а також матеріалів, які би обґрунтовували необхідність продовження останньому строк дії раніше обраного запобіжного заходу, неможливий розгляд судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку, тому керуючись загальними засадами кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне залишити без розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, роз`яснивши, що відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 26, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 615 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2. ст. 307 КК України залишити без розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1