Єдиний унікальний номер 317/1438/21
Провадження № 1-кп/317/89/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із Запорізьким слідчим ізолятором об`єднане кримінальне провадження № 0000047 від 24.02.2021 та № 0002613 від 06.11.2020 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться об`єднане кримінальне провадження № 0000047 від 24.02.2021 та № 0002613 від 06.11.2020 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який Запорізьким районним судом Запорізької області був продовжений.

У судовому засіданні 22.04.2022 прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор ОСОБА_3 просив урахувати наявність вагомих доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, продовження злочинної діяльності після звільнення з місць позбавлення волі. На переконання прокурора жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав дане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти даного клопотання, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що він не перебував у розшуку, вже тривалий час перебуває під вартою, має намір захищати своїх рідних. Також обвинувачений просив застосувати до нього ст. 616 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , підтримав позицію свого підзахисного, заперечував проти задоволення клопотання прокурора, висловивши думку про доцільність обрання обвинуваченому запобіжного заходу про який він просить. Захисник зазначив, що суду потрібно врахувати наступні обставини ОСОБА_5 має бажання захищати державу, він має хвору матір та не буде ухилятись від суду.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 25.03.2021 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Надалі Запорізький районний суд Запорізької області неодноразово продовжував ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання вартою.

Наразі строк дії запобіжного заходу закінчується, а кримінальне провадження не розглянуто. На теперішній час не досліджувались письмові докази, не допитувались потерпілі та свідки, зокрема з тієї підстави, що обвинувачений ОСОБА_5 відмовлявся приймати участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, хоча в умовах воєнного стану, який запроваджено наразі в Україні, конвоювання осіб, які перебувають під вартою, до судів не здійснюється з об`єктивних причин.

Вислухавши учасників судового провадження, враховуючи, що підстави для обрання запобіжного заходу, визначені слідчим суддею та у подальшому судом дотепер не відпали, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, не одружений, для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити обвинуваченому дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ступінь тяжкості можливого покарання може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Як вбачається з обвинувальних актів, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів. Він не має міцних соціальних зв`язків, що додатково засвідчує відсутність стримуючого фактору задля переховування обвинуваченого від суду.

Відсутність працевлаштування та законного джерела доходу, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи нівелювання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б були підставою для скасування або зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою у судовому засіданні не встановлено.

На переконання суду обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід наразі сприяє нівелюванню існуючих ризиків, що неможливо забезпечити більш м`якими запобіжними заходами.

Водночас, суд вважає недоведеним ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню обвинуваченим іншим чином, оскільки належного обґрунтування у клопотанні прокурора щодо даного ризику немає.

Разом з тим, констатація недоведеності даного ризику на теперішній час не впливає на остаточне рішення суду щодо необхідності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляд і тримання під вартою.

Даючи оцінку доводам обвинуваченого ОСОБА_5 щодо можливості застосування до нього ст. 616 КПК України суд констатує, що диспозиція ч. 1 ст. 616 КПК України передбачає право обвинуваченого звернутись до прокурора з клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. За результатами розгляду клопотання прокурор має право звернутися до суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_5 звертався до прокурора з клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період матеріали кримінального провадження не містять. Прокурор із клопотанням про скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до суду не звертався. За вказаних обставин немає підстав для застосування щодо ОСОБА_5 ч. 1 ст. 616 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів включно до 20 червня 2022 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятора за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1