ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/337/22 Справа № 203/2076/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001249 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, було задоволено.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001249 від 09.12.2019 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України було закрито.
Скасований арешт, накладений у кримінальному провадженні №0001249 від 09.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на майно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Цивільний позов прокурора, поданий в інтересах Дніпропетровської митниці ДФС, залишено без розгляду.
Рішення суду обґрунтовано тим, що постанова від 15.12.2020 року про продовження строку досудового розслідування була скасована не уповноваженою особою та була винесена без урахування заперечень сторони захисту, тобто прийнята з істотним порушенням установленого законом порядку, з порушенням прав захисту, постанова про скасування вказаної постанови від 17.12.2020 року, яка винесена не уповноваженою особою, і, як наслідок постанова від 17.12.2020 року про продовження строку досудового розслідуванням - не мають юридичної сили, а тому граничним строком досудового розслідування є 23.12.2020 року та всі слідчі та процесуальні дії, а також прийняті процесуальні рішення у даному кримінальному провадженні після 23.12.2020 року є протиправними.
Суд також зазначив, що навіть якщо вважати, що строк досудового розслідування був продовжений до 23.01.2021 року, на чому наполягає прокурор, то обвинувальний акт необхідно було направити до суду до 23.01.2021 року. При цьому сторона обвинувачення зазначає, що сторони знайомились з матеріалами досудового розслідування з 18.01.2021 року до 28.05.2021 року, зловживаючи своїми правами, та цей період не включається в строк досудового розслідування.
Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування 18.01.2021 року, ОСОБА_9 15.04.2021 року. Відповідно до розписок, наданих прокурором в судовому засіданні, ОСОБА_9 знайомилась з матеріалами справи два дні 26.04.2021 року, 28.05.2021 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 29.03.2021 року та 19.04.2021 року, тобто у строк досудового розслідування не включається всього чотири дні, а не більше ніж три місяці, на чому наполягає прокурор. Тож факт зловживання стороною захисту правом на ознайомлення з матеріалами провадження стороною обвинувачення не доведено. До того ж, в ухвалі слідчого судді від 17.02.2021 року, постановленій за результатами розгляду клопотання слідчого про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, зазначено про недоведеність зволікання з боку сторони захисту та поставлено під сумнів фактичне повідомлення всіх захисників підозрюваного про завершення досудового розслідування.
Зауважив суд і про те, що 28 травня 2021 року було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.364 КК України та цього ж дня його вручено під розписку обвинуваченому та його захисникам, але прокурор фактично звернувся до суду та направив обвинувальний акт лише 01 червня 2021 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року скасувати та постановити ухвалу, якою відмовити підозрюваному ОСОБА_8 та стороні захисту у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні має бути призначений до судового розгляду, оскільки підстав для закриття кримінального провадження немає, тому що 23 жовтня 2020 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
11 грудня 2020 року слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_10 винесено клопотання на ім`я першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, копію якого було вручено підозрюваному ОСОБА_8 та його захисникам ОСОБА_7 та ОСОБА_9 14.12.2020 о 17.00 год.
З урахуванням положень ч. 3 ст. 295 КПК України, строк, протягом якого підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники мали можливість реалізувати своє право на подачу письмових заперечень проти клопотання слідчого, спливав 19.12.2020 року.
15.12.2020 року першим заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців.
17.12.2020 року (тобто, з дотриманням строків, визначених ч. 3 ст. 295 КПК) в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 слідчому Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_10 було вручено письмові заперечення на клопотання, які підлягали обов`язковому долученню до клопотання слідчого та разом із ним повинні були бути подані першому заступнику керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 .
Керівником Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_12 постановою від 17.12.2020 року скасовано постанову ОСОБА_11 від 15.12.2020 року як передчасну у зв`язку з нерозглядом заперечень сторони захисту. Перший заступник керівника обласної прокуратури ОСОБА_11 з такою постановою погодився та не оскаржував.
17.12.2020 року першим заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування з урахуванням заперечень сторони захисту від 17.12.2020 року.
18.01.2021 року лист про виконання вимог ст. 290 КПК України вручено підозрюваному ОСОБА_8 та захиснику ОСОБА_7 тож строки досудового розслідування свій перебіг зупинили після відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту. Адвокату ОСОБА_9 вказаний лист вручено пізніше, але апелянт зауважує, що КПК України не містить вимоги вручення повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування усім адвокатам одночасно, вважає, що відкриття матеріалів відбулось. Крім того, стороною обвинувачення до суду подавалося клопотання про встановлення строку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у зв`язку із зловживанням стороною захисту правом на ознайомлення з матеріалами провадження.
На думку прокурора, твердження суду першої інстанції про те, що до строку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, який не враховується до строку досудового розслідування, необхідно відносити тільки ті дні, які фактично сторона захисту знайомилися з матеріалами, не ґрунтується на законі і є власним тлумаченням судом норм КПК України.

Під час судового розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення даної апеляції, просили ухвалу суду залишити без змін.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю - доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ухвала, що викладається окремим документом, відповідно до ст. 372 КПК, складається з зазначенням встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів та інших вимог, передбачених цією статтею. Судове рішення у формі ухвали повинно відповідати вимогам ст.ст. 368, 372 КПК України.
Перевіривши надані матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вказані вимоги процесуального закону виконав належним чином та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.
Згідно з ч.3 п. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч.ч.1,2 ст. 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.
Відповідно ч.ч.1,2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.
Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Згідно з ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно зі ст. 115 КПК України при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Частиною 1 ст. 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 219 КПК України визначено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Відповідно до ч.4 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.
Згідно з ч.5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Частиною 5 ст. 294 КПК України визначено, що строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Наведені вимоги кримінального процесуального законодавства свідчать про те, що встановлений законодавством строк проведення досудового розслідування є тим строком, виключно протягом якого слідчий та прокурор мають право вчиняти процесуальні дії та приймати процесуальні рішення, зокрема, звертатися з обвинувальним актом до суду, та в разі закінчення відповідного строку, кримінальне провадження підлягає безумовному закриттю.
Апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
23 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні №0001249 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Підозрюваним ОСОБА_8 в порядку ч.1 ст. 48 КПК України для здійснення захисту його прав та охоронюваних законом інтересів у кримінальному провадженні №000124 було залучено одночасно трьох захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13
11 грудня 2020 року слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_10 було винесено клопотання на ім`я першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, копію якого було вручено підозрюваному ОСОБА_8 та його захисникам ОСОБА_7 та ОСОБА_9 14.12.2020 року о 17.00 годині, про що свідчать власноручно виконані надписи та підписи підозрюваного та захисників на оригіналі клопотання слідчого.
З урахуванням положень ч. 3 ст. 295 КПК України, строк, протягом якого підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники мали можливість реалізувати своє право на подачу письмових заперечень проти клопотання слідчого, спливав 19.12.2020 року.
17.12.2020 року стороною захисту в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 слідчому Першого ГВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_10 було вручено письмові заперечення на клопотання, які підлягали обов`язковому долученню до клопотання слідчого.
23.12.2020 року прокурором ОСОБА_14 стороні захисту було вручено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 з додатками на 59 аркушах, серед яких була постанова першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 15.12.2020 року про продовження строку досудового розслідування.
Стороною захисту в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 14.01.2021 року засобами поштового зв`язку було подано скаргу в порядку ч.1 ст. 308 КПК України Генеральному прокурору, яка була отримана Офісом Генерального прокурора 15.01.2021 року, стосовно недотримання розумних строків слідчими і прокурорами у кримінальному провадженні № 0001249 від 09.12.2019 року, в якій, зокрема, оскаржувалася постанова від 15.12.2020 року як винесена з істотним порушенням прав сторони захисту.
Відповідно до листа за підписом прокурора ОСОБА_6 вих. № 31/1-206 вих-21 від 29.01.2021 року клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування постанови про продовження досудового розслідування кримінального провадження №0001249 розглянуто прокуратурою Дніпропетровської області. До
вказаного листа було додано дві постанови: керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 17.12.2020 року про скасування постанови ОСОБА_11 від 15.12.2020 року; першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 17.12.2020 про продовження строку досудового розслідування.
Отже, про наявність постанови про продовження строку досудового розслідування від 15.12.2020 року стороні захисту стало відомо лише 23.12.2020 року під час вручення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу з додатками, яке надійшло до Октябрського районного суду м. Полтави 29.12.2020 року, і під час розгляду 30.12.2020 року вказаного клопотання прокурор ОСОБА_14 в суді посилався саме на цю постанову від 15.12.2020 року.
Втім відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування постанова прокурора від 15.12.2020 року була скасована керівником Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 17.12.2020 року та цього ж дня першим заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 було продовжено строк досудового розслідування до 23 січня 2021 року. Тобто на момент звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу існувала вже інша постанова про продовження строку досудового розслідування від 17.12.2020 року, яку було винесено після скасування попередньої аналогічної постанови.
Виходячи з того, що на момент надання стороні захисту клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу (23.12.2020 року), подачі клопотання до Октябрського районного суду м. Полтави (29.12.2020 року), та його розгляду слідчим суддею 30.12.2020 року, існувала лише постанова від 15.12.2020 року, а постанови від 17.12.2020 року були виготовлені пізніше. До того ж, у постанові за вих №31/2-687вих-21 від 01.04.2021 року, яку отримав за своїм клопотанням захисник ОСОБА_7 від Дніпропетровської обласної прокуратури зазначено, що строк досудового розслідування було продовжено від 15.12.2020 до 23.01.2021 року.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необгрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня.
Згідно з п.4 ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функції прокуратури, для керівника обласної прокуратури, його першого заступника прокурором вищого рівня є Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.
Згідно з ч. 7 ст. 110 КПК України обов`язковою для виконання є лише постанова прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом.
Зазначене підтверджується й відповіддю Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції НАЗК від 17.03.2021 року на скаргу захисника ОСОБА_7 , з чого убачається, що керівник Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_12 взагалі не мав права згідно із Законом «Про прокуратуру» та ч.6 ст. 36 КПК України скасовувати постанову від 15.12.2020 року, яку виніс його перший заступник.
Таким чином, апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 15.12.2020 року прийнята з істотними порушеннями установленого законом порядку, з порушенням прав сторони захисту, постанова керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 17.12.2020 року винесена не уповноваженою особою, а постанова ОСОБА_11 від 17.12.2020 року винесена на підставі незаконної постанови ОСОБА_12 , не можуть мати юридичної сили, а відтак строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001249 відносно ОСОБА_8 , визначений відповідно до вимог кримінального процесуального закону, закінчився ще 23 грудня 2020 року, а слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні, а також процесуальні рішення, які були прийняті у даному кримінальному провадженні після 23.12.2020 року, є протиправними.
Разом з цим, навіть якщо вважати, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні був продовжений постановою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 15.12.2020 року або від 17.12.2020 року, граничним строком досудового розслідування у кримінальному провадженні було б визначено 23.01.2021 року, прокурор мав право звернутися з обвинувальним актом до суду, спливав 23.01.2021 року, і в разі не звернення прокурора з обвинувальним актом до суду у зазначений строк він був зобов`язаний закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного, якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри.
Втім, прокурор фактично направив обвинувальний акт до суду лише 01 червня 2021 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на супровідному листі.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїй практиці, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду чи його фактичним направленням, а тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).
Але, як витікає з наданих матеріалів, до завершення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники не були в установленому законом порядку повідомлені уповноваженим слідчим або прокурором у кримінальному провадженні про прийняте процесуальне рішення, передбачене ч.1 ст. 290 КПК України, та стороні захисту не було надано доступу до матеріалів досудового розслідування.
Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що ОСОБА_8 та захиснику ОСОБА_7 було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування 18.01.2021 року, захиснику ОСОБА_9 - 15.04.2021 року.
Відповідно до розписок, наданих прокурором в судовому засіданні, захисник ОСОБА_9 знайомилась з матеріалами справи два дні - 26.04.2021 року, 28.05.2021 року, захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 - 29.03.2021 року та 19.04.2021 року, тобто у строк досудового розслідування не включається всього чотири дні, а не більше ніж три місяці, на чому наполягав в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі прокурор, а отже, як зазначив суд першої інстанції, факт зловживання стороною захисту правом на ознайомлення з матеріалами провадження прокурором в судовому засіданні не доведено, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Крім того, в ухвалі слідчого судді від 17.02.2021 року, постановленої за результатами розгляду клопотання слідчого про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, зазначено про недоведеність зволікання з боку сторони захисту та поставлено під сумнів фактичне повідомлення всіх захисників підозрюваного про завершення досудового розслідування.
Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , хоча і є тяжким, однак воно не є злочином проти життя та здоров`я особи, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, визначений відповідно до положень ст. 219 КПК України, закінчився 23.01.2021 року, а тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
На думку колегії суддів, вищенаведене цілком узгоджується і з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.09.2021 року (справа №711/3111/19, провадження № 51-2890км19), який скасовуючи ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанції і закриваючи провадження у справі на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України зазначив, що за своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин. Послідовно реалізуючи політику, спрямовану на підвищення гарантій захисту прав і свобод людини, український законодавець на протязі останніх декількох років вніс низку важливих змін до чинного КПК стосовно строків досудового розслідування, починаючи з впровадження механізму судового контролю за строками розслідування і закінчуючи введенням процесуальних санкцій, під якими необхідно розуміти негативні наслідки для сторони обвинувачення у разі недотримання нею чітких вимог КПК і вчинення процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень поза межами цих строків.
Так, Законом України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року ч.1 ст. 284 КПК було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Таким чином, зважаючи на вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в даному випадку дійшов цілком законного та обгрунтованого висновку про задоволення клопотання сторони захисту у зв`язку з встановленням наявності підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п.10 ч.1ст.284 КПК України, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, та закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 3ст. 314 КПК України, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001249 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4