КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002330 від 25 жовтня 2021 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Цією ж ухвалою залишено без задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та обвинувачений звільнений з-під варти у залі суду.
Підставою для повернення обвинувального акту згідно з ухвалою суду є порушення вимог ст. 291 КПК України, зокрема, те, що, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК, слідчим та прокурором при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також при формулюванні обвинувачення не зазначено та не обґрунтовано кваліфікацію кримінального правопорушення саме яке вчиненого повторно, що робить висунуте обвинувачення не конкретним та не зрозумілим.
Окрім того, підставою для повернення обвинувального акту суд також зазначив, що згідно з інформацією, яка міститься в обвинувальному акті, попередні дві судимості ОСОБА_6 погашені, тому відповідно до правил ст. 89 КК України, він має вважатися не судимим, однак така обставина в обвинувальному акті ні прокурором, ні слідчим не зазначена.

Висунуте обвинувачення ґрунтується на одному епізоді замаху на крадіжку чужого майна вартістю 2230 грн. 65 коп., вчиненому 25 жовтня 2021 року, проте дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати ухвалу підготовчого судового засідання Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002330 від 25 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 та направити вказаний обвинувальний акт до Оболонського районного суду м. Києвадля проведення судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що висновки суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону є надуманими, оскільки вимоги до обвинувального акту, передбачені ст. 291 КПК України, прокурором дотримані, а саме в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено належним чином сформульованеобвинувачення.
В обвинувальному акті міститься формулювання обвинувачення, з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважав встановленими і які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України. Формулювання обвинувачення складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, а також форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, тощо.

Окрім цього, обвинувальний акт містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає ухвалупідготовчого судового засідання Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0002330 від 25 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 лише в частині повернення обвинувального акту, оскільки в апеляції прокурора не заперечується законність і обґрунтованість цієї ухвали в частині відмови задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та звільнення обвинуваченого з-під варти у залі суду.
Оскільки в апеляції прокурора не заперечується законність і обґрунтованість цієї ухвали в частині відмови задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та звільнення обвинуваченого з-під варти у залі суду, то у колегії суддів немає підстав для перегляду судового рішення в цій частині, а також для задоволення прохання апелянта про скасування ухвали підготовчого судового засідання Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року в цілому.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України, отже обвинувальний акт може бути повернуто у разі його невідповідності вимогам вказаної статті.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , суд вказав на те, що в обвинувальному акті відсутнє зрозуміле та конкретне формулювання обвинувачення фактичні обставини справи викладені неналежним чином, а правова кваліфікація вчиненого злочину не конкретизована та не узгоджена з викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення і з формулюванням обвинувачення.
Отже, суд визнав, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 викладені фактичні обставини справи, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінальних правопорушень, тобто в цій частині обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Питання про те, яким чином мають бути викладені фактичні обставини кримінального провадження, врегульовано у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, якою встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у такому виді, як прокурор вважає їх встановленими.

Оскільки формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті слідчим, з наступним затвердження прокурором, або самим прокурором, то в цій частині обвинувального акта викладається позиція сторони обвинувачення у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового розгляду провадження суд не вправі входити в оцінку вказаних обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України і повернення обвинувального акту може мати місце лише у випадках, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акту, є предметом розгляду в судовому засіданні провадження по суті.

Вдавшись до аналізу викладення фактичних обставин провадження та аналізу кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, наданих йому ст. 314 КПК України щодо питань, які можуть бути вирішені судом у підготовчому судовому засіданні.
Колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляції прокурора, вважає, що підстав для повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 не було, а тому ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року підлягає до скасування в частині рішення про повернення обвинувального акту з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002330 від 25 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, скасувати в частині повернення обвинувального акту, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №756/16661/21

Провадження №11-кп/824/1647/2022
Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1