Пр-ня по справі № 1кп/521/914/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
01 серпня 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000460 від 14.08.2021 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одружений, який має середньо спеціальну освіту, зі слів не офіційно працює на приймальному пункті вторинної сировини, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , та тимчасово проживав в АДРЕСА_2 , фактично не має постійного місця проживання, раніше судимого: 1)26.03.2003 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ст. 304, ст. 70 КК остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком 1 рік; 2)04.08.2005 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 3) 10.01.2006 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК остаточно до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; 4) 27.10.2011 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 296 КК до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць; 5)01.03.2013 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК остаточно до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; 6)09.02.2013 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців; 7) 15.06.2016 року Овідіопольським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком 2 роки; 22.11.2016 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.11.2016 року, покарання з іспитовим строком за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області скасовано і засуджений ОСОБА_3 направлений для відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК.
Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.1. ОСОБА_3 , 10 серпня 2021 року приблизно о 19 годині 03 хвилини, перебуваючи на території ТОВ «АТБ маркет», що розташований за адресою м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1В/1 де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна супермаркету.

Діючи умисно, повторно, з корисною метою ОСОБА_3 переконавшись в тому, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, підійшов до магазину «АТБ-маркет», на території якого знаходився споживчий візок та шляхом вільного доступу взяв руками візок вартістю 2537 гривень 88 копійок та вивіз за межі території магазину. Надалі з викраденим майном покинув територію гіпермаркету «АТБ-маркет», отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ТОВ «АТБ-маркет» майнову шкоду на загальну суму 2537 гривень 88 копійок.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно 10 серпня 2021 року у вечірній час він повертався додому та побачивши біля супермаркету візок із металу, вирішив його вкрасти. Підійшовши до візка та побачивши, що за його діями ніхто не спостерігає, він вкрав вказаний візок і здав його у пункт прийому металу. Злочин вчинив, оскільки у нього не було грошей. В теперішній час у вчиненому розкаюється. Обіцяє нових правопорушень не вчиняти.

2.2.За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Представник потерпілого юридична особа про дату, час та місце розгляду провадження сповіщений належним чином. Надав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі. Цивільний позов заявлений ним підтримує в повному обсязі. Щодо покарання висловився на розсуд суду.

2.4.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
3.1.Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

3.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.
4.1.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 і встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вони проявились у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень. Окрім того, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також наявність обставини яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 36 років. Має лише неповну середню освіту. Жодної спеціальності не має. Офіційно не працює. Не офіційно допомагає рідному брату на метало прийомному пункті. Не одружений, дітей не має. Раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Батьки померли давно. Має молодшого брата 1988 року народження, який працює на прийомі металу. Постійного місця проживання не має.

4.3.Вказане правопорушення очевидно ОСОБА_3 вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Бідність, відсутність належної освіти, не бажання зміни своє ставлення до життя, у сукупності із зневажливим відношенням до свого здоров`я призвели обвинуваченого до скоєння нового злочину.

4.4.Спосіб життя обвинуваченого свідчить, що обвинувачений зловживає алкогольними напоями. Є цікавим фактами, що на початку судового розгляду ОСОБА_3 в судове засідання з`явився у стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим засідання було відкладено. За фізичним станом, прослідковувалось постійне вживання алкоголю. Окрім фізичного стану, зовнішнього вигляду (неохайний), кольору обличчя (червоне, запальне), мова обвинуваченого та обмежена здатність передавати свої думки на фоні мінімального словарного запасу, показують певну загальмованість, незв`язність, що призводить до майже не розуміння такої людини. Створилась ситуація, коли співрозмовники не розуміли один одного. Всім своїм виглядом ОСОБА_3 показував байдуже відношення до себе та свого здоров`я. Тобто думки про ортобіоз, як ідеалу людської природи, до якого необхідно прагнути кожній людині, нажаль ОСОБА_3 не відомі.

4.5.В подальшому, на час судових дебатів, ОСОБА_3 дещо змінив своє відношення до себе, мав охайний вигляд (чистий одяг, застосування засобів гігієни, відсутність наслідків алкогольного сп`яніння) і хоча за такий короткий проміжок часу не можливо змінити свою мову, думки і здатність до висловлювання таких думок, загальний вигляд обвинуваченого був змінений на краще. ОСОБА_3 вже зміг переконати своєю поведінкою та певними обмеженими висловлюваннями, що він жалкує про свій вчинок та у випадку не суворого покарання, обіцяє не вчиняти правопорушення у майбутньому.

4.6.Суд позитивно сприймає таке відношення особи до своєї особистості і вважає слушними доводи захисника про те, що обвинувачений намагається змінити себе і можливо в майбутньому більше не буде порушувати закон і спричиняти шкоду інтересам власників.

4.7.Обговорюючи питання виду та строку покарання, суд вважає, що за скоєне правопорушення ОСОБА_3 можливо призначити покарання у межах санкції статті зв`язане з обмеженням волі. Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до останнього положення ст. 75 КК і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді обмеження волі. Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК і покласти на обвинуваченого певні обов`язки. Таке покарання буде відповідати, як особистості обвинуваченого так і обставинам правопорушення та буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

4.8.При цьому суд вважає, що для застосування положення п. 6 ч. 3 ст. 76 КК у вигляді дотримання встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, у вигляді читання літератури підстав не має. Не ображаючи обвинуваченого, суд вважає, що примусово заставити обвинуваченого ОСОБА_3 читати певну літературу буде певним чином знущанням над особистістю. Освічена людина не потребує покарання у вигляді читання книжок. Кожна людина здатна сама себе забезпечити їжею для мозку. У випадку з обвинуваченим, таке покарання не буде відповідати принципам гуманності та розумності і воно точно не досягне своєї легітимної мети.

4.9.Обмежень, які встановлені в ч. 3 ст. 61 КК, для не можливості призначення покарання у вигляді обмеження волі, особистість ОСОБА_3 не містить. Так, матеріали провадження надані суду, не містять відомостей, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю першої або другої групи; він не є неповнолітнім та особою пенсійного віку, оскільки знаходиться у віці 36 років; а також не є військовослужбовцем строкової служби.

4.10.Строк відповідного покарання повинен бути визначений з урахуванням як особистості обвинуваченого так і обставин правопорушення. У даному випадку відсутність обставин які обтяжують покарання, відсутність значних шкідливих наслідків від правопорушення, умови життя останнього, свідчить про можливість призначення строку обмеження волі у межах мінімального розміру санкції статті.

5.Підстави для задоволення цивільного позову.
5.1.При вирішенні цивільного позову потерпілого юридичної особи ТОВ «АТБ-маркет» суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК, ст. 13 ЦПК і ст. ст. 1166, 1192 ЦК.

5.2.Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала /ч. 1 ст. 1166 ЦК/.

5.3.Судом встановлено, що шкода завдану майну потерпілої особи юридичної особи ТОВ «АТБ-маркет» заподіяна обвинуваченим ОСОБА_3 у зв`язку з чим позов заявлений потерпілим виключно до ОСОБА_3 , як до особи що заподіяла її. Сам обвинувачений повністю визнав всі позовні вимоги потерпілого.

5.4.Заподіяння шкоди майну потерпілого підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідження яких відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, судом визнано недоцільним, оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичних обставин по провадженню. Потерпілий повністю документально підтвердив вартість викраденого майна.

5.5.Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК, яка встановлює диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

5.6.Документально потерпілим юридичною особою ТОВ «АТБ-маркет» підтверджено заподіяння матеріальної шкоди у загальній сумі 2537 гривень 88 копійок. Суд вважає за необхідне позов потерпілої особи про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
6.1.Речові докази: 1) DVD-R диск, (4.7 GB 120 MIN), відповідно до ч. 3 ст. 100 КПК залишити в матеріалах кримінального провадження; 2)чоловічі штани помаранчевого кольору та світлого кольору чоловічу футболку з комірцем, відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК повернути власнику, обвинуваченому, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використано.

6.2.Запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи вид покарання, до набрання законної сили вироком суду не обирати.

6.3.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

1.2.Відповідно до ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

1.3.Початок строку відбування покарання обвинуваченому з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.4.До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

1.5.Речові докази у кримінальному провадженні: 1) DVD-R диск, (4.7 GB 120 MIN) залишити в матеріалах кримінального провадження; 2) чоловічі штани помаранчевого кольору та світлого кольору чоловічу футболку з комірцем повернути власнику, обвинуваченому ОСОБА_3 .

1.6.Цивільний позов потерпілого юридичної особи ТОВ «АТБ-маркет» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь юридичної особи ТОВ «АТБ-маркет» 2537 (дві тисячі п`ятсот тридцять сім) гривень 88 копійок матеріальної шкоди.

1.7.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.8.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.9.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

1.10.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1