Справа № 522/2232/22
Провадження № 1-кс/522/3788/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного 02.02.2022 року у кримінальному провадженні № 0001203, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного 02.02.2022 року у кримінальному провадженні № 0001203.
Своє клопотання адвокат ОСОБА_3 , аргументував тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2022 року було задоволено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001203 від 15 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про накладення арешту на майно.
Накладено арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме, транспортним засобом марки «Веntley Bentayga», 2016 року випуску, у кузові сірою кольору, номер шасі (кузови, рами): НОМЕР_1 ; свідоцтвом про реєстрацію т/з НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ключем від замка запалювання транспортного засобу марки «Bentley Bentayga», 2016 року випуску, у кузові сірого кольору, номер шасі (кузови, рами). НОМЕР_3 ; д.н.з. НОМЕР_4 .
Про наявність зазначеної ухвали суду ОСОБА_4 стало відомо з інформації ТСЦ МВС № 5154, під час зняття арешту з належного їй майна автомобіля марки Bentley, модель Bentayga, 2016 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_4 , накладеного Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.12.2021 року по цивільній справі №522/25851/21 за позовом ЦзенХуаньцая до ОСОБА_4 , про витребування майна із чужого незаконного володіння.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2022 р. по цивільній справі №522/25851/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про витребування майна відмовлено, зазначене рішення суду набрало законної сили 10.06.2022 р.
Прокурор, повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явивсь.
Розглянувши клопотання, вислухавши заявника, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Згідно з п.13 інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.
У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частиною 2 ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 згаданої статті, арешт може бути накладений на нерухоме майно.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Керуючись ст.ст. 174, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного 02.02.2022 року у кримінальному провадженні № 0001203 задовольнити.

Скасувати арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме, транспортним засобом марки «Веntley Bentayga», 2016 року випуску, у кузові сірого кольору, номер шасі (кузови, рами): НОМЕР_1 ; свідоцтвом про реєстрацію т/з НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ключем від замка запалювання транспортного засобу марки «Веntley Bentayga», 2016 року випуску, у кузові сірого кольору, номер шасі (кузови, рами): НОМЕР_1 ; д.н.з. НОМЕР_4 , який був накладений на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2022 року, по справі № 522/2232/22, у рамках кримінального провадження № 0001203.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

23.06.2022