Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/887/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 752/8724/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аркадіївці Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, працюючого водієм ПАТ «Київгаз», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
представників цивільного відповідача ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року ОСОБА_7 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження, згідно ст. 49 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності.
Цією ж ухвалою цивільні позови потерпілих та цивільних позивачів залишені без розгляду.
Як зазначено в судовому рішенні, перевіривши законність заявленого клопотання обвинуваченого та отримавши згоду на таке звільнення ОСОБА_7 , врахувавши і те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_7 є нетяжким злочином, з моменту вчинення інкримінованого злочину минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що звільнив його від кримінальної відповідальності та закрив стосовно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник цивільного відповідача Акціонерного товариства «Київгаз» - адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_7 змінити та виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на встановлення факту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Апелянт зазначає, що безпідставне визначення судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вини ОСОБА_7 в дорожньо-транспортній пригоді у разі звернення потерпілого ОСОБА_12 до суду з цивільним позовом, відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, може в подальшому використано у якості доведеності вини ОСОБА_7 та підстав для цивільно-правової відповідальності АТ «Київгаз», як особи, що володіла транспортним засобом, яким керував Пасічник 17 жовтня 2015 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників цивільного позивача ОСОБА_10 , ОСОБА_6 в підтримку доводів і вимог апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 , які покладалися на розсуд суду, думку прокурора ОСОБА_8 і представника потерпілого ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За визначеними у ч. 1 ст. 404 КПК України правилами, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача Акціонерного товариства «Київгаз» - адвоката ОСОБА_6 колегія суддів враховує таке.
Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від кримінальної відповідальності.
Чинна ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Вказаною нормою встановлено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.
Згідно із частинами 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288 КПК України).
В ході судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності.
За наслідками розгляду даного клопотання суд першої інстанції, враховуючи, що з моменту вчинення 17 жовтня 2015 року інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення середньої тяжкості до моменту розгляду судом кримінального провадження закінчився передбачений законом трирічний строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України і перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, звільнив його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрив. При цьому суд роз`яснив ОСОБА_7 наслідки закриття провадження за нереабілітуючими обставинами.
Тобто, місцевий суд встановив обставини необхідні для вирішення вказаного питання та дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України і закрив кримінальне провадження щодо нього.
Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_7 звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із сплином строків давності, передбачених ст. 49 КК України, із закриттям щодо нього кримінального провадження, цивільні позови потерпілих та цивільних позивачів обґрунтовано залишено судом першої інстанції без розгляду, що не позбавляє їх права на звернення з цими позовами в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, визначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодування заподіяну її діями шкоду.
Водночас, за змістом мотивувальної частини цієї ж ухвали убачається вказівка суду про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах цивільного відповідача Акціонерного товариства «Київгаз» за наведеними у ній доводами необхідно задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції від 22 вересня 2021 року змінити та виключити з її мотивувальної та резолютивної частини висновок про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача Акціонерного товариства «Київгаз» - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року, якою ОСОБА_7 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження, згідно ст. 49 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності змінити.
Виключити із мотивувальної та резолютивної частини ухвали висновок суду про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Вважати ОСОБА_7 звільненим від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4