В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.08.2022 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова
в складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
з участю:
прокурорів ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000359 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Куткір Буського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого на посаді оператора відеонагляду та зв`язку Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19», одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судомого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи відповідно до наказу начальника Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» №52 о/с вiд 03.07.2017 на посаді молодшого інспектора 2-ї категорії відділу режиму і охорони Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19», яка згідно із статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» (№3781-XII від 23.12.1993) відноситься до працівників правоохоронних органів, маючи спецiальне звання «старший прапорщик внутрішньої служби», будучи у відповідності до вимог ст.18 Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу України» (№2713-IV від 23.06.2005) зобов`язаним забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов`язків, установлених законом; запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах i установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; приймати і реєструвати заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення і події, своєчасно приймати щодо них рiшення; виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень і порушень режиму в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах, а також вчиненню кримінальних правопорушень засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, вживати в межах своїх повноважень заходів до їх усунення, використовуючи владу, всупереч ст.7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (№ 3352-XII від 30 червня 1993 року) та Кодексу професійної етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, умисно, всупереч інтересам служби і з метою власного незаконного збагачення, 26.12.2018 року отримав в якості неправомірної вигоди від ув`язненого ОСОБА_17 150 грн. на картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 за передачу мобільного телефону «LG» ІМЕІ: НОМЕР_2 сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 в камеру №86 на посту №8 Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19». В невстановлений час та при невстановлених обставинах цей телефон був переданий ув`язненому ОСОБА_17 та в ході проведення обшуку від 03.01.2019 року в ув`язненого ОСОБА_17 цей телефон «LG» ІМЕІ: НОМЕР_2 сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 був вилучений.
Обвинувачений ОСОБА_11 своєї вини в інкримінованому злочині не визнав. Суду пояснив, що у період інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував на посаді молодшого інспектора другої категорiї вiддiлу режиму і охорони Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19». В його функціональні обов`язки входило проведення санітарної обробки ув`язнених, засуджених та арештованих осіб, які перебували у вказаній установі. У зазначеній виправній установі працює з 2001 року. За період служби дисциплінарної відповідальності жодного разу не притягувався. Неодноразово заохочувався керівництвом установи. Жодних порушень режиму не допускав. Ніс службу у відповідності до нормативно-правових документів, які регламентують роботу виправно-трудових закладів України та наказам керівництва ВТК №19. При цьому жодних заборонених речей та предметів на територію ВТК №19 не проносив та жодноi неправомірної вигоди вiд ув`язнених чи арештованих осіб не отримував. Щодо проведених стосовно нього негласних слідчих-розшукових дій повідомив, що жодним чином у розмовах з засудженими чи обвинуваченими не погоджувався проносити їм будь-які забороненi предмети чи речі, а тим бiльше мобiльнi телефони. Жодного разу на територію ВТК 19 не проходив без особистого огляду, що передбачено інструкцією по охороні режимного об`єкту. Під час огляду працівниками колонії, які здійснюють пропуск працiвникiв на територію ВТК його жодного разу не зупиняли з забороненими предметами, оскільки цей факт негайно був би зафіксований і його було б притягнуто до вiдповiдальності, як мінімум дисциплінарної. У жодного із засуджених чи арештованих він не вимагав неправомірної вигоди та не пропонував їм послуги щодо пронесення заборонених речей та предметів на територію ВТК. Щодо ув`язненого ОСОБА_17 повідомив, що одного разу останній звернувся до нього з проханням щодо допомоги у здійснення передачі чогось для особистих потреб. Чого саме що саме не пригадує, але це точно не вiдносилось до заборонених речей. Цілком ймовірно, що це була електроплитка, яку придбав на радіоринку та передав ув`язненому ОСОБА_17 , проте жодної неправомірної вигоди з цього він не отримав, оскільки ОСОБА_17 повернув йому лише кошти, які він особисто витратив на придбання даного предмета. Вважає, що обвинувачення стосовно нього надумане. Просив його виправдати.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим вини у інкримінованому йому злочину, винуватість ОСОБА_11 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема:
- показаннями свідка ОСОБА_17 , який суду пояснив, що знає ОСОБА_11 , оскільки відбував покарання в Львівському слідчому ізоляторі. До ОСОБА_11 звертався з прохання про допомогу у придбанні електроплитки для особистих потреб у камері. На що ОСОБА_11 погодився та приніс йому електроплитку, за що він перерахував ОСОБА_11 кошти в сумі 200 грн. Гроші пересилав через телефон на картку. Спілкувався з ОСОБА_11 по телефону, коли просив у нього купити йому плитку. Останній йому не погрожував;
- рапортом оперуповноваженого ОВ ДУ «ЛУВП №19» ОСОБА_18 від 20.11.2018 року, з якого вбачається, що останній доповідає начальнику установи щодо вчинення протиправних діянь, стосовно отримання неправомірної вигоди за доставку заборонених предметів в зону, що охороняється службовою особою ДУ «ЛУВП №19»;
- протоколом №2.1/50т про хід виконання оперативно-технічного заходу від 23.01.2019, де зафіксована телефонна розмова ОСОБА_11 зі свідком ОСОБА_17 , в ході якої останній повідомляє ОСОБА_11 , що на рахунок останнього перераховано 150 грн. «То Мар`ян, е, дивись ОСОБА_19 , там тобі мало впасти сто п`ятдесят знов…»(т.2 а.с.93);
- висновком оперуповноваженого ОВ ДУ «ЛУВП №19» ОСОБА_18 про факт вилучення заборонених предметів від 09.01.2019 року, яким підтверджується вилучення в ув`язненого ОСОБА_17 заборонених речей та предметів;
- посадовою інструкцією молодшого інспектора з організації проведення санітарної обробки ув`язнених №179, якою підтверджується посадові обов`язки ОСОБА_11 та те, шо останній був належним чином з ними ознайомлений, про що свідчить підпис ОСОБА_11 ;
- наказом начальника Львівського слідчого ізолятора №90о/с від 29.10.2013 року, який підтверджує, що ОСОБА_11 був призначений на посаду молодшого інспектора 2-ї категорії відділу режиму і охорони Львівського слідчого ізолятора;
- випискою карткового рахунка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_11 , якою підтверджується, що на рахунок останнього було здійснено перерахунок коштів в розмірі 150 грн.
Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з обвинувальним актом органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується в одержанні службовою особою, неправомірної вимоги для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії, з використанням наданої їй влади чи службового становища, повторно, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
На переконання суду, в діях ОСОБА_11 відсутні ознаки кримінального провадження ч.3 ст.368 КК України з наступних підстав.
Оглянуті в судовому засіданні матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, заслухані судом показання свідка ОСОБА_17 та інші дослідженні в судовому засіданні докази не містять жодних доказів наявності в діях ОСОБА_11 таких кваліфікуючих ознак, як «повторність» та «вимагання неправомірної вигоди».
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.
Статтею 338 КПК України передбачена можливість зміни прокурором правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення. Прокурор під час судового провадження своїм правом на зміну правової кваліфікації обвинувачення не скористався.
Проте, відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Отже, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_11 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.
Тому суд приходить до переконання, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії, з використанням наданої їй влади чи службового становища.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної особи, наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Суд враховує, що скоєне ОСОБА_11 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України, є нетяжким злочином.
ОСОБА_11 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.
Пом`якшуючою покарання обставиною ОСОБА_11 є перебування на його утриманні малолітньої дитини.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_11 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 368 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Частиною 2 ст.55 КК України передбачено позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ч. 1 ст.368 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд прийшов до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_11 права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби України, оскільки перебування останнього на посаді молодшого інспектора 2-ї категорії відділу режиму і охорони Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» сприяло вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.
Цивільний позов у провадженні заявлений не був.
Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
Призначити ОСОБА_11 покарання за ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн., з позбавленням права протягом трьох років обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби України.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_11 не обирати.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
- мобільний телефон марки «Samsung» (Самсунг) IMEI: НОМЕР_4 , із сім карткою оператора мобiльного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_5 , бiлого кольору, без заднього корпусу - передати на потреби Збройних Сил України;
- мобільний телефон марки «Alcatel» iз вiдсутнiм IMEI, 7RKD10CHDNY0276, чорного кольору, без сiм- карти, а також без переднього та заднього корпусу, із приклеєними до задньої частини корпусу резинками -передати на потреби Збройних Сил України;
- мобiльний телефон марки «LG» (Ел Джi), IMEI: НОМЕР_6 , S/N 408KCCL008919-RUS-Р40G5600, iз сім-карткою оператора мобiльного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_7 , бiлого кольору, із наявними потертостями iз усіх боків корпусу - передати на потреби Збройних Сил України;
- мобільний телефон марки «Samsung» (Самсунг), GT-i8190, IMET: НОМЕР_8 , S/N НОМЕР_9 -карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_10 , білого кольору, із наявними потертостями по боках корпусу, а також тріщиною на нижньому корпусi -передати на потреби Збройних Сил України;
- мобільний телефон марки «Samsung» (Самсунг), DUOS SM-G350E, 3 IMEI 1: НОМЕР_11 та IMEI 2: НОМЕР_12 , без сiм-карти, чорного кольору, із наявними тріщинами по всьому дисплеї телефону, а також потертостями по боках корпусу - передати на потреби Збройних Сил України;
- мобільний телефон «Prestigio». Grace P5 PSP5515 DUO, S/N: НОМЕР_13 , IMEI 1: НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 , з двома сім- картками Київстар№ НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , та флеш накопичувачем марки «MicroSD» 4 Гб, чорного кольору, із тріщинами у верхній та нижній частині дисплея телефону, а також потертостямипо боках корпусу у шкіряному чохлі чорного кольору - передати на потреби Збройних Сил України;
- флеш накопичувачі 2 шт. - залишити при матеріалах кримінальної справи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1