Справа № 611/890/21
Провадження № 1-кп/175/41/22
Ухвала

Іменем України

06 вересня 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін (в режимі відеоконференції):

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000456 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новодмитрівка Барвінківського району Харківської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України,

встановив:

05.09.2022 року на електронну пошту Дніпропетровського районного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 від 02.09.2022 року про визнання недопустимими доказами на підставі частин 2 і 3 ст.89 КПК України докази, досліджені за письмовим клопотанням прокурора від 19.08.2022 року, оскільки вони отримані з істотним порушенням законодавства. Крім того, просить припинити дослідження інформації, яка зберігається на флеш носії (а.с.25-26) за результатами аудіо- відео- контролю при здійсненні негласної слідчої дії оперативної закупки, оскільки остання отримана з порушенням КПК України, так як постанова прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки винесена з порушенням діючого кримінального процесуального законодавства.

Обсудивши клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Частина 2 цієї статті передбачає, що недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частина 3 статті 89 КПК України надає сторонам кримінального провадження… право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

За приписом частини першої цієї статті суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Частина 2 статті 89 КПК України передбачає, що у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Виходячи з цих вимог закону та враховуючи, що зазначені захисником письмові докази були досліджені у судовому засіданні, суд не вбачає правових підстав для визнання їх недопустимими на підставі ч.2 ст.89 КПК України і вважає необхідним вирішити питання їх допустимості у загальному порядку, передбаченому ч.1 ст.89 КПК України.

Також суд не вбачає правових підстав для припинення дослідження в судовому засіданні на підставі ч.2 ст.89 КПК України інформації, яка зберігається на флеш носії (а.с.25-26) за результатами аудіо- відео- контролю при здійсненні негласної слідчої дії оперативної закупки, оскільки ознак очевидної недопустимості цього доказу захисником не наведено.

Керуючись ст.ст.89, 350, 369 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про недопустимість доказів і припинення дослідження доказу на підставі частин 2 і 3 статті 89 КПК України у кримінальному провадженні № 0000456 - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1