Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1956/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , фактичного володільця майна ОСОБА_5 та користувача майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000135 від 08.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна вилученого у ході огляду місця події від 07.10.2022 року, а саме:
- вантажного автомобіля марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_5 , другим користувачем якого є ОСОБА_6 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, ОСОБА_5 на розпорядження та користування вказаним майном та ОСОБА_6 на користування вказаним майном;
- дров`яної деревини породи дуб у кількості 25 складометрів шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просять його задоволити з підстав наведених у ньому. При цьому, слідчий ОСОБА_4 зазначив, що на даний час всі слідчі дії з вилученим автомобілем марки VOLVO, державний номерний знак НОМЕР_1 проведені та в подальшому проведення будь-яких слідчих дій не планується. Також, вказав, що на території ДП «Олевський лісгосп АПК» де на зберіганні знаходиться вказаний транспортний засіб відсутній спеціальний майданчик для зберігання речових доказів.
Користувачі майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти вимог клопотання слідчого заперечили, вважають його необґрунтованим та безпідставним.
Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття у судове засідання власника майна, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, не перешкоджає розгляду клопотання.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що 07.10.2022 року, близько 20 год. 30 хв., заступником начальника ГРПП відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області в с. Майдан, Коростенського району, Житомирської області було зупинено автомобіль марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 у кузові якого виявлено завантажену дров`яну деревину породи дуб у кількості 25 складометрів. Вантажовідправник ОСОБА_5 не надав дозвільних документів про походження виявленої деревини.
За даним фактом СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області 08.10.2022 року внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0000135 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України.
07.10.2022 року в ході огляду місця події на території відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області за адресою: вул. Свято-Воздвиженська, 2, м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 у якому навантажено дров`яну деревину породи дуб у кількості 25 складометрів.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вантажного автомобіля марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , фактичним користувачем та володільцем зазначеного транспортного засобу є ОСОБА_5 , другим користувачем є ОСОБА_6 .
Відповідно до постанови слідчого від 08.10.2022 року вантажний автомобіль марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 у кузові якого навантажено дров`яну деревину породи дуб у кількості 25 складометрів визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Також, відповідно до постанови слідчого від 08.10.2022 року вантажний автомобіль марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 визнано знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання обґрунтоване тим, що на думку слідчого, існують всі правові підстави для накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події від 07.10.2022 року майно, яке в подальшому буде досліджено та оцінено органом досудового розслідування відповідно до вимог ст. 94 Кримінального процесуального закону та буде прийнято законне процесуальне рішення в розумні строки.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частина 1 статті 7 КПК).
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК).
Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Визнання стороною обвинувачення майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя зазначає, що в клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження права користування вантажним автомобілем марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання та не надано слідчому судді під час розгляду клопотання.
Крім того, слід зазначити, що на території відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області відсутній спеціальний майданчик для зберігання речових доказів. На території ДП "Олевський лісгосп АПК", де зберігається зазначений транспортний засіб, такий майданчик теж відсутній.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково із застосуванням найменш обтяжливого способу арешту шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 на відчуження, а також розпорядження вантажним автомобілем марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 на розпорядження вантажним автомобілем марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 та шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження та користування дров`яною деревиною породи дуб у кількості 25 складометрів, оскільки вказане майно має доказове значення та є достатні підстави вважати, що збереження цих речових доказів необхідне для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, а ступінь втручання у права та свободи користувача майна виправдовуюся потребами досудового розслідування.
У даному випадку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадян та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що на даній стадії він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.
Слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000135 від 08.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задоволити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 07.10.2022 року, а саме:
- вантажний автомобіль марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_5 , другим користувачем якого є ОСОБА_6 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 на відчуження та розпорядження вказаним майном, а також ОСОБА_5 на розпорядження вказаним майном. Передати вантажний автомобіль марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 фактичному володільцю ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.
- дров`яну деревину породи дуб у кількості 25 складометрів шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1