Справа № 638/3511/22
Провадження № 1-кп/638/1120/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000887 від 15.06.2022 у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харкові, громадянина України, українця, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, не військовозобов`язаного, працюючого електрозварювальником в компанії «Альянссталь», раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -

за участю :

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 25 травня 2022 року, близько 20:00 години, перебував на ділянці місцевості, розташованої поблизу будинку № 7 в провулку Солдатський в Шевченківському районі м. Харкова, де між ним та потерпілим ОСОБА_6 раптово виникла сварка на грунті особистих неприязних стосунків, під час якої у підсудного ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, підсудний ОСОБА_3 діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, тримаючи обома руками дерев`яний предмет, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який на той час перебував поряд з будинком АДРЕСА_2 та зазначеним дерев`яним предметом наніс один удар потерпілому ОСОБА_6 по лівій верхній кінцівці у ліву ліктьову кістку у нижній третині, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , а саме : закриту тупу травму лівої верхньої кінцівки у вигляді перелому лівої ліктьової кістки у нижній третині, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя в момент заподіяння, однак такі що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня).

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України не визнав, при цьому показав, що дійсно, при вищевказаних обставинах, викладених в обвинувальному акті, 25.05.2022, близько 20:00 години, поблизу будинку АДРЕСА_1 , між ним та потерпілим ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, раптово виникла сварка, так як останній намагався проникнути до подвір`я сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час сварки ОСОБА_6 тримаючи в правій руці цеглу намагався нанести йому удар, тому він, з метою самозахисту, озброївшись дерев`яною палкою та утримуючи її двома руками, наніс зі значною силою один удар по лівої руці ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження. У вчиненні вказаного злочину свою вину не визнає, вважаючи, що тілесні ушкодження ним були заподіяні потерпілому внаслідок самозахисту. Раніше з потерпілим у нього конфліктів не було.

Незважаючи на не визнання підсудним ОСОБА_7 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що з підсудним ОСОБА_7 раніше у нього конфліктів не було. 25.05.2022, після 19:00 години він разом з знайомою ОСОБА_8 перебував на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 та частина якого належить ОСОБА_8 . Між ним та ОСОБА_3 , який перебув на подвір`ї свого будинку, виник конфлікт на побутовому грунті, під час якого він запропонував ОСОБА_3 вийти в провулок для з`ясування стосунків. Коли вони вийшли з дворів, ОСОБА_3 озброївшись дерев`яною палкою та тримаючи її двома руками наніс йому сильний удар в область лівої руки, якою він намагався захиститися від удару, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження, а саме перелом кістки руки. Він будь якими предметами удари ОСОБА_3 не наносив та не намагався нанести. Перед вказаними подіями він та ОСОБА_8 вживали в незначної кількості спиртні напої. Просить визначити ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 щодо подій, які мали місце 25.05.2022, в частині обставин перебування разом з потерпілим ОСОБА_6 та підсудним ОСОБА_9 в провулку Солдатський в м. Харкова, а також обставин які відбулись під час конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , дала показання аналогічні показанням потерпілого. При цьому наголошувала на тому, що при вищезазначених обставинах в її присутності між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виник конфлікт, вході якого ОСОБА_9 дерев`яною палкою наніс ОСОБА_6 удар по лівій руці, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження, а саме перелом кістки руки. Під час конфлікту будь яких предметів в руці потерпілого вона не бачила.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 25.05.2022, близько 20:00 години, йому зателефонував підсудний ОСОБА_7 , який мешкає в будинку АДРЕСА_1 , та повідомив, що між ним та потерпілим ОСОБА_6 виникла сварка, так як останній намагався проникнути до подвір`я сусіднього домоволодіння. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що між підсудним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 , які перебували один від одного на відстані близько 2-3 метрів, відбувається сварка, під час якої потерпілий ОСОБА_6 тримаючи у руці цеглину замахнувся нею у бік підсудного, тоді як останній, наявною у нього дерев`яною палкою, наніс удар потерпілому, куди саме він не бачив. Після чого він втрутився та припинив конфлікт між підсудним та потерпілим. Потерпілий зазначав, що внаслідок удару підсудного йому заподіяно пошкодження руки.

Також, вина підсудного ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами :

- протоколом слідчого експерименту від 18.06.2022 за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого останній виклав обставини заподіяння йому підсудним ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, вказав механізм та локалізацію нанесеного йому підсудним удару дерев`яним предметом в область лівої руки, місце розташування його та підсудного ОСОБА_3 під час нанесення тілесних ушкоджень. (а.с.а.с. 35-40);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнала підсудного ОСОБА_7 як особу яка 25.05.2022 перебуваючи в провулку Солдатський у м. Харкові, під час сварки заподіяла потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження. (а.с.а.с. 27-30);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.06.2022, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнала підсудного ОСОБА_7 як особу яка 25.05.2022 перебуваючи в провулку Солдатський у м. Харкові, під час сварки заподіяла йому тілесні ушкодження. (а.с.а.с. 31-35);
- висновком судово медичної експертизи № 09-506/2022 від 21.06.2022, відповідно до яком при судово медичному обстеженні потерпілого ОСОБА_6 було встановлено, що останньому були заподіяні тілесні ушкодження : закрита тупа травма лівої верхньої кінцівки у вигляді перелому лівої ліктьової кістки у нижній третині, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя в момент заподіяння, однак такі що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня). Дана травма могла утворитися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар чи удар здавлення в ділянку перелому та могла бути отримана не пізніше дати звернення в лікувальну установу ( 26.05.2022 ), де й була встановлена. (а.с.а.с. 41-42);
- висновком судово медичної експертизи № 09-616/2022 від 21.06.2022, відповідно до яком при судово медичному обстеженні потерпілого ОСОБА_6 було встановлено, що останньому були заподіяні тілесні ушкодження : закрита тупа травма лівої верхньої кінцівки у вигляді перелому лівої ліктьової кістки у нижній третині, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя в момент заподіяння, однак такі що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня). Дана травма могла утворитися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар чи удар здавлення в ділянку перелому та могла бути отримана не пізніше дати звернення в лікувальну установу ( 26.05.2022 ), де й була встановлена. Показання потерпілого ОСОБА_6 , викладені у наданому протоколі допиту потерпілого від 18.06.2022, протоколі проведення слідчого експерименту від 18.06.2022, з урахуванням даних із наданої фото таблиці, в цілому не суперечать об`єктивним судово медичним даним в частині терміну та механізму утворення встановлених у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. (а.с.а.с. 43-44).

Суд не бере до уваги твердження підсудного ОСОБА_3 з приводу того, що він не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке мало місце 25.05.2022 у відношенні потерпілого ОСОБА_11 з заподіянням останньому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, так як, на думку підсудного, він під час зазначених подій перебував у стані необхідної оборони з метою припинення протиправного посягання на його життя та здоров`я з боку потерпілого, та розцінює їх критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення кримінального покарання за скоєне, з наступних підстав.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що 25.05.2022, при вищезазначених обставинах під час конфлікту з підсудним ОСОБА_3 він будь яких дій, які були б направлені на заподіяння суттєвої шкоди життю та здоров`я останнього не вчиняв та не мав намір вчиняти. Будь якої небезпеки для життя та здоров`я ОСОБА_3 його дії не містили. Події відбувались на протязі декілька хвилин, під час яких ОСОБА_3 наніс йому удар по руці дерев`яним предметом, після чого втрутився сусід та припинив їх конфлікт. Крім того, ОСОБА_11 наголошував на тому, що до 25.05.2022 між ним та підсудним ОСОБА_3 будь яких відносин, в тому числі і неприязних, не було.

Щодо обставин конфлікту, в частині незначного часу зазначених подій та відсутності до 25.05.2022 будь яких відносин з потерпілим ОСОБА_6 , підсудний ОСОБА_3 , дав показання аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_6 .

Вищезазначені показання потерпілого ОСОБА_6 , щодо обставин заподіяння останньому підсудним ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , показання яких в повної мірі узгоджуються з показаннями потерпілого та підсудного ОСОБА_3 в частині обставин та механізму заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а також в частині нетривалого часу конфлікту.

При цьому свідок ОСОБА_10 , в своїх показаннях наголошував на тому, що в зазначеній конфліктній ситуації підсудний ОСОБА_3 був озброєний дерев`яною палкою, якою здійснював активні дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_6 , в цей час останній був озброєний цеглиною, якою замахувався в бік ОСОБА_3 перебуваючи від нього на значної відстані близько 2-3 метрів.

Вказані показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , в частині обставин та механізму заподіяння підсудним потерпілому тілесних ушкоджень, є послідовними на протязі всього судового розгляду, в повної мірі узгоджуються з іншими дослідженими по кримінальному провадженні доказами, зокрема з висновками судово медичних експертиз, протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та відвертості, тому суд їм довіряє.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що будь яких відносин, в тому числі і неприязних, між потерпілим ОСОБА_6 та підсудним ОСОБА_3 до вчинення вказаного кримінального правопорушення не було, що свідчить про відсутність у потерпілого підстав для наклепу на підсудного.

Суд не бере до уваги твердження потерпілого ОСОБА_6 щодо відсутності при ньому під час сварки з підсудним ОСОБА_3 цеглини та розцінює їх критично, як спосіб зменшення своїх активних дій та поведінки, які спровокували виникнення зазначеної конфліктної ситуації, так як підсудний ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_10 , на протязі всього судового розгляду, наполягали на тому, що в зазначеній конфліктній ситуації потерпілий ОСОБА_6 був озброєний саме цеглиною та поводив себе агресивно.

При цьому підсудний ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_10 , також наголошували на тому, що з ОСОБА_6 до зазначених подій, у них взагалі були відсутні будь які відносини, а тому вони надають суду об`єктивні та правдиві показання, що також спростовує твердження потерпілого ОСОБА_6 в частині відсутності у нього в руці цеглини, під час сварки з підсудним ОСОБА_3 .

Суд також зазначає, що у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка перебувала на відповідній відстані від місця сварки та спостерігала вказані події з подвір`я будинку, зазначила, що вона лише не бачила у руці ОСОБА_6 цеглини, однак категорично не стверджувала щодо її відсутності, що на думку суду не спростовує в цій частині показання підсудного ОСОБА_3 , а також свідка ОСОБА_10 , який не є учасником побутової сварки між підсудним, потерпілим та свідком ОСОБА_8 , а тому суд вважає ОСОБА_10 незацікавленим та неупередженим свідком.

При цьому свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні посилалась на наявність на протязі тривалого часу неприязних відносин з підсудним ОСОБА_3 , які були обумовлені побутовим підгрунтям, що також ставить під сумнів об`єктивність її показань в частині намагання зменшити дії потерпілого ОСОБА_6 та його поведінку, які спровокували виникнення зазначеної конфліктної ситуації.

Таким чином, у судовому засіданні, дослідженими доказами не встановлено та не підтверджено наявність підстав, які об`єктивно свідчили про те, що підсудний ОСОБА_3 в даній ситуації перебував у стані необхідної оборони, та які б давали останньому підстави вчинити у відношенні потерпілого ОСОБА_6 інкриміновані йому дії з метою уявного захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, так як потерпілий ОСОБА_6 не становив реальної загрози його життю та здоров`ю, а тому його дії не містять ознак передбачених приписам ст. 36 КК України, а саме перебування у стані необхідної оборони.

Також суд зазначає, що під час конфліктної ситуації підсудний ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 озброїлись підібраними на місці сварки предметами, відповідно, дерев`яною палкою та цеглиною, при цьому зазначений предмет був використаний для нанесення тілесних ушкоджень лише підсудним ОСОБА_3 , що також свідчить про наявність у останнього умислу направленого на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому з мотивів раптової неприязні внаслідок виниклої конфліктної ситуації.

Крім того, суд наголошує, що хоча у судовому засіданні і встановлено, що неправомірні дії потерпілого ОСОБА_6 , а саме його агресивна поведінка спровокували виникнення зазначеної ситуації, яка стала причиною скоєння підсудним ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення, однак вибраний ним спосіб вирішення конфліктної ситуації, яка склалася між ним та потерпілим, є завідомо злочинним, так як при даних обставинах підсудний ОСОБА_3 діяв умисно та цілеспрямовано, з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, саме у вибраний ним спосіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання.

Таким чином, ступінь вини підсудного ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного протиправного діяння, в повній мірі встановлена аналізом вище приведених доказів, у об`єктивності, правдивості та відвертості яких у суду відсутні підстави для сумнівів.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 122 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило за собою тривалий розлад здоров`я, понад 3-х тижнів (21 дня).

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який раніше не судимий, працює, має міцні сімейні та соціальні зв`язки, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває.

Обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій підсудного ОСОБА_3 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настало.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_3 покарання, у межах санкцій ст. 122 ч. 1 КК України, а саме у виді обмеження волі на відповідний строк.

Однак, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищевказані обставини вчинення злочину, дані які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , враховуючи першу судимість, відсутність обставин, які обтяжують покарання підсудного, наявність постійного місця праці, міцних сімейних та родинних зв`язків, враховуючи обставини які є причиною вчинення злочину та наслідки протиправної діяльності підсудного, думку потерпілого ОСОБА_6 в частині призначення покарання підсудному, зважаючи на те, що протиправні діяння підсудного ОСОБА_3 були вчиненні на побутовому грунті та не носили систематичний характер, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_7 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_7 , на час судового розгляду, не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_6 не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 , на час судового розгляду, не обирався.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський районний суд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1