Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 липня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
представника власника майна ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000059 від 12.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.4 ст.246 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2022 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділення розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000059 від 12.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.4 ст.246 КК України та накладено арешт на:
- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;
- транспортний засіб «Volkswagen touareg», 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_1 та встановлено заборону будь-якій особі розпоряджатися (відчужувати) вказаним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник власника вилученого майна адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 з встановленням заборони відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні. В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, а встановлені слідчим суддею обставини не відповідають дійсності.
Зазначає, що в ході розгляду клопотання слідчим не наведено і судом не встановлено необхідність накладення арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а наведений арешт не є співрозмірним розміру шкоди, зазначеної у цивільному позові.
Вказує, що накладення арешту на житловий будинок буде достатнім та співрозмірним розміру шкоди, завданої кримінальним порушенням, тому накладення арешту на автомобіль «Volkswagen touareg», ринкова вартість якого становить 472 500 грн. перевищує ціну позову та не відповідає критеріям розумності та співрозмірності обмеження права власності та завданням кримінального провадження.
Наголошує, що твердження слідчого про намір чи можливість підозрюваного ухилитися від виконання цивільного позову є припущенням і жодними доказами не підтверджено.
Також ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження. Зазначає, що ухвалу слідчого судді отримав лише 29 червня 2022 року, тому не знав про мотиви оскаржуваного рішення і не міг подати обґрунтовану апеляційну скаргу.
Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційна суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Представник ОСОБА_5 отримав копію ухвали Рівненського міського суду від 14 червня 2022 року лише 29.06.2022 року, що підтверджується відміткою з довідкового листка до справи.
Апеляційна скарга подана до поштового відділення 29.06.2022 року (згідно трек-номера 887).
Отже, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали представником ОСОБА_5 пропущений із поважних причин, тому підлягає поновленню.
Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.
Колегія суддів вважає, що ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано.
З матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження за №0000059, зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.4 ст.246 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неодноразово здійснювали незаконні порубки дерев у лісах Володимирецької ОТГ Вараського району Рівненської області, чим спричинили істотну шкоду державі.

01.06.2022 року в рамках кримінального провадження від Володимирецької селищної ради Рівненської області до органу досудового розслідування надійшла позовна заява про стягнення з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шкоди на користь Володимирецької селищної ради, заподіяної в результаті незаконної порубки дерев в розмірі 207 021, 28 грн.

Тому в рамках кримінального провадження виникла необхідність накладення арешту на майно, оскільки наявний обґрунтований розмір цивільного позову, що відповідає положенням ч.6 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя саме з метою забезпечення відшкодування шкоди у значних розмірах, завданої внаслідок кримінального правопорушення, що підтверджується обґрунтованістю розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, дійшов правильного висновку про накладення арешту на транспортний засіб та житловий будинок, які належать ОСОБА_6 , в межах ціни цивільного позову, встановивши заборону на вчинення дій щодо розпорядження та відчуження даним майном.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджена матеріалами кримінального провадженнями.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси як власника майна, так і третіх осіб. Слідчий суддя дотримався вимог п.п. 5, 6 ч.2 ст. 173 КПК України, та врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, застосував найменш обтяжливий спосіб арешту майна на будинок та автомобіль, без заборони на право ними користуватися, що не призведе до якихось обмежень для власника.

Доводи представника ОСОБА_5 , що ринкова вартість житлового будинку та транспортного засобу перевищує розмір цивільного позову на переконання апеляційного суду не є підставою для скасування рішення слідчого судді, оскільки вирішується в іншому судовому розгляді, судовому провадженні. При цьому скасування арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що негативно вплине на кримінальне провадження.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження та не спростовують висновків слідчого судді про наявність правової підстави для арешту майна.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Поновити представнику ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2022 року.
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2022 року про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000059 від 12.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.4 ст.246 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3