Справа № 585/733/22
Номер провадження 1-кп/585/233/22
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

22 вересня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого - судді Євтюшенкової В. І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

прокурора - Думал С.М.,

потерпілого - ОСОБА_1 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2 ,

захисника - Нечпая О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Ромни в режимі відеоконференції кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000433 про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Овлаші Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 29.05.2001 року Липоводолинським РС Сумської області за ст. ст. 215-3 ч.2, 44, 81 ч.3, 44, 140 ч.2, 206 ч.2, 42 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили 06.06.2001 року; 2) 19.01.2004 року Липоводолинським РС Сумської області за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 15, 185 ч. 3, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 01.09.2006 року Липоводолинським РС Сумської області за ст. ст. 345 ч.2, 71 ч.1 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі; 4) 21.06.2010 року Липоводолинським РС Сумської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 5) 08.11.2010 року Липоводолинським РС Сумської області за ст. 125 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень. У зв`язку з переглядом вироку 02.11.2011 року Липоводолинським РС Сумської області штраф замінено на 240 годин громадських робіт; 6) 12.02.2014 року Роменським міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000433 відносно ОСОБА_2 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Ухвалою суду від 30 травня 2022 року ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою від 26 липня 2022 року ОСОБА_2 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів.

Прокурор Думал С. М. заявила клопотання про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли, оскільки обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. Крім того, обвинувачений слідчим оголошувався в розшук, тому розуміючи невідворотність покарання, ОСОБА_2 може переховуватись від суду. ОСОБА_2 раніше неодноразово судимий, має незняту і непогашену в установленому порядку судимість, і перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні захисник Нечпай О.В. та обвинувачений ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід. Захисник Нечпай О. В. зазначив, що ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України нічим не підтверджений. Посилання на можливість впливу на потерпілого є лише припущенням. Крім того, враховуючи стан здоров`я, ОСОБА_2 не зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_1 підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість клопотання прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою суду від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_2 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою суду від 26 липня 2022 року ОСОБА_2 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість клопотання прокурора наданими суду матеріалами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Станом на 22 вересня 2022 року розгляд кримінального провадження не закінчено з об`єктивних причин.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання щодо застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи існують на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України), чи є обґрунтованою підозра.

На час розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали.

Відповідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджуються тим, що ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Після вчинення злочину ОСОБА_2 органом досудового розслідування оголошувався в розшук. Тобто обвинувачений ОСОБА_2 через тяжкість покарання, йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Щодо доводів сторони обвинувачення про можливий вплив на потерпілого та свідка ОСОБА_3 , зокрема посилання на можливий вплив з метою зміни ними свідчень, суд розцінює їх критично, оскільки вони не підтверджені доказами. При цьому потерпілий ОСОБА_1 зазначав, що тиск на нього з боку обвинуваченим не здійснювався.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про доцільність застосування щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ураховуючи міцність його соціальних зв`язків, він на час затримання не працював, тому обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недоцільним. Суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких обставин тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою переважає принцип поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Враховуючи обставини злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_2 , його майновий та сімейний стан, тяжкість злочину, в якого він обвинувачується, особу ОСОБА_2 , наявності ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи відносно обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави , суд вважає за необхідне відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК покласти на нього такі обов`язки: прибувати до суду та/або прокурора, та/або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду або прокурора; повідомляти слідчого та/або прокурора про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Роменської окружної прокуратури Думал Світлани Михайлівни про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 у виді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити запобіжний захід - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Синівка Роменського району (колишнього Липоводолинського району) Сумської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити з урахуванням ч. 1 ст. 197 КПК України, до 20 листопада 2022 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_2 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 74430 гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_2 з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду на першу вимогу;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_2 ), без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня застосування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_2 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_2 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвалу для виконання направити до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Сумського апеляційного суду з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23 вересня 2022 року о 09 год. 00 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова