Справа № 305/115/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/312/21 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 20.05.2021.

Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з повною середньою освітою, одружений, сезонний робітник, що має на утриманні неповнолітню дитину, не судимий, засуджений:
- за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 01 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen» «Passat B5», сірого кольору, із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який переданий на зберігання законному власнику ОСОБА_6 залишено останньому.
Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
ОСОБА_6 07.10.2020 близько 20 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» «Passat B5», сірого кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі національного значення Н09 сполученням «Мукачево Рогатин - Львів», на відрізку дороги в с.Білин Рахівського району Закарпатської області, неподалік дорожнього знаку 5.46 населений пункт «Білин», в напрямку з м.Рахів до с.Кваси, грубо порушив вимоги пунктів 1.5, 1.10, 2.3 б, 12.3, 12.4, 12.9 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України, під час руху маючи можливість оцінити дорожні умови і дорожню обстановку, у момент виникнення йому небезпеки для руху, а саме стоячого біля дороги пішохода ОСОБА_8 , не вжив вчасно заходів застосування екстреного гальмування, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден чола зліва, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого звиху лівої стопи з переломом зовнішньої кісточки, уламкового перелому головки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, рваної

-2-

рани підколінної ямки з пошкодженням задньої групи м`язів гомілки, множинних забоїв лівої нижньої кінцівки, закритого перелому шийки лівої плечової кістки, компартмену с-м, лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №115 від 09. 11. 2020 не являли небезпеку для життя у момент спричинення і згідно пункту 2.2.2. наказу Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995 відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №256/10 від 26.10.2020, з технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія ОСОБА_6 .
З огляду на викладене, отримання потерпілим ОСОБА_8 тілесних ушкодження знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_6 та з порушенням останнім вимог Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність винуватості у пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікацію його дій, зазначає про незаконність постановленого щодо нього вироку у зв`язку з несправедливістю призначеного покарання внаслідок його суворості. Просить вирок суду від 20.05.2021 в частині призначення йому покарання змінити, пом`якшити призначене судом першої інстанції основне покарання із застосуванням ст.69 КК України, та призначити таке у виді штрафу без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання належно не враховано визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відшкодування шкоди потерпілому, відсутність у зв`язку з цим будь-яких претензій, наявність на утриманні малолітньої дитини та дружини - інваліда ІІІ групи. Окрім того, обґрунтовуючи свої доводи щодо не призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, обвинувачений ОСОБА_6 додатково звертає увагу на те, що на день винесення вироку хоч офіційно не працював, однак використовував наявний у нього автомобіль, який йому необхідний для пересування в межах району, що зумовлено в першу чергу хворобою дружини, а також для того, щоб дістатись об`єктів, де він працює будівельником, які знаходяться в різних частинах району. З 01.06.2021 офіційно працевлаштований на посаду водія «ФОП ОСОБА_9 ». Зазначені обставини, на його думку, дають підстави для призначення більш м`якого основного покарання, зокрема із застосуванням ст.69 КК України та не призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

До суду апеляційної інстанції надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_10 , в якому просить кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України закрити у зв`язку з його примиренням з обвинуваченим. Посилаючись на наявність підстав, передбачених ст.46 КК України, зазначає, що претензій до обвинуваченого не має, ОСОБА_6 вибачився за скоєне, проявив розкаяння, повністю відшкодував завдану шкоду.
Аналогічного змісту клопотання до апеляційного суду подано й обвинуваченим ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав клопотання, думку прокурора, яка не заперечила про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання, колегія суддів дійшла до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

-3-

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За приписами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
За приписами ст.46 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
При цьому закон не визначає умовою застосування ст.46 КК України відшкодування шкоди, про яку не вказано у пред`явленому особі обвинуваченні, а також наявність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання.
Крім того, закон не пов`язує можливість застосування правил ст.46 КК України із визнанням особою вини. Обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування йому завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
Як вбачається з даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вперше з необережності вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення ( ч.1 ст.286 КК України), яке згідно ст.12 КК України є нетяжким, звернувся до суду із відповідним клопотанням та дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, підтвердивши розуміння наслідків цього закриття. Також, обвинувачений і потерпілий у своїх заявах однозначно заявили та неодноразово підтвердили, що обвинуваченим відповідно до
-4-

розписки від 16.06.2021 повністю відшкодовано потерпілому заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також вони примирилися і просять закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України.
Сумнівів з приводу того, що примирення між обвинуваченим та потерпілим досягнуто добровільно, немає.
Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності, передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Зміст ст.46 КК України передбачає обов`язкове і безумовне звільнення особи від кримінальної відповідальності за наявності підстав такого звільнення.
Враховуючи, що всі умови для застосування положень ст.46 КК України, яка має імперативний (обов`язковий) характер, дотримані, колегія суддів приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 цього Кодексу у зв`язку з примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно нього.
За змістом ст.ст.284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Відповідно до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим, тому вважає за необхідне клопотання обвинуваченого та потерпілого задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити.
Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284,404,405,407, 417,419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 20.05.2021 щодо ОСОБА_11 скасувати.
Клопотання потерпілого ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити.
Обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.1 ст.286 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження №0000599 щодо нього, згідно п.1 ч.2 ст.284, ст. 417 КК України, - закрити.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: