Справа № 489/2796/22
Провадження № 1-кп/489/820/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

про призначення судового розгляду

06 жовтня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження №0000162 від 12.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 189 ч. 4, 146 ч. 2, 263 ч. 1, 436-2 ч. 1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

До Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

В ході підготовчого судового засідання прокурор просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників.

Захисник зазначив про відсутність зауважень щодо змісту обвинувального акту.

Обвинувачений, будучи фактично присутнім у судовому засіданні та ознайомленим зі своїми правами та обов`язками, передбаченими статями 42 та 193 КПК України, які були роз`яснені йому головуючим в судовому засіданні під відео-звукозапис, відмовився від дачі будь-яких пояснень, зокрема з приводу вирішення питань, пов`язаних із підготовкою до судового розгляду, а також не заявляв жодних клопотань.

Крім того, головуючим, відповідно до положень ч. 4 ст. 315 КПК України, було роз`яснено обвинуваченому його право заявити клопотанням про розгляд кримінального провадження колегіально судом в складі трьох суддів. Однак ОСОБА_3 не заявив жодних клопотань та не скористався своїм правом на колегіальний розгляд кримінального провадження відносно нього в складі трьох суддів.

Заслухавши учасників підготовчого засідання, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до таких висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду міста Миколаєва.

Підстав для закриття, зупинення кримінального провадження чи прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 2 статті 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, обвинувальний акт не має недоліків, які б унеможливлювали його призначення до судового розгляду.

За таких обставин, є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Також до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 13.10.2022, яке обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на потерпілого, які існували при застосуванні запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні ряду умисних кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, володіє відомостями щодо потерпілого, відносно якого застосовував фізичне насильство під час вчинення кримінального правопорушення. Крім того, менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, вказаних у ньому.

Захисник заперечив проти клопотання прокурора, вважаючи його безпідставним, оскільки вказані у ньому ризики є недоведеними.

Обвинувачений, який був обізнаний про свої права, передбачені статями 42 та 193 КПК України, будь-яких заперечень проти клопотання прокурора не висловлював.

Вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 28.09.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 13.10.2022 включно, який був застосований ухвалою слідчого судді від 14.04.2022 та в подальшому продовжувався.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд приймає до уваги ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, які відносяться до особливо тяжких (ч. 4 ст. 189 КК України), тяжких (ч. 1 ст. 263 КК України) та нетяжких (ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 436-2 КК України), тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується, його особу, необхідність уникнення визначених ст. 177 КПК України ризиків переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на потерпілого.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), «суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Сам факт подання до суду обвинувального акту та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень є свідченням його обґрунтованої підозри.

Крім того, суд також враховує ту обставину, що не відпали підстави, за яких було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме: можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, ухилення обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілого через тяжкість обвинувачення, факту обвинувачення у вчиненні ряду умисних кримінальних правопорушень, обізнаності про особу потерпілого, у вчиненні відносно якого кримінального правопорушення, пов`язаного з насильством, обвинувачується на підстав обвинувального акту. Вказані обставини свідчать про продовження існування на даний час вищевказаних ризиків, які були встановлені при застосуванні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначення стороною захисту того факту, що потерпілий також є особою з кримінальним досвідом, не є тією обставиною, що безумовно зменшує описані вище та враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу ризики.

Також суд враховує, що нових ризиків прокурор не навів, проте з часу застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не могли виникнути нові ризики, а вже існуючі ризики є суттєвими та такими, що не дають достатніх підстав обрати суду на даному етапі судового провадження інший, більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Будь-яких достатніх даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу, внаслідок чого існували б підстави для відмови прокурору в продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, враховуючи положення ч. 3 ст. 315 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів.

Крім того, захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив вирішити питання щодо необхідності призначення обвинуваченому для подальшого судового розгляду іншого захисника, оскільки він не прийматиме участь в якості захисника ОСОБА_3 в наступних судових засіданнях через закінчення строку дії укладеного між ними договору.

Однак суд вважає, що на даному етапі судового провадження вказане клопотання є передчасним та буде вирішене в наступних судових засіданнях, зокрема у випадку неявки захисника ОСОБА_5 через закінчення у нього повноважень для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_3 та враховуючи той факт, що обвинувачений має право залучити для свого захисту іншого захисника.

Керуючись статтями 314 -316, 372 КПК України, суд

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000162 від 12.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 189 ч. 4, 146 ч. 2, 263 ч. 1, 436-2 ч. 1 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово на 14.30 годин 10.10.2022 в залі судового засідання Ленінського районного суду міста Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 81/16, 3 поверх (каб. № 320).

Викликати в судовий розгляд прокурора, обвинуваченого, потерпілого, захисника.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів - до 04.12.2022 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1