Справа № 346/1252/22
Провадження № 11-сс/4808/186/22
Категорія ст. 199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2022 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на строк 34 дні до 04 липня 2022 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло з 22.00 год до 06.00 год.

Зокрема посилається на те, що комплекс істотних порушень слідчим суддею норм процесуального та матеріального права, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і є підставою для скасування оскаржуваної ухвали. На думку апелянта, слідчий суддя не взяв до уваги та не спростував аргументи захисту про те, що протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 04.04.2022 не може вважатись належним доказом, а ОСОБА_10 не може вважатись потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки він був допитаний в якості потерпілого в непередбачений законом поза процесуальний спосіб, з порушенням ст. 224 КПК України, а тому протокол його допиту в якості потерпілого є неналежним і недопустимим доказом відповідно до вимог ст. 85, 86 КПК України. Апелянт вважає, що суд належним чином не оцінив і не взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_10 27.05.2022 звернувся до слідчого із заявою, в якій просив не вважати його потерпілим у даному кримінальному провадженні і змінити його процесуальний статус з потерпілого на свідка. ОСОБА_10 є єдиним очевидцем події спричинення тілесних ушкоджень і його позиція та свідчення, на переконання сторони захисту, мають виключно важливе значення для встановлення об`єктивної істини по справі. Інші докази, на які посилається слідчий суддя, за відсутності належних показань ОСОБА_10 не можуть підтверджувати обґрунтованість пред`явленої підозри поза розумним сумнівом. Крім того, апелянт вважає припущеннями та помилковими висновки слідчого судді про те, що потерпілий ОСОБА_10 відмовляється від дачі показів та змінює надані раніше покази, що може свідчити про можливість впливу на нього. Зі слів апелянта, слідчий суддя безпідставно відмовив у клопотанні захисника про допит ОСОБА_10 в судовому засіданні в якості свідка, що передбачено ч. 4 ст. 193 КПК України.

Апелянт звертає увагу на те, що слідчим суддею фактично не досліджувався зміст доказів, на які суд посилається в оскаржуваній ухвалі, як на підставу обґрунтованості підозри, а обмежився лише їх перерахуванням однобічно без належної оцінки в комплексі та взаємозв`язку з аргументами захисту. Відтак, стверджує, що безпідставними і необґрунтованими є висновки суду про те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи іншим чином перешкоджати слідству.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, виключно позитивно характеризується, на його утриманні перебувають двоє дітей від першого шлюбу, одна з яких навчається, а також має дитину від спільного проживання з іншою жінкою у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_8 працює по найму по людях, чим і забезпечує життєдіяльність своїх дітей. Наявність попередньої судимості за вчинення проступку не може вважатись достатньою підставою для висновку суду про наявність ризиків.

На думку апелянта, в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Просять дослідити протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 04.04.2022, протокол допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протокол допиту підозрюваного.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 04.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, 04.04.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.п. 30-31).

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.04.2022 до підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.06.2022 без визначення розміру застави (а.п. 38-39).

Постановою керівника Коломийської прокуратури від 26.05.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 04.04.2022 до 04.07.2022 (а.п. 65-66).

27 травня 2022 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , мотивуючи, тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, і оскільки існує необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, які мають важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення і можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні (завершити проведення молекулярно-генетичної, імунологічних експертиз та медико-криміналістичну експертизу, з урахуванням часу для складання експертних висновків, для вжиття інших заходів, у проведенні яких виникне необхідність для прийняття кінцевого рішення по кримінальному провадженню, що унеможливлює відкриття матеріалів іншій стороні відповідно до вимог ст. 290 КПК України, для складання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування відповідно до вимог ст. 291 КПК України), то внаслідок складності провадження строк досудового розслідування продовжено відповідною постановою до 04.07.2022. Ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ризик продовження чи повторення протиправної поведінки підозрюваним, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється) не зменшилися та залишаються актуальними, тому, з урахуванням даних про особу підозрюваного (репутацію підозрюваного, наявність слабких соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, наявність судимості за ч. 1, ч. 2 ст. 125 КК України) та тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку слідчого, на даному етапі провадження неможливо, оскільки вони не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Слідчий суддя надав належну правову оцінку зібраними у кримінальному провадженні доказам, якими підтверджується обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, зокрема даним: протоколів огляду місця події від 03.04.2022, від 04.04.2022 (а.п. 10-12, 13-14), постанови про визнання речовими доказами від 04.04.2022 (а.с. 17), протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 04.04.2022 (а.с. 18-19), протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 04.04.2022 (а.с. 20-21), протоколу допиту свідка ОСОБА_13 (а.с. 23), висновку судово-медичного експерта №38 від 06.05.2022(а.с. 48-50), ін.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - проти життя та здоров`я особи, що відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років.

При цьому, колегія суддів враховує, що питання обґрунтованості підозри вже досліджувалось судом при прийнятті судового рішення про обрання та продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчиненого правопорушення.

Так, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, врахувавши наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на підозру у вчиненні тяжкого злочину; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з огляду на те, що підозрюваному відомі свідки та потерпілий, а останній відмовляється від дачі показів та змінює надані раніше покази, що може свідчити про можливість впливу на нього; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше судимий, підозрюється у вчиненні злочину під час невідбутого призначеного раніше покарання), не зменшились, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до 04.07.2022.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про відсутність, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному випадку, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та на даному етапі досудового розслідування саме такий запобіжний захід є виправданим та необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою, врахував вагомість наявних доказів обґрунтованості підозри, оголошеної ОСОБА_8 , характеризуючі особу підозрюваного дані, а саме: репутацію підозрюваного, наявність у нього слабких соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, наявність судимості за ч. 1, ч. 2 ст. 125 КК України.

Апеляційний суд вважає, що не заслуговують на увагу доводи апелянта з приводу того, що слідчий суддя безпідставно відмовив у клопотанні захисника про допит ОСОБА_10 в судовому засіданні в якості свідка, оскільки слідчий суддя надав належну правову оцінку ризику незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_8 на потерпілого ОСОБА_10 , оскільки останній відмовляється від дачі показів (в тому числі через відсутність настрою, що підтверджується, зокрема, проколом додаткового допиту потерпілого від 21.04.2022 (а.п. 22 зворот), та змінює надані раніше покази, що може свідчити про можливість впливу на нього.

Апеляційний суд дійшов аналогічних висновків та вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заявленого клопотання щодо повторного дослідження доказів на даному етапі досудового розслідування, які містяться в матеріалах провадження, та допиту потерпілого ОСОБА_10 , оскільки зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного рішення суду вбачається, що таким доводам вже було надано відповідну оцінку, зокрема зміна потерпілим своїх пояснень, не може бути визнана безумовною підставою для висновку про необґрунтованість підозри. При цьому, зміна пояснень потерпілим викликає обґрунтований сумнів у добровільності такої позиції у зв`язку з чим ці обставини підлягають петельній перевірці під час проведення досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що зміна пояснень потерпілим можливо є проявом відповідного впливу підозрюваного на ОСОБА_10 , які станом на 03.04.2022 були товаришами.

Колегія суддів враховує стадію, на якій знаходиться розслідування даного кримінального провадження, тривалість перебування підозрюваного під вартою, його характеристику, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків та інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на ОСОБА_8 обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 194, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2022 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5