Справа № 183/1442/22
№ 1-кс/183/305/22

У Х В А Л А
18 квітня 2022 року м. Новомосковськ
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Видвиженець Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області старшим слідчим СВ ВП № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив про встановлення досудовим розслідуванням, що 14 квітня 2022 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де між ним та його дядьком ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в результаті якого в у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 14 квітня 2022 приблизно о 18 годині 10 хвилин, перебуваючи у кімнаті будинку по АДРЕСА_1 , наніс ОСОБА_7 , який перебував у лежачому положенні на дивані, два удари кулаком правої руки в область обличчя, два удари правою ногою в область голови та два удари п`яткою правої ноги в область верхньої частини животу справа. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у вигляді розриву печінки, брижі тонкого кишечнику, множинних травм внутрішніх органів, що за ступенем тяжкості, відноситься до тяжких, що небезпечне для життя в момент заподіяння, та від яких 14 квітня 2022 настала смерть ОСОБА_7 .
Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої громадянину ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, попередньо кваліфікованого за ч. 2 ст. 121 КК України. Ураховуючи особу підозрюваного, вважали наявними ризики, визначені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. ОСОБА_5 офіційного джерела доходу не має, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, а тому у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки. ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що підозра, яка йому повідомлена, окрім доказів, які добуті під час досудового розслідування, базується на показаннях свідка ОСОБА_8 , тому перебуваючи на свободі останній вмовлянням, залякуванням чи іншим способом може незаконно вплинути на вказаного свідка з метою зміни останнім своїх показань відносно нього. Окрім того, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджають триманню останнього під вартою.
З урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні письмово. Вказав на неможливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки, в тому числі, підозрюваний проживає за однією адресою зі свідками і у випадку застосування такого заходу не буде реальної можливості запобігти впливу на них зі сторони підозрюваного.
Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний є особою раніше не судимою, фактичні обставини кримінального правопорушення визнає, після вчинення злочину одразу викликав поліцію, надав відповідні показання, не має на меті переховуватися. Також, захисник вказував на те, що підозрюваний проживає разом зі своєю бабусею, яка потребує його піклування. Вказав на те, що покази свідків отримані та вплив на них на даній стадії досудового розслідування не можливий. Крім того, лише один зі свідків проживає з підозрюваним за однією адресою. Мети та наміру спричинити смерть ОСОБА_7 у підозрюваного не було, підозрюваний увесь час надає покази та не має чого приховувати.
Підозрюваний, у вчиненні інкримінованого правопорушення зізнався. Вказав, що мети та наміру спричинити смерть ОСОБА_7 у нього не було, тілесні ушкодження він наносив щоб припинити постійні крадіжки грошей у його бабусі, яка його виховала та яка не має інших джерел до існування. Проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечував, підтримав думку свого захисника щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, виходжу з такого.
Вирішуючи клопотання по суті виходжу з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази, зокрема лікарське свідоцтво про смерть № 201 із зазначенням причин смерті потерпілого, та встановлені під час розгляду клопотання обставини, які ґрунтуються на показах свідків, протоколі проведення слідчого експерименту, а також приймаючи до уваги визнання підозрюваним фактичних обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянину ОСОБА_5 підозру у вчиненні діяння, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 121 КК України.
Стосовно ризиків, визначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією прокурора щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу правопорушника, а саме: на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, не одружений, відсутність відомостей щодо наявності інших міцних соціальних зв`язків; існування реальної можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання. Також судом ураховується та обставина, що підозрюваний мешкає в одному місті разом зі свідками, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У той же час, при обранні запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень ст. 183 КПК України вважаю не доцільним визначати розмір застави, та доцільним, з урахуванням позиції сторони захисту щодо відсутності мети та мотиву на спричинення смерті, а також відсутності висновку експертизи про причини смерті потерпілого, установити строк застосування запобіжного заходу, необхідний для проведення необхідних першочергових слідчих (розшукових) дій, з метою зібрання стороною обвинувачення необхідних доказів на підтвердження правомірності попередньої кваліфікації злочину.
Із зазначених вище підстав, клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194 КПК України,
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 травня 2022 року включно.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено о 13:00 годині 18.04.2022 року
Слідчий суддя ОСОБА_1