Єдиний унікальний номер №446/956/20
Провадження №1-кп/943/72/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року

Буський районний суд Львівської області

в складі колегії суддів : головуючого-судді Журибіди Б.М.

суддів Коса І.Б., Шендрікової Г.О.

при секретарі Гута О.С.

за участю прокурора Коваленко О.М.

обвинуваченого ОСОБА_1

законного представника обвинуваченого ОСОБА_2

захисника обвинуваченого Рачинського В.З.

представника ВП №2 Золочівського РВП Васильців М.В.

представника служби у справах дітей

Червоноградської РДА Прокопейко В.М

педагога Кісіль Я.З.

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Буськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 19 лютого 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152ч.4 КК України, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 на початку червня 2019 року, перебуваючи у приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, умисно, протиправно, за добровільною згодою своєї знайомої, малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що вона не досягла чотирнадцяти років, вступив з нею в статеві зносини природнім способом, а саме вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, з її добровільної згоди.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_1 винуватим себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, визнав повністю, та суду показав, що знайомий з ОСОБА_4 з 2012 року, коли навчався у другому класі Стародобротвірської ЗОШ, разом проводили вільний час, грали в різні ігри. Коли навчався в шостому класі, а Оксана в п`ятому, а саме 2016 -2017 р.р. в квітні травні місяці між ними відбувся статевий акт з добровільної згоди за місцем його проживання в АДРЕСА_1 . Крім цього, в червні місяці 2019 року, під час літніх канікул, знаючи, що ОСОБА_5 не виповнилось 14 років, за її згодою, за цією ж адресою, між ними вдруге відбувся статевий акт. Додав, що вона неодноразово позивача у нього гроші в сумі 100-150 грн, які не віддавала, а пропонувала розраховуватись статевим шляхом. Про всі ці обставини вони нікому не розповідали. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, винуватість ОСОБА_1 доведена наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що знайома з ОСОБА_1 з першого класу , оскільки навчались в одному навчальному закладі та товаришували впродовж 7-8 років, що викликало симпатію один до одного. У червні місяці 2019 року ОСОБА_1 запросив її до себе в будинок, що по АДРЕСА_1 , де з її добровільної згоди вони вступили в статеві зносини природнім шляхом, додавши, що неодноразово вступала з ним в статеві зносини, останній добре знав, що їй ще не виповнилося 14 років, статевим життям живе з 10 років. ІНФОРМАЦІЯ_3 від ОСОБА_6 народила дитину.

Законний представник неповнолітньої потерпілої, ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_8 з першого класу товаришувала з ОСОБА_6 , він часто приходив до них в гості. Влітку 2020 року дочка повідомила, що вагітна від останнього.

Законний представник обвинуваченого, мати ОСОБА_2 показала, що від сина довідалась, що він тривалий час товаришував з ОСОБА_4 і у них, за добровільною згодою, неодноразово, відбувались статеві акти.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

Протоколом огляду місця події від 19.02.2020 р. житлового будинку с Ст. Добротвір, за місцем проживання ОСОБА_1 та фототаблицями до нього, з зображенням внутрішньої обстановки кімнати.

Протоколом огляду місця події від 19.02.2020 року житлового будинку по АДРЕСА_1 , фототаблицею до нього з зображенням внутрішньої обстановки кімнати, за місцем проживання потерпілої ОСОБА_4 .

Світлокопією свідоцтва про народження ОСОБА_9 .

Висновком експерта № 11/2020 від 25.03.2020 р., згідно якого ОСОБА_1 будь яких захворювань або фізичних вад, що виключають ним вчинення статевого акту, виявлено не було.

Згідно висновку експерта № 12/2020 від 25.03.2020, ОСОБА_9 жила раніше статевим життям.

Згідно висновку імунологічної експертизи за № 238/2020-ім від 24.02.2020, кров ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВО.

Згідно висновку імунологічної експертизи за № 239/2020-ім від 24.02.2020, кров ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВО.

Висновком судової молекулярної генетичної експертизи № 14/246 від 16.04.2020, генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_1 , встановлено та наведено в таблиці дослідження № 1.1, додаток 1, в таблиці 2.1., додаток 2, встановлено ознаки Y- хромосоми букального епітелію ОСОБА_1 .

Висновком експерта № 14/247 від 16.04.2020 судової молекулярно-генетичної експертизи, генетичні ознаки букального епітелію ОСОБА_4 встановлено та наведено в таблиці результатів дослідження 1.1, додаток 1.

Згідно висновку молекулярно генетичної експертизи № 14/350 від 21.04.2020, а саме зразка крові ОСОБА_11 ОСОБА_12 може бути біологічною матір`ю дитини ОСОБА_11 .

Генетичні ознаки (ДНК профіль) Y- хромосоми зразка крові ОСОБА_13 збігаються з генетичними ознаками ДНК - профілем Y- хромосомами зразка букального епітелію ОСОБА_1 , що не виключає їх біологічну спорідненість по чоловічій лінії, ОСОБА_1 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_13 , ймовірність даної події складає 99,99999%.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29 квітня 2020 та компакт диском «Verbatim» DVD-R до нього, відтвореним в судовому засіданні, на якому потерпіла ОСОБА_9 показала про що обставини події, які відбувались до моменту вчинення відносно неї дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_6 в приміщенні житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Оглянутими та дослідженими в судовому засіданні речовими доказами, одягом потерпілої та обвинуваченого, покривалом на якому вчинявся статевий акт, про що не заперечили останні.

Згідно висновку судово психіатричного експерта № 203 від 13.05.2020, ОСОБА_1 хронічним захворюванням чи недоумством, не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляв розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності. Наявні у нього розлади психічної діяльності, хоча і не досягли рівня хворобливих розладів, однак мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, розуміння власного місця та ролі в досліджуваній ситуації, передбачення наслідків своїх дій та здатність регулювати свою поведінку. Тому в період інкримінованих йому дій, ОСОБА_1 , міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак не в повній мірі.

В даний час ОСОБА_1 психічними захворюваннями не страждає, виявляє розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності, що не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Розумова відсталість є вродженою вадою розвитку інтелекту. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Враховуючи наведене, колегія суддів, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує його дії за ст. 152 ч.4 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з подальшими змінами та доповненнями, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч.1 ст. 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Згідно ст. 20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який виключно позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, раніше не судимий, відсутність жодних претензій зі сторони потерпілої та її законного представника, просять суворо не карати, та повідомили суд про відсутність будь яких претензій до обвинуваченого, про що подали письмові заяви.

Як убачається з досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого Червоноградського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області про виправлення неповнолітнього ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі.

Крім цього, враховуючи висновок судово психіатричного експерта, що ОСОБА_1 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак не в повній мірі, його розумова відсталість є вродженою вадою розвитку інтелекту, що відповідає положенням ст. 20 КК України.

На думку колегії суддів, наведені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та дають підстави призначити основне покарання з застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини цього Кодексу.

На підставі ст. 66 КК України, колегія суддів враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, примирення з потерпілою, обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів, не вбачає, а тому вважає, що обравши покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, звільнення з випробуванням буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає, що скасуванню підлягає накладений арешт на майно, яке визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні згідно ухвали слідчого судді Кам`янка Бузького районного суду від 20 лютого 2020, що відповідає положенню ч. 4 ст. 174 КПК України, у зв`язку з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Відповідно до ст. 124 КК України слід стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.4 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Термін іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Захід забезпечення кримінального провадження обирався, однак не продовжувався.

Згідно ст. 374 ч.4 КПК України, включити інформацію про обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення молекулярно генетичних експертиз № 14/246 від 16.04.2020, № 14/247 від 16.04.2020, № 3 14/350 від 21.04.2020 на загальну суму 12044, 53 гривень.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали судді Кам`янка Бузького районного суду від 20 лютого 2020 на речі (об`єкти).

Речові докази, а саме: покривало коричневого кольору, шорти сірого кольору, футболку чорного кольору з рукавами синього кольору, труси сірого кольору з написом «Imperator», змиви з обох рук ОСОБА_1 , зразок волосся з голови ОСОБА_1 , букальний епітелій ОСОБА_1 на ватних паличках, зразок рідкої крові ОСОБА_1 в скляному флаконі, шорти, майку голубого кольору, труси сірого кольору, змиви з обох рук ОСОБА_9 , зрізи нігтів з обох рук ОСОБА_14 , букальний епітелій ОСОБА_9 на ватних паличках, зразок рідкої крові ОСОБА_9 в скляному флаконі, які знаходяться в картонних коробках та паперових конвертах, та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції 1 Львівського районного Управління поліції 1 ГУНП у Львівській області, знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом 30 днів з часу проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Головуючий суддя Б. М. Журибіда

Судді І.Б. Кос

Г.О. Шендрікова