Справа № 146/829/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2022 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 13 квітня 2021 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю, учасником АТО, депутатом та потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи не є, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
13 квітня 2021 року близько 20:30 години водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21061», державний номерний знак « НОМЕР_1 », що на праві власності належить ОСОБА_5 , рухаючись прямою ділянкою вулиці Небесної Сотні в напрямку вул. Незалежності смт. Вапнярка Тульчинського району Вінницької області, дорогою із двохстороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, грубо нехтуючи вимогами п.п. 10,1 та 11,3 правил дорожнього руху України (далі ПДР), не переконавшись у тому, що його рух в даному напрямку буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив дотичне зіткнення із велосипедом марки «Салют» за кермом якого знаходилася його власниця ОСОБА_6 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому другої п`ястної кістки, гематом та ссаден. Дані тілесні ушкодження виникли в наслідок зіткнення ОСОБА_6 та автомобіля та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Відповідно до висновку експерта за результатами судової авто-технічної експертизи в дорожній ситуації, що склалася у водія автомобіля «ВАЗ -21061», державний номерний знак» « НОМЕР_2 » - ОСОБА_4 , вбачається не відповідність вимогам п. 10.1 ПДР, а саме; «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися що це буде безпечним для інших учасників руху» та п. 11.3 ПДР; а саме на дорогах із двохстороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу», які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з винекненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом, та характеризуючими матеріалами.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого, та характеризуючими даними.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що керуючи автомобілем «ВАЗ-21061», в нічну пору доби в смт. Вапнярка Тульчинського району Вінницької області, перевищив допустиму швидкість руху 80-90 км. за годину не впорався з керуванням та допустив зіткнення із велосипедом марки «Салют» за кермом якого знаходилася ОСОБА_6 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження та збив електроопору.Цивільний позов СО «Тульчинські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго» визнає вказав що відшкодував завдану шкоду частково в сумі 5000 гривень. У вчиненому щиро розкаявся, зобов`язався в подальшому подібного не вчиняти.

Від представника потерпілого СО «Тульчинські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго» ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності претензій до обвинуваченого не має так, як завдана шкода ним відшкодована.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер, порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1, та 11.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який, позитивно характеризується, на диспансерному психіатричному та на наркологічному обліку не перебуває, компроментуючі матеріали відстуні, вину визнав, відшкодував завдану шкоду частково, позицію державного обвинувача та потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому підтримав, також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що на думку органу пробації виправлення особи ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільсьтва (у тому числі окремих осіб), враховуючи розмір завданих збитків, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, слід призначити покарання у виді обмеження волі та одночасно звільнити його від покарання з випробовуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, із застосуванням додаткового покарання-позбавлення права керувати транспортними засобами, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів суспільства.
Крім того, потерпілим СО «Тульчинські ЕМ» АТ «Вінницяобленерго» в рамках даного кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої злочином в сумі 12582,85 грн.
Заявлений потерпілим цивільний позов СО «Тульчинські ЕМ» АТ «Вінниця обленерго» обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю та повідомив, що сплатив потерпілому частково завдану матеріальну шкоду.
Згідно ч. 2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст.ст. 22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так, судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 в рахунок відшкодування шкоди завданої злочином, було здійснено переказ на суму 5000 грн, відповідно до квитанцій від 11 листопада 2021 року № 28 та 06 грудня 2021 року № 9 враховуючи часткове відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди і визнання позову суд вважає, що цивільний позов потерпілого Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Тульчинські електричні мережі» про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь СО «Тульчинські ЕМ» АТ «Вінниця обленерго» несплачену суму матеріальної шкоди в розмірі 7582,85 грн (сім тисяч п`ятсот вісімдесят дві грн. 85 коп.).
Розмір відшкодування матеріальної шкоди ґрунтується на тому, що обвинуваченим в наслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди було збито електроопору та завдано шкоду структурній одиниці «Тульчинські ЕМ» АТ «Вінниця обленерго» на суму 12582,85 грн.
Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України пов`язані з проведенням експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 2402,68 грн, що підтверджуються розрахунками їх вартості підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Крім того, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений з метою забезпечення збереження речових доказів по справі, відповідно до ухвали слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2021 року, а саме: на автомобіль марки «ВАЗ21061», державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору та велосипед марки «Салют» червоного кольору, які знаходяться на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів Відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою вул І. Гаврилюка 41, смт. Томашпіль Тульчинського району Вінницької області.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два роки) обмеження волі із застосуванням додаткового покарання-позбавлення права керувати транспортними засобами на строк - 1 (один рік).
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Тульчинські електричні мережі» про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі Структурної одениці «Тульчинські електричні мережі» 7582,85 грн (сім тисяч п`ятсот вісімдесят дві грн. 85 коп.) не сплаченої матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз у кримінальному провадженні в сумі 2402 грн 68 коп. (дві тисячі чотириста дві гривні 68 копійок).
Скасувати арешт майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2021 року, а саме: на автомобіль марки «ВАЗ21061», державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору та велосипед марки «Салют» червоного кольору.
Речові докази у справі, а саме: а втомобіль марки «ВАЗ21061», державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору та велосипед марки «Салют» червоного кольору, які знаходяться на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів Відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою вул І. Гаврилюка 41, смт. Томашпіль Тульчинського району Вінницької області повернути законним володільцям.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1