ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000005 від 04 січня 2022 року відносно обвинуваченого :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не депутата, одруженого, з середньою освітою, працюючого робітником на Ходачківському цегельному заводі, раніше судимого, а саме 17.08.2021 року вироком Підволочиського районного суду за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 150-ти годин громадських робіт, не відбуто,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , з якою він проживає в одному будинку в с. Панасівка Скалатської Територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи. Зокрема, ОСОБА_5 , систематично, а саме: 30.01.2019, 10.02.2019, 17.02.2019, 22.02.2019, 19.04.2019, 26.12.2020, 16.01.2021, 02.02.2021, 05.02.2021 року, перебуваючи по місцю спільного проживання за адресою: с. Панасівка Скалатської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, будучи в стані гніву, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, виражав на адресу своєї дружини ОСОБА_4 , словесні образи та погрози побиття, тим самим викликав в останньої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю. Після вчинення домашнього насильства, у вказані вище дні, ОСОБА_4 викликала працівників Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, які складали стосовно ОСОБА_5 , протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вчинення вказаних адміністративних правопорушень постановами Підволочиського районного суду в Тернопільській області ОСОБА_5 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 12.05.2021 року стосовно ОСОБА_5 працівниками СВ ВП № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області було розпочато кримінальне провадження за фактом систематичного домашнього насильства стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального злочину передбаченого ст.. 126-1 КК Ураїни, яке 24.05.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 з угодою про примирення було направлено для розгляду в Підволочиський районний суд. 17.08.2021 року вироком Підволочиського районного суду за ст.. 126-1 КК України ОСОБА_5 визнано винним та призначено покарання у вигляді 150-ти годин громадських робіт, які ОСОБА_5 не відбуто.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй дружинні ОСОБА_4 , будучи при цьому притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, 24 грудня 2021 року, близько 19:00 год. перебуваючи в стані гніву за місцем проживання, що у с. Панасівка Скалатської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, вкотре проявив відносно своєї дружини ОСОБА_4 , акт психологічного та фізичного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки в її адресу, а також умисно наніс ОСОБА_4 один удар долонею руки по щоці, чим завдав її фізичного болю.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 , завдано психологічних та фізичних страждань, а також призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у домашньому насильстві, тобто в умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних та фізичних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.126-1 КК України.

В судовому засіданні між потерпілою та обвинуваченим укладена угода про примирення, яку учасники процесу під час проведення підготовчого розгляду справи просять затвердити.

Згідно із угодою про примирення обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно повністю визнає себе винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, йому зрозуміле суть формулювання обвинувачення, та його правова кваліфікація. Також сторонами узгоджено, що у випадку затвердження угоди про примирення обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ст. 126-1 КК України у виді арешту строком на один місяць.

Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України а також наслідки її невиконання.

Суд, заслухавши клопотання про затвердження угоди про примирення, думку обвинуваченого та потерпілу, міркування прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань :

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим чи обвинуваченим про примирення.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним відноситься до нетяжких злочинів.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, що передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та повністю погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд дійшов до переконання, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій, чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не порушують права свободи, інтереси сторін та суспільства, також встановлено правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення органами досудового розслідування та наявність ґрунтовних, достатніх та законних підстав узгодженого покарання у виді арешту, а саме кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних та достатніх підстав для визнання винуватості.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При затверджені угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, також обставини, що пом`якшують покарання, а саме особу обвинуваченого, те що він повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення та щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин котрі у відповідності до ст. 66 КК України обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, який відповідно на підставі ст. 469 КПК України надані повноваження ініціювати угоду про примирення.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 126 КПК України

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 17 січня 2022 року про примирення укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2022 року за № 0000005 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповідно до затвердженої угоди визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на один місяць.

Початок відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий