КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.06.2022 задоволено клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 30.07.2022.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що
_____________________________________________________________________________
Справа № 757/12858/22-к Слідчий суддя ОСОБА_10
Апеляційне провадження № 11-сс/824/2348/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1
стороною обвинувачення не наведено жодних переконливих доводів щодо існування будь-яких ризиків невиконання підозрюваним процесуальних обов`язків, у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу. Сторона обвинувачення не дотрималася вимог ст. 199 КІ1К України, оскільки ні в своєму клопотанні, ні під час судового засідання, не було наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які б виправдовували тримання під вартою ОСОБА_6 .
В обгрунтування зазначених у клопотанні ризиків сторона обвинувачення лише скопіювала твердження, викладені у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 24.11.2021, та клопотаннях від 14.01.2022, від 15.02.2022, від 06.04.2022 про продовження строку запобіжного заходу, які за своєю аргументацією та долученими доказами жодним чином не відрізняються.
Апелянт зазначав, що твердження сторони обвинувачення про можливість переховування ОСОБА_11 від органів досудового розслідування та суду спростовуються об`єктивними даними, зокрема тим, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 був вилучений закордонний паспорт, який належить останньому, що унеможливлює йому виїзд за територію Україні.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_11 є учасником бойових дій на сході України, виїзд не непідконтрольні Україні території є неможливим, оскільки ОСОБА_12 буде незаконно затриманий та ув`язнений учасниками та співробітниками ФСБ РФ.
При обґрунтуванні кожного із зазначених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КК України, постійно наголошується про причетність підозрюваного ОСОБА_13 до вчинення дій щодо нібито збуту наркотичних ласо психотропних речовин.
Проте, як убачається з клопотання про продовження строку тримання під вартою та повідомлення про підозру ОСОБА_13 , останньому не повідомлялось про підозру у вчиненні дій, передбачених ст. 307 КК України. Більше того, у наданих стороною обвинуваченнях матеріалах немає жодного документу, який дозволив би суду або сторонньому спостерігачу дійти висновку щодо причетності ОСОБА_13 до вчинення дій, направлених на незаконне виготовлення, придбання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
Апелянт зазначав, що у клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні посилання на будь-які обставин, зазначені в обґрунтуванні ризиків, окрім самого факту наявності повідомлення ОСОБА_13 про підозру у вчиненні низки кримінальних правопорушень, обґрунтованість яких викликає сумніви.
При цьому, з наданих органом досудового розслідування матеріалів вбачається, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження виконано фактично весь обсяг необхідних слідчих дій, що свідчить про неможливість ОСОБА_6 вплинути на хід досудового розслідування шляхом знищення тих чи інших речових доказів та здійснювати тиск на свідків, а його подальше перебування в умовах ізоляції і грубе порушення конституційних прав особи жодним чином не здатне вплинути на якість і хід досудового розслідування.
Крім того, апелянт просив врахувати, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, утримує двох неповнолітніх дітей, має дружину та матір пенсійного віку, яка потребує належного догляду. ОСОБА_12 приймав активну участь у Антитерористичній операції па територіях Донецької та Луганської областей, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій.
ОСОБА_12 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває па обліку в лікарів нарколога чи психіатра, за місцем реєстрації, до фактично мешкав до травня 2021 року, за місцем фактичного проживання та місцем роботи характеризується позитивно.
Також, апелянт посилався на те, що в інкримінованих підозрюваному діяннях відсутня будь-яка майнова шкода фізичним та юридичним особам.
У судовому засіданні під час апеляційного розгляду 06.07.2022 захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав доповнення до раніше поданої ним апеляційної скарги, в яких зазначав, що сторона обвинувачення обгрунтовує підозру виключно на матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій, які на даний час належним чином не розсекречені, а їх законність не доведена, та перебування ОСОБА_13 під вартою позбавляє можливості його належним чином доводити свою невинуватість процесуальним шляхом.
Окрім цього, ОСОБА_13 повідомлено про підозру у злочині, не пов`язаному із посяганням на життя, здоров`я, власність людини, розповсюдженням наркотичних речовин чи прекурсорів, будь-яких матеріальних чи інших наслідків від інкримінованих йому дій не встановлено, а отже, на переконання апелянта, жодної небезпеки для суспільства ОСОБА_12 не несе.
Сторона обвинувачення не дотрималася вимог ст. 199 КПК України, оскільки ні в клопотанні, ні під час судового засідання, не було наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які б виправдовували тримання під вартою ОСОБА_14 .
Також, апелянт зазначав, що стороною захисту були долучені відповідні письмові заперечення, із додатками, що підтверджують характеризуючі дані ОСОБА_13 , його соціальні зв`язки, місце роботи, позитивну характеристику як особи. Проте, слідчим суддею проігноровано, що сторона захисту наголошувала на безпідставності продовження строку запобіжного заходу, оскільки аргументація ризиків та доказів сторони обвинувачення з 23.11.2021 жодним чином не змінилася - із підозрюваним ОСОБА_15 не проводилися жодні слідчі дії, нові докази на підтвердження висунутих підозр не долучалися, ризики належним чином не обгрунтовувалися.
Крім того, 02.06.2022, слідчий суддя в ухвалі № 757/12861/22-к, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою іншій особі, якій інкриміновано кримінальні правопорушення у кримінальному провадженні № 0000380, досліджуючи аналогічні обставини та доводи, як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, змінив запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Викладене, на думку захисника, свідчить про упередженість слідчого судді по відношенню до ОСОБА_13 , та неоднакове трактування одних і тих же доказів та аргументів, як сторони обвинувачення так і сторони захисту.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 від 19.05.2021 за ч. 2 ст. 127, ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК України.
Згідно долучених до клопотання матеріалів, 23.11.2021 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України; в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та в інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням наданого службового становища, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України; в катуванні, тобто умисному заподіянні морального страждання шляхом нанесення інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього визнання у скоєнні дій у яких він підозрюється, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 127 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.11.2021 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб, до 21.01.2022 включно.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.01.2022 строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою продовжено до 23.02.2022 включно.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.02.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 до 6 місяців, тобто до 23.05.2022.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.02.2022 строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою продовжено до 11.04.2022 включно.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.04.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 до 12 місяців, тобто до 23.11.2022.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.04.2022 строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою продовжено до 05.06.2022 включно.
02.06.2022 старший слідчий першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , на 60 днів у межах строку досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.06.2022 задоволено клопотання слідчого, та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 30.07.2022.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України,є обґрунтованою.
Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою, серед яких встановлено складність кримінального провадження, тривалість надходження матеріальних носіїв інформації за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та процедури скасування грифів секретності, необхідність проведення значної кількості слідчих, процесуальних дій на території Дніпропетровської області.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами та даними про конкретні обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_6 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

При цьому, продовживши підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, враховуючи фактичні обставини та кваліфікацію інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, зміст підозри та вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, колегія суддів не вбачає.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обгрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при її постановленні.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_11 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, доводи захисника в апеляційній скарзі на те, що у ОСОБА_11 вилучено закордонний паспорт, та він є учасником бойових дій на сході України, що на думку апелянта, свідчить про неможливість його виїзду за кордон або на непідконтрольні Україні території, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного, у випадку застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, та не свідчать про відсутність у ОСОБА_11 можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території України.
Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків та потерпілих у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків і потерпілих безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та інкримінованих ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, не виключена ймовірність того, що останній у разі, якщо не буде обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинених злочинів, та потерпілими у даній справі, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих та дослідження їх судом.
Слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про продовження існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , зокрема можливості перебуваючи на волі, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ураховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, їх підвищену суспільну небезпеку, та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному винятковий запобіжний захід.
При цьому, посилання апелянта на те, що при обґрунтуванні кожного із зазначених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КК України, у клопотанні слідчого постійно наголошується про причетність підозрюваного ОСОБА_13 до вчинення дій щодо нібито збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, які йому не інкриміновані, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки, як убачається із даних оскаржуваної ухвали, вищенаведені обгрунтування слідчого не були покладені в основу ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу.
Слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого врахував усі дані про особу підозрюваного, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, у тому числі те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має дружину та матір пенсійного віку, приймав участь у Антитерористичній операції, раніше не судимий, за місцем реєстрації, місцем фактичного проживання та місцем роботи характеризується позитивно.
Разом з тим, наведені обставини про особу підозрюваного не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи апелянта про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень обгрунтована виключно на матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій, які на даний час належним чином не розсекречені, а їх законність не доведена, є безпідставними, оскільки слідчим у кримінальному провадженні надано докази, зокрема протоколи допитів потерпілих та свідків, протоколи впізнання за фотознімками, сукупність яких на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється.
Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Дослідження та оцінка доказів відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому доводи апеляційної скарги щодо незаконності матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, є передчасними.
Посилаючись в апеляційній скарзі на упередженість слідчого судді по відношенню до пілозрюваного ОСОБА_13 , захисником не наведено обгрунтованих доводів на підтвердження вказаних обставин.
Крім того, як убачається із матеріалів судового провадження, із заявою про відвід слідчого судді у порядку ст.ст. 75, 80 КПК України з підстав наявності обставин, які викликають у захисника сумніви в неупередженості слідчого судді, захисник ОСОБА_7 або підозрюваний ОСОБА_6 під час розгляду клопотання в суді першої інстанції не звертались.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3