ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/346/22 Справа № 705/4316/19 Категорія: ч.ч.2,3 ст.185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання за участі: прокурораОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальні провадження № 0000890 від 17.07.2019 та № 0001182 від 20.12.2021 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Умань, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 10.06.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.190, ч.1 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 14.07.2016 знятий з обліку у зв`язку з вчиненням нового злочину згідно вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2016;

- 24.05.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. 21.05.2019 знятий з обліку у зв`язку з вчиненням нового злочину;

- 20.03.2019 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано частково невідбутий строк покарання у виді 3 місяців позбавлення волі по вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2016 і остаточно визначено до відбуття покарання 5 років 3 місяці. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк з 22.09.2016 до вступу вироку в перерахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Звільнений 06.06.2019. Судимості в законному порядку не зняті та не погашені,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто з 12.04.2022.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати у кримінальному провадженні на загальну суму 280 грн. на користь держави.

В порядку ст.100 КПК України вирішена доля речових доказів ,-

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що 03.07.2019 в період часу з 20 год. 10 хв. по 20 год. 25 хв. діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, повторно, через отвір пластикового вікна, проник до складського приміщення розважально - спортивного комплексу «Амарант», який розміщений по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав дриль - міксер торгової марки «Фиолент мастер», вартість якого згідно висновку експерта 10/793 від 14.08.2019 становить 1127 грн., реле однофазного стабілізатора напруги «Luxeon SDR-2000», вартість якого згідно висновку експерта 10/793 від 14.08.2019 становить 773 грн., водяний насос «Sprut», модель «Centrifugal pump MRS 3», вартість якого згідно висновку експерта 10/793 від 14.08.2019 становить 2153 грн., паяльну станцію «Lukey 852 D + Fan», вартість якого згідно висновку експерта 10/793 від 14.08.2019 становить 1365 грн., що належить ОСОБА_8 , чим завдав потерпілому матеріального збитку на загальну суму 5418 грн.

Він же, 19 грудня 2021 близько 15 год. 00 хв. перебуваючи у під`їзді буд. АДРЕСА_4 , в тамбурі біля квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку помітив велосипед марки «Trek», яким вирішив заволодіти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Trek», біло-червоного кольору, ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №63/22 від 20.12.2021 становить 4000 грн., який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав останній матеріального збитку на загальну суму 4000 грн., після чого з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Він же, 07 грудня 2021 року близько 17 год. 00 хв., проходячи повз дошкільний навчальним заклад ясла-садок комбінованого типу №12, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , помітив на території садка дитячий візок, яким вирішив заволодіти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, увійшов на територію дитячого садка та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав дитячий візок «Turbo carrello», чорного кольору, ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №65/22 від 11.01.2022 становить 1540 грн., який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим завдав останній матеріального збитку на загальну суму 1540 грн., після чого з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, вважаючи його занадто суворим, ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить, змінити йому міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомили, тоді як про дату, час і місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, тобто, апеляційним судом вжито необхідних заходів для забезпечення їх участі в судовому засіданні, що, з огляду на положення ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 про законність та обгрунтованість вироку суду першої інстанції і безпідставність апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши, та обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаним вимогам кримінального процесуального закону вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2022 року щодо ОСОБА_7 відповідає.

Зокрема, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст.94 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюється.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в сховище, вчинена повторно; ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), чинена повторно, колегія суддів визнає правильною.

Процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції дотримана.

Вирішуючі по суті апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо призначення йому більш м?якого покарання, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст.65 КК України призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Статтею 414 КПК України передбачено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Як зазначив Конституційний суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання загальних засад його призначення та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України віднесені до нетяжких та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посереньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває з 28.12.2015 на обліку в лікаря нарколога, в якості обставин, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, при невстановленні обставин, що його обтяжують, і обгрунтовано призначив покарання в межах санкцій статтей КК України у виді позбавленя волі на певний строк та на підставі ч.1ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначив покарання у виді позбавленя волі на певний строк.

Оскільки ОСОБА_7 вчинено не один злочини, на виконання вимог ч.1 ст.70 КК України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення йому остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На думку колегії суддів, покарання ОСОБА_7 призначене як за санкціями частин статей так і остаточне покарання за сукупністю злочинів у визначених судом межах, відповідає загальним засадам призначення покарання, його меті, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для пом`якшення ОСОБА_7 призначеного судом покарання, колегією суддів не встановлено. Даних про наявність обставин, що є пом`якшуючими покарання обвинуваченого, з огляду на положення ст.66 КК України, або можуть бути визнані такими, обвинуваченим не надано і з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, зазначені доводи апелянта є неприйнятними.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, та матеріали кримінального провадження не містять вказівки на порушення місцевим судом при розгляді провадження норм кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів обґрунтованість прийнятого рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що вирок міськрайонного суду щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, а підстави, передбачені ст.409 КПК України, в тому числі з наведених в апеляційній скарзі обвинуваченим обставин, для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.404, п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати , -

у х в а л и л а:

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2022 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст.426 КПК України.

Головуючий

Судді