Справа №: 475/943/18 Провадження № 1-кс/486/41/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Южноукраїнську, Миколаївської області заяву захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України №0000469 від 2015 року, справа №475/943/18, номер провадження №1-кс/486/41/2022, -

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_6 , які приймали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції на підставі ухвали суду

В С Т А Н О В И В:

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_3 заявила відвід у кримінальному провадженні №0000469 від 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України головуючому судді ОСОБА_4 , справа №475/943/18, номер провадження № 1-кс/486/41/2022.

Суд призначав справу до розгляду п`ять разів, розгляд якої не відбувався через те, що адміністрація Южноукраїнського міського суду Миколаївської області не забезпечувала суддю секретарем судовго засідання. Крім того, у судове засідання жодного разу не з`явилися потерпілі.

У судове засідання не з`являвся головуючий суддя ОСОБА_4 , а направляв заяви про те, що не бажає брати участь у судовому засіданні відповідно до норм КПК України. Заяву про відвід не підтримує, вважає її надуманою та такою, що не відповідає дійсності. На його думку, адвокат ОСОБА_3 систематично порушує правила адвокатської етики та створює підстави для якихось відводів, що є неприпустимим. До того ж, просив суд оголосити його заяву під технічний запис у судовому засіданні, а в подальшому надати йому копію диску технічного запису судового засідання (а.с. 213, 228, та заява від 21.06.2022 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан, дія якого продовжена. Також указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України оголошено загальну мобілізацію.

У зв`язку із введенням військового стану в країні та з огляду на процесуальну поведінку потерпілих у кримінальному проваджені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які належним чином були обізнані про час та місце розгляду справи, суд прийняв рішення про самовідвід. Приймаючи рішення про самовідвід, суд урахував думки прокурора ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтримали самовідвід судді. Також учасники процесу, які брали участь в режимі відеоконференції, підтримали думку захисника ОСОБА_3 , про те, що потерпілі втратили зацікавленність у розгляді справи, оскільки жодного разу не з`являлися на розгляд питання про відвід головуючого судді ОСОБА_4 , а також на розгляд самого кримінального провадження. На думку учасників провадження, відсутність у судовому засіданні потерпілих не впливає на прийняття суддею рішення щодо заявленого самовідводу.

Суддя ОСОБА_1 заявляє собі самовідвід, так як КПК України передбачає перелік обставин, що унеможливлюють розгляд кримінального провадження з принципу безсторонності:

По-перше, суддя ОСОБА_1 не зможе розглянути відвід ОСОБА_4 через те, що в Заводському районному судді м. Миколаєва слідчим суддею розглядається скарга судді ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000132, яке внесено до ЄРДР від 18.05.2017 року за ст.ст. 375, 376 КК України за фактом видачі головою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4 персональних даних судді ОСОБА_1 не в законий спосіб, без правових на те підстав.

По-друге, суддею ОСОБА_1 неодноразово повідомлялося до ВРП протягом

2017-2018 р.р. про тиск голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4 .

По-третє, адміністрація Южноукраїнського міського суду Миколаївської області протягом 2020-2022 р.р., головою якого є суддя ОСОБА_4 , свідомо та навмисно перешкоджає у відправленні правосуддя, а саме шляхом незабезпечення суддю ОСОБА_1 секретарем судового засідання.

По-четверте, голова Южноукраїнського міського суду ОСОБА_4 втручався в автоматизовану систему документообігу суду при розподілі кримінальних проваджень між суддями, що змушувало суддю ОСОБА_1 неодноразово відводитися від їх розгляду. Так як розгляд відповідних кримінальних проваджень під головуванням судді ОСОБА_1 призвів би до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Як наслідок, це призвело б до несправедливого судового розгляду кримінальних проваджень з огляду на суд "встановлений законом".

Крім того, суд зазначає, що прийняття об`єктивного рішення щодо відводу судді ОСОБА_4 неможливе через те, що участь у справі судді ОСОБА_1 є прямим порушенням ст. 75 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), за наявності інших обставини, які викликають сумнів в його неупередженості.

Суддя звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гіпотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції). Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії, Хаусчілдт проти Данії).

Згідно ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить висунуте проти нього кримінальне обвинувачення ….

Текст статей 80,81,82 КПК України свідчить про неоднаковий підхід законодавця щодо зазначення у вказаних нормах порядку подачі заяви про самовідвід судді.

Згідно ч.1 ст. 80 КПК України суддя за наявності підстав передбачених статтями 75-79 КПК України зобов`язані заявляти самовідвід.

Відповідно до ст. 82 КПК України законодавцем вказано наслідки заявленого самовідводу судді.

Як свідчить текст ч. 1 ст. 81 КПК України законодавець після слова «відводу» не зазначив слово «самовідводу».

На погляд судді заява про самовідвід повинна вирішуватися виключно одноособово і ніхто не може її переглядати.

Положеннями КПК України механізм правового регулювання самовідводу суддів чітко не встановлено порядок його вирішення, зокрема при розгляді заяви про самовідвід, що викликає труднощі у правовідносинах та призводить до конфліктів між суддями.

Суддя виходить із вимог ст. 369 КПК України, практики національних судів, міжнародної практики, з принципу верховенства права, вважає, що будь-яке процесуальне рішення судді або слідчого судді в кримінальному провадженні повинно бути оформлено процесуальним документом, а в даному випадку, саме ухвалою судді.

З урахуванням судової практики процесуальне рішення про самовідвід не повинно переглядатися іншим суддею, так як це призводить до конфліктів між суддями загальних судів у кримінальних провадженнях. Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області не може бути судом у справі свого колеги щодо обґрунтованості ним заяви про самовідвід та надавати їй правову оцінку, так як це суперечить міжнародним стандартам та закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Положенням КПК України механізм правового регулювання самовідводу суддів чітко не встановлено, так як і порядок його вирішення.

КПК України не передбачає (принаймні, жодного разу не згадує своїми нормами) такого процесуального документу, як "заява про самовідвід". Питання самовідводу є правовим наслідком доброчесності та особистого сумління судді, який зважив всі факти та обставини, що дозволяють чи не дозволяють об`єктивно та неупереджено розглянути справу, урахував всі обставини та прийняв рішення, виходячи із власного переконання. Суддя несе персональну відповідальність за рішення щодо взятого самовідводу.

Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється в Законі України "Про судоустрій і статус суддів".

Із системного аналізу наведених норм випливає, що незалежність є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості, у зв`язку з чим будь-який вплив на суддю, у тому числі з боку інших суддів, є неприпустимим.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. П. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тому з метою дотримання положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст. 1,8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду кримінального провадження, суддя вважає відвестися від розгляду справи.

Суддя проаналізувала, обдумала, оцінила варіанти, визначила наслідки розгляду заяви захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000469 від 2015 року, справа №475/943/18, номер провадження №1-кс/486/41/2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України, з застосуванням тесту на підзвітність суспільному контролю на незалежний суд і заявила самовідвід з власної ініціативи, так як це призведе до несправедливого розгляду.

Сторони кримінального провадження мають право знати, чому справу передано іншому судді, це право допомагає уникнути свавільного перерозподілу справи.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою ЄСПЛ, ст.ст.1,8,9,35,369,371,372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заявлений самовідвід судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 та повернути заяву захисника, адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000469 від 2015 року, справа №475/943/18, номер провадження №1-кс/486/41/2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України до секретаріату суду для проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями на підставі ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1