Справа № 214/8281/21
1-кп/214/272/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000846 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у Криворізькій установі виконання покарань №3 Дніпропетровської області, раніше судимого:
- 06.01.1998 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ст. 44 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 02.07.1999 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 43 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.01.1998 і остаточно призначено до відбуття 4 роки позбавлення волі. Звільнився 02.07.2003 з Криворізької ВК (№80) по відбуттю строку покарання;
- 27.04.2006 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців. Звільнився 17.04.2010 з Солонянської ВК (№21) по відбуттю строку покарання;
- 10.02.2011 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки;
- 27.04.2006 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2011 і призначено до відбуття 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2011 та покарання за даним вироком, остаточно до відбуття визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.10.2015 з Солонянської ВК (№21) по відбуттю строку покарання;
- 12.04.2018 Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнився 15.01.2021 з Сінельниківської ВК (№94) по відбуттю строку покарання;
- 03.11.2021 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць;
- 21.04.2022 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2021, більш суворим покаранням за цим вироком остаточно до відбуття визначено 4 роки позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

ОСОБА_4 , діючи повторно, 04.08.2021 близько 06-00 год., знаходячись на 9-му поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, за допомогою заздалегідь заготовлених знарядь, які були при ньому, пошкодив двері до машинного приміщення ліфта, тим самим забезпечив собі безперешкодний прохід до зазначеного приміщення, звідки таємно викрав майно, належне ТОВ «Житлосервіс-КР», а саме: котушку гальмівного пристрою МП-201, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3794 від 24.09.2021 вартістю 1 213,13 грн. Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 ТОВ «Житлосервіс-КР» спричинено матеріальний збиток у розмірі 1 213,13 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі, щиро покаявся та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що 04.08.2021 знаходився в районі пр. Миру у м. Кривому Розі. При собі мав рюкзак з інструментом. Проходивши повз будинку АДРЕСА_2 він побачив відкритим перший під`їзд і у нього виник намір викрасти з машинного приміщення ліфту мідну котушку. Переконавшись у відсутності свідків та очевидців, він піднявся на 9 поверх під`їзду, де за допомогою фомки та молотка, які мав при собі у рюкзаку, пошкодив двері до машинного приміщення ліфта, де викрав мідну котушку гальмівного пристрою ліфту, поклав її у рюкзак, спустився на перший поверх та вийшов з під`їзду. Свого знайомого попросив здати проволоку з котушки, що той і зробив та приніс 350 грн. Гроші витратив на власні потреби.
Враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчинені кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, а також оцінені судом згідно з положеннями ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце.
Призначаючи покарання суд, відповідно до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (том №2 а.с. 51).
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, особистість обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий (том №2 а.с. 59-60), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (том №3 а.с. 51, 52).
Таким чином, суд, враховує вищевикладені обставини у своїй сукупності та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, при визначенні остаточної міри покарання, слід застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, та призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш сурового покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.04.2022.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Вирішуючи заявлений цивільний позов потерпілого ТОВ «Житлосервіс-КР» до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 405,92 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Представник потерпілого ТОВ «Житлосервіс-КР» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надалі просив проводити судовий розгляд за його відсутності.

Прокурор цивільний позов підтримав в повному обсязі, вважав, що вимоги викладені у позовній заяві підлягають задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Вирішуючи питання про належність, допустимість доказів та з огляду на наявність підстав звільнення від доказування, суд керується нормами ЦПК України, а саме: ч. 1 ст. 82 ЦПК України, якою передбачено що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У зв`язку з наведеним та повним визнанням обвинуваченим пред`явлених до нього вимог цивільний позов ТОВ «Житлосервіс-КР» про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди у розмірі 2 405,92 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати на проведення експертизи відсутні.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.04.2022, остаточно до відбуття визначити 4 роки позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, а саме з 10.09.2021.
Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» в рахунок відшкодування майнової шкоди 2 405 (дві тисячі чотириста п`ять) гривень 92 копійки.
Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1