Справа № 950/839/22
Номер провадження 1-кс/950/148/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Лебедин

20 червня 2022 року Лебединський районний суд Сумської області

Слідчий суддя Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявлене у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2022 року за № 0000144, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, не працюючого, не судимого,

підозрюваного за ч. 3 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2022 року слідчий звернувся до суду з даним клопотанням, погодженим з прокурором, яке мотивує тим, що СВ відділення поліції №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування зазначеного кримінального правопорушення, в ході якого встановлено, наступне.

ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 18.06.2022 близько 21:45 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Богдан 211040», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по проїзній частині вулиці Т.Шевченка в м. Лебедині, Сумської області в напрямку клубу «Мікс», маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В». Рухаючись по вищевказаній проїзній частині, перебуваючи неподалік Лебединської ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 1, ОСОБА_4 не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, яка склалася, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, під час руху не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з велосипедом, яким керував ОСОБА_5 , що рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події.

Відповідно до зібраних в кримінальному провадженні доказів ОСОБА_4 , керуючи зазначеним автомобілем, порушив вимоги пунктів 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, введених в дію з 01.01.2002, які знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

19.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, враховуючи те, що він має можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду та незаконно вплинути на потерпілу, свідків, свідчення яких матимуть доказове значення по даному кримінальному провадженню, а також зможе незаконно впливати на експертів у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий у своєму клопотанні просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Прокурор вважає, що для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявні достатні підстави, а саме він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також існують два з п`яти ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисники ОСОБА_4 в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечили, оскільки на їх думку є недоведеним існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду чи якимось чином впливати на потерпілу, свідків або експертів. Також звертаються у вагу на те, що їх підзахисний є раніше не судимим, має сім`ю, постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, навчається у вищому навчальному закладі. При цьому зауважують, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш суворим, який призначається у виключних випадках. Вважають, що у даному випадку ОСОБА_4 можливо визначити більш м`який запобіжний захід а ніж тримання під вартою.

Підозрюваний просить взяти до уваги доводи своїх захисників.

Заслухавши доводи слідчого, думку прокурора, доводи захисників та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Однак, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Також суд зауважує, що відповідно до положення ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення виконання цією особою покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Крім того ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, та вважає, що ризики, на які посилається слідчий не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Так, жодним з наданих доказів в достатній мірі доведено не було те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. При цьому суд зважає на ту обставину, що з місця дорожньо-транспортної пригоди останній не зник, а залишався на місці події до прибуття працівників поліції. Посилання ж слідчого на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення на думку суду не підтверджує існування зазначеного ризику, так само як і ризику того, що підозрюваний може впливати на будь-кого з учасників кримінального провадження чи експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один і з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 хоча й підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, але існування заявлених слідчим ризиків не доведено, приймаючи до уваги молодий вік підозрюваного, що він є раніше не судимим, має постійне місце мешкання, де проживає разом з батьками та бабусею, ряд його позитивних характеристик з місця проживання, а також те, що ОСОБА_4 на даний час є студентом вищого навчального закладу, суд вважає, що йому можливо обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись вимогами ст. ст. 176-178, 181, 193-194, 196 КПК України;

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 2861 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду.

Визначити строк дії ухвали про домашній арешт до 24:00 год. 18.08.2022.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, в якому він перебуває під арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вимог даної ухвали до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1