Справа № 755/3697/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Козачук О.М.,

при секретарях судового засідання: Марисика М.В, Крамарчук А.О., Ламбуцької Т.О., Наумової О.С., Нероді В.В., Горній В.І.,

за участю прокурора: Нечепоренка Ю.Л.,

захисника: Вовка С.О.,

обвинуваченої ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за № 0000602 від 26.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, українки, громадянки України, не працюючої, маючої на утриманні малолітніх доньок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 24.10.2019 року вироком Вінницького міського суду за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25.01.2020 року, приблизно о 19 год. 00 хв., перебувала за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 42, де вона відпочивала з раніше невідомим їй ОСОБА_5 , під час спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 , виявила у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Huawei» , грошові кошти та банківську карту банку «Приватбанк», що належить останньому. В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення вказаного майна потерпілого.

Реалізуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 , користуючись тим, що потерпілий перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, з правої зовнішньої кишені куртки останнього, таємно викрала належний йому мобільний телефон марки «Huawei», вартістю 750 гривень, грошові кошти у розмірі 1500 гривень, та банківську карту «Приватбанк», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє. Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_1 , разом з викраденим нею майном з місця вчинення злочину зникла та викраденим розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_1 завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2250 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що 25.01.2020 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, вона перебувала за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 42, де познайомилася з чоловіком, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, в подальшому помітила у нього телефон, грошові кошти та банківську карту «Приватбанк», впевнилася, що за нею ніхто не спостерігає, забрала мобільний телефон марки «Huawei», грошові кошти у сумі 1500 гривень та банківську карту «Приватбанк», після чого була затримана працівниками поліції.

Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 в тому, що вона своїми протиправними умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, та кваліфікує її дії за ч. 2 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Згідно з вимогами КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_1 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченої до вчиненого - вину визнала повністю, щиро каялася у вчиненому, дані про особу обвинуваченої, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше судима.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченої ОСОБА_1 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_1 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину, обставин справи, вищезазначених даних про особу обвинуваченої, має на утриманні трьох малолітніх дітей, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала, щиро розкаялася, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити їй покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.ст.75,79 КК України з випробуванням, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_1 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 65-67, 185 КК України, ст. ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

В силу ст. 75, 79 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_1 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя