Номер провадження: 11-сс/813/1323/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2022 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

адвокатів: ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000624 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2022 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тарутине, Одеської області, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2022 року застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 діб до 13.11.2022 року.
Розмір застави слідчим суддею не визначався із посиланням на приписи ч. 4 ст. 183 КПК з урахуванням того , що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення , що спричинило загибель людини.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 із покладенням на обов`язків не відлучатись із міста без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Вважає, що тримання підозрюваного під вартою є неприпустимим .
Стверджує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не підтверджуються. Докази незаконного тиску на свідків у сторони обвинувачення не має, як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення.
ОСОБА_9 не має наміру переховуватись від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у підозрюваного не має можливості та скоювати нові злочини не збирається.
За місцем знаходження підозрюваного перебуває його цивільна дружина, яка на даний час вагітна, вона не працює, єдиним засобом для існування та нормального життя був заробіток підозрюваного, який працював неофіційно. Також на утриманні підозрюваного знаходяться його батьки, які не працевлаштовані.
Ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілих нівелюється тим, що вони написали заяву про те, що до нього не мають ніяких матеріальних та моральних претензій
Зазначає, що сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що застосування цілодобового домашнього арешту до підозрюваного за місцем проживання буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.
Позиції учасників судового розгляду.
Адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог захисника.
Підозрюваний ОСОБА_9 не подавав клопотання про особисту участь в апеляційному розгляді .
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції і додаткові матеріали , які були надані стороною захисту під час апеляційного розгляду та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.
Мотиви суду.
Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного;міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

З матеріалів провадження вбачається, що 14.09.2022 року до ЄРДР за № 0000624 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
14.09.2022 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 в апеляційній скарзі захисником під сумнів не ставиться.

Помилковість вказівки слідчим суддею в ухвалі на доведеність підозри у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч 4 ст. 185 КК , замість ч. 3 ст. 286-1 КК, не вплинуло на правильність висновків щодо обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_9 підозри.
Як видно зі змісту ухвали, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішені питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, як видно, врахував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , початкову стадію здійснення досудового розслідування , що потребує проведення необхідних слідчих дій , а також відомості про особу підозрюваного, зокрема те, що він не працює, не має постійного джерела прибутку, не одружений.
Слідчий суддя прийшов до переконання про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам.
Зважаючи на те, що ОСОБА_9 пред`явлена підозра у вчиненні інкримінованого злочину, що спричинив загибель людини, слідчий суддя вказав на наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КК для того, щоб не визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи питання доцільності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178 КПК , які регламентують застосування запобіжного заходу.
Так, враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1КК за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, проживає не за місцем реєстрації,не працює , не має офіційного сталого джерела прибутку є вірогідним існування ризику того, що підозрюваний, може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду .
Звертає увагу і те , що на те, що ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини за кваліфікуючою ознакою у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки та потребує від водія великої відповідальності та уважності під час його керуванням.
При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти.
Обґрунтована підозра щодо вчинення особою тяжкого злочину могла бути підставою для його взяття під вартою.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Зазначені обставини, як видно, були досліджені слідчим суддею при встановленні доведеності прокурором ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду під час розгляду клопотання слідчого.
Враховуючи , що досудове розслідування кримінального проводження перебуває на початковій стадії збору доказів, то вірогідним є існування ризику перешкодити кримінальному провадженню.
Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.
Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченою особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що підозрюваний перебуває у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_11 , яка є вагітною, що за твердженням захисника свідчить про міцність його соціальних зв`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки не свідчать про те, ця обставина для підозрюваного є стримуючим фактором та здатна вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшує встановлені ризики, зокрема ризик перешкоджати кримінальному провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Позиція захисника про те, що підозрюваний повністю визнав свою винуватість, а тому не має наміру жодним чином перешкоджати кримінальному провадженню суперечить матеріалам кримінального провадження , з яких вбачається , що під час допиту в якості підозрюваного він відмовився давати покази щодо обставин ДТП, що опосередковано також свідчить про вірогідність існування ризику перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи особливості досудового розслідування злочинів у сфері безпеки дорожнього руху.

Та обставина , що батько загиблого неповнолітнього ОСОБА_12 написав заяву про те, що не має претензій майнового чи немайнового характеру до підозрюваного, не є підставою вважати знівельованим ризик перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, оскільки зазначені в заяві обставини стосуються питання відшкодування заподіяної шкоди, а не всією сукупності обставин, що відповідно до ст. 91 КПК мають бути встановлені під час досудового розслідування та підлягають доказуванню.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний утримував свою цивільну дружину та батьків ніякими доказами не підтверджені .

Колегія суддів критично відноситься до наданої під час апеляційного розгляду копії довідки ПП Скорпіон про те, що з 15.12.2021 року ОСОБА_9 там працює водієм , оскільки з матеріалів провадження вбачається, що під час складання протоколу про затримання, під час допиту в якості підозрюваного, в суді першої інстанції під час розгляду клопотання слідчого ОСОБА_9 вказав, що не працює, в апеляційній скарзі захисника зазначено, що підозрюваний працює неофіційно. Доказів отримання підозрюваним доходу за місцем роботи , вказаному у довідці , сторона захисту не надала.

Не є доведеним стороною захисту і те, що батьки підозрюваного є непрацездатними та фінансова допомога підозрюваного ( у випадку її надання), є їх єдиним джерелом доходу .

Надані стороною захисту характеристики з місця реєстрації та місця проживання характеризують підозрюваного з посередньої сторони. Відомості, які зазначені в цих характеристиках, на думку колегії суддів, не спростовують існування встановлених слідчим суддею ризиків .

Наведені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути визнані запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування, а відтак не можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу відносно нього на більш м`який.
Жодних розумних гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_9 у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу на вказаній стадії кримінального процесу слідчому судді, як і апеляційному суду надано не було.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.
З ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, відповідно до вимог ст. 178 КПК, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, були враховані дані щодо особи підозрюваного, у тому числі ряд обставин, зазначених в апеляційній скарзі захисника.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам та не дозволить контролювати процесуальну поведінку підозрюваного.
Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки зазначений запобіжний захід, з великою вірогідністю може виявитися нездатним гарантувати запобігання встановленим ризикам.
Посилання захисника на судову практику інших слідчий суддів , як на підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слід визнати безпідставним, оскільки рішення інших судів у інших кримінальних провадженнях щодо інших осіб не мають преюдиційного значення для слідчого судді та не є обов`язковими для врахування. При вирішенні питання щодо запобіжного заходу та встановлення існування відповідних ризиків підлягають врахуванню відомості, передбачені ст. 178 КПК України індивідуально щодо конкретної особи .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.
У разі настання змін у соціальному , майновому, сімейному стані підозрюваного, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків сторона захисту має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2022 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3