Справа № 336/4420/18
Провадження № 1-кп/333/50/22
УХВАЛА

27 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
розглянувши під час судового розгляду в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 про скасування арешту на транспортний засіб та клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну місця проживання під час виконання особистого зобов`язання у кримінальному провадженню за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

28.10.2021 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 про скасування арешту на транспортний засіб марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску.
Обґрунтовуючи своє клопотання остання зазначила, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира 15.12.2017 року було накладено арешт на вказаний автомобіль. Цей транспортний засіб на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , яка у 2018 році розлучилася з обвинуваченим по даному кримінальному провадженню ОСОБА_12 і між ним був спір про розподіл майна подружжя. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 року право власності на зазначений автомобіль було визнано за ОСОБА_8 . Враховуючи, що спірний автомобіль не є речовим доказом, а арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінальному провадження, тому вважає за таких обставин необхідним скасувати арешт на автомобіль марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску.
У подальшому, 15.11.2021 року під час судового розгляду зазначеного клопотання, до суду ОСОБА_7 надала оригінал рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 року на підтвердження тих обставин, що викладені у клопотанні.
Того ж дня при розгляду клопотання ОСОБА_7 прокурор ОСОБА_16 не заперечував його задоволення, зазначивши, що дійсно автомобіль марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску не визнаний речовим доказом, а її власник ОСОБА_8 не є учасником кримінального провадження, яке розглядається судом.
Інші учасники провадження: обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 та їх захисники підтримали клопотання ОСОБА_7 .

Колегія суддів, враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження були відсутні дані щодо теперішнього знаходження автомобіля марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, а також відсутня належним чином завірена копія рішення слідчого судді про арешт зазначеного транспортного засобу, прийняла рішення про оголошення перерви у розгляді клопотання ОСОБА_7 та направлення ухвали суду з вимогою про надання інформації з СУ ГУНП в Житомирській області і запиту голові Корольовського районного суду м. Житомира.
У січні 2022 року та 22.02.2022 року до суду надійшли витребувана судом інформація та копія рішення слідчого судді.
Враховуючи, що відповідно до розпорядження голови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2022 року було визначено особливий режим роботи суду під час дії воєнного стану, тому по суті розгляд клопотання ОСОБА_7 було продовжено лише 27.04.2022 року.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та їх захисники надали до суду заяви, в яких просили розгляд клопотань ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 розглянути без їх участі.

З обвинуваченим ОСОБА_15 встановити зв`язок не надалося можливим. Враховуючи, що останній постійно проживав у м. Костянтинівка, Донецької області, де на цей час відбуваються активні бойові дії, вважаємо, що його неявка є поважної і питання, що розглядаються судом у цьому судовому засіданні безпосередньо його не стосуються. Крім того, відносно клопотання ОСОБА_7 він вже висловлював свою думку. Захисник ОСОБА_15 ОСОБА_17 до суду надала заяву, в якій просила зазначені клопотання розглянути без її участі.

Колегія суддів, розглянувши клопотання ОСОБА_7 , враховуючи думки учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне його задовольнити, виходячи з такого.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Аналогічні принципи закріплені і у законодавстві України. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Вимогами ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, 15.12.2017 року ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира було накладено арешт на автомобіль марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску. При винесенні цього рішення ОСОБА_8 ні її представник не були присутніми.
Вказаний автомобіль 08.11.2016 року був зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 , яка на той час перебувала у шлюбі з обвинуваченим ОСОБА_12 .
Рішенням Київського районного суду м. Одеси 19.06.2018 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 було розірвано, а рішенням зазначеного суду від 22.04.2020 року позов ОСОБА_8 про розподіл майна подружжя частково було задоволено та визнано за останньою право особистої приватної власності на автомобіль марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску.
Прокурором у судовому засіданні не було доведено, що вказаний автомобіль є речовим доказом, тобто, що він був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відсутні також підстави вважати, що автомобіль марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску є об`єктом спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання та має забезпечити відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, так як власник майна ОСОБА_8 не є учасником даного провадження.
За таких обставин, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.12.2017 року на транспортний засіб марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, що належить ОСОБА_8 .

Під час розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор зазначив, що заперечує проти його задоволення так, як останнім не доведено, що ОСОБА_6 має можливість постійно проживати у м. Овідіополь Одеської області та має роботу у м. Чорноморськ Одеської області.

Обвинувачений ОСОБА_6 наполягав на задоволенні свого клопотання, зазначивши, що на цей час він має можливість та бажання разом із своєю дружиною ОСОБА_18 переїхати проживати до батьків останньої у м. Овідіополь Одеської області, так як там більш безпечно, ніж проживати у м. Одесі, яка періодично обстрілюється російськими військами. Крім того, у нього є попередні домовленості щодо роботи у м. Чорноморськ, Одеської області, яке знаходиться у 30-40 км від ОСОБА_19 . Надати документи, що підтверджують факт укладення хоча б попереднього трудового договору, він не має можливості, так як у нього відсутній паспорт громадянина України, який оформлюється у м. Запоріжжі ще з січня 2022 року.

Колегія суддів, розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , дійшла до висновку про його задоволення, виходячи з такого.

Встановлено, що 04.03.2022 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя обвинуваченому ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та особисте зобов`язання, однім із обов`язків: не відлучатися з м. Одесса без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

На цей час дійсно у м. Одесі періодично здійснюються обстріли російськими військами, ОСОБА_6 надав документи, а саме: копію паспорта на ім`я ОСОБА_18 , реєстрація якої вказана: АДРЕСА_1 , тому у колегії суддів відсутні будь-які підстави для обмеження зміни місця проживання обвинуваченого. Вважаємо за можливе дозволити ОСОБА_6 змінити місце свого проживання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 179, 372 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни місця проживання під час виконання особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Овідіополь, Одеський район, Одеська область (за виключенням поїздок з метою роботи до м. Чорноморськ, Одеської області) без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Клопотання адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 про скасування арешту на транспортний засіб задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.12.2017 року (справа №296/10036/17, провадження №1-кс/296/3980/17) на транспортний засіб марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору, що належить ОСОБА_8 .
Зобов`язати особу, відповідальну за збереження вказаного транспортного засобу, повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , транспортний засіб марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору, ключі та державні номерні знаки від вказаного автомобіля.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілим та обвинуваченим.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 02.05.2022 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2