Справа № 171/1292/22
Ухвала
Іменем України

16 вересня 2022 року м. Апостолове

Слідчий суддя Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Апостолове винесене в кримінальному провадженні № 0000041 від 14.09.2022 року клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -

встановив:

15.09.2022 року до суду надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що 14.09.2022 приблизно о 11:00 годині до ЧЧ ВП № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від капітана поліції ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа здійснила незаконний вилов риби "карась" у кількості 102 шт., що завдало істотної шкоди. ЄО 3250 від 14.09.2022 року. В ході огляду місця події встановлено, що 14.09.2022 приблизно о 15:00 годині на блокпості № 2112 на автошляху Н-23 знаходиться легковий автомобіль ВАЗ 21011 синього кольору, д/н НОМЕР_1 в якому виявлено незаконне знаряддя для вилову риби рибальську сітку та рибу "карась" у кількості 102 штук. Так,14.09.2022 під час огляду встановлено, що об`єктом огляду являється поліетиленові мішки у кількості 9 штук в яких знаходиться 20 сіток довжиною 50 метрів для незаконного вилову риби та поліетиленовий мішок з вмістом риби «карась» у кількості 102 штуки. Таким чином, під час проведення огляду співробітниками поліції виявлено та вилучено: поліетиленові мішки у кількості 9 штук в яких знаходиться 20 сіток довжиною 50 метрів для незаконного вилову риби та поліетиленовий мішок з вмістом риби «карась» у кількості 102 штук.
Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Як вбачається з клопотання та наданих до нього матеріалів, досліджених в судовому засіданні, СД відділення поліції № 8 Криворізького РУП здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 14.09.2022року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Вищевказане майно є об`єктом матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб.
В загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному.
Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення майна, яке визнане речовим доказом, що матиме на меті ухилення від притягнення винної особи до передбаченої законом відповідальності.
Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст. 132 КПК України, його застосування не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, є обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно відповідає вказаним вище критеріям, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту на таке майно.
При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Завданнями застосування арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно може бути доказом кримінального проступку у даному провадженні, а також необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, чому і має сприяти застосування таких заходів, суд погоджується, що для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та для запобігання ризиками приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, розпорядження та користування даних речових доказів, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, накладення арешту на вказане майно є обґрунтованим та доцільним.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 369, 370,371, 372, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке визнане речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 14.09.2022, а саме, 20 сіток довжиною 50 метрів кожна для незаконного вилову риби та поліетиленовий мішок з вмістом риби «карась» у кількості 102 штук.

Ухвалу суду направити до СВ ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Апостолівського районного суду ОСОБА_1