Провадження №1-кп/761/2651/2022
В И Р О К
іменем України

11 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, в режимі відеоконференції з обвинуваченим та захисником за допомогою системи «EASYCON» з ДУ ««Табір для тримання військовополонених «Захід 1», кримінальне провадження №0000345 від 29.06.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, на даний час утримується у ДУ «Табір для тримання військовополонених «Захід 1»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 КК України /в редакції Закону від 07.10.2014 № 1689-VII/, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 року схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою.

Відповідно до частини 1 статті 17, частини 1 статті 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Згідно статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 1 статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних

і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить Автономна республіка Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24.02.2022 переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, Російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасов окупованих територіях України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VІІІ від 18.01.2018, діяльність збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який акт, виданий у зв`язку з такою діяльністю, є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

У березні квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 27.04.2014 оголошено «Декларацію про суверенітет Луганської народної республіки» та 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про проголошення державної самостійності Луганської народної республіки», за результатами якого проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка».

Відповідно до Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу Про визнання російської федерації державою-агресором, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Верховною Радою України визнано Російську Федерацію державою-агресором,
що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН,
чим ставить під загрозу міжнародний мир і безпеку, а «ЛНР» і «Донецька народна республіка» терористичними організаціями.
Заявою «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», яка схвалена Постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 № 145-VIII, Україна визнала юрисдикцію Міжнародного кримінального суду щодо злочинів проти людяності та воєнних злочинів, скоєних вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян.
Визнання Верховною Радою України так званої самопроголошеної організації «ЛНР» терористичною, а численні злочини вчинені її представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій Постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму» схваленій Постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 № 106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій Постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII.
Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «ЛНР» до терористичної організації, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників вказаної терористичної організації.
Враховуючи вищевикладене, так звана організація «ЛНР» містить всі необхідні ознаки терористичної організації, має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організацій, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Вказана терористична організація «ЛНР» має організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність, її дисципліну, учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та мають загальну координацію керівництва.

З метою виконання функцій підрозділу силового блоку «ЛНР», 07.10.2014

її самопроголошеним головою видано указ, відповідно до якого для захисту інтересів «ЛНР» та її громадян, створено воєнну структуру «Народна міліція «ЛНР» («НМ «ЛНР»), яка дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та має загальну координацію та кураторів російської Федерації.

Встановлено, що до складу «НМ «ЛНР» входить структурний підрозділ

«3 мотострілковий» батальйон, який складається з рот та окремих підрозділів забезпечення. Згідно організаційно-штатного розпису до складу 8 мотострілкової роти входить «2 відділення 3 взводу».

ОСОБА_4 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив дії, спрямовані на вступ до терористичної організації «ЛНР».

Також, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив дії, спрямовані на вступ до непередбаченого законом збройного формування «ЛНР».

Так, ОСОБА_4 , 15.12.2015, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області у м. Луганськ, добровільно підписав контракт строком до 15.12.2018 на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування 2 відділення 3 взводу 8 мотострілкової роти 3 мотострілкового батальйону «НМ «ЛНР» окупаційної адміністрації російської федерації (в/ч № НОМЕР_1 ) на посаду «командира бойової машини», та присвоєно звання «рядовий», отримав вогнепальну зброю «автомат Калашникова» та боєприпаси до неї, військову екіпіровку.

Крім того, 09.02.2022, громадян України ОСОБА_4 , перебуваючи

на тимчасово окупованій території Луганської області у м. Луганськ, повторно добровільно підписав контракт на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування 2 відділення 3 взводу 8 мотострілкової роти 3 мотострілкового батальйону «НМ «ЛНР» окупаційної адміністрації російської федерації (в/ч № НОМЕР_1 ) на посаду «командира бойової машини», та присвоєно звання «єфрейтор», отримав вогнепальну зброю «автомат Калашникова» та боєприпаси до неї, військову екіпіровку.

У період з 15.12.2015 по 15.12.2018, та з 09.02.2022 по 24.02.2022, ОСОБА_6 забезпечував виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формуваннях окупаційної адміністрації російської федерації, а саме: бути вірним військовій присязі, дотримуватися конституції і законів «ЛНР»; проходити військову службу по контракту в період установлений контрактом в «Народній міліції «ЛНР»; строго і точно виконувати вимоги загальновійськових статутів; в період проходження військової служби по контракту добросовісно виконувати всі загальні, посадові і спеціальні завдання військовослужбовців установлених законодавством і другими нормативно-правовими актами «ЛНР», виконувати вимоги військової присяги, законодавства про службу в «Народній міліції» і інших нормативно-правових актів «ЛНР»; при скоєнні правопорушень, нести всі види юридичної відповідальності відповідно до законодавства «ЛНР»; дотримуватися військової дисципліни, виконувати накази, розпорядження і вимоги командира (начальника); дотримуватися установленого порядку користування секретними документами і військовою технікою (апаратурою), берегти в таємниці відомості, отримані в ході проходження військової служби.

В подальшому, політичне та військове керівництво російської федерації, діючи всупереч вимогам пунктів 1 та 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам частини 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме: віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

22.02.2022 Президент російської федерації направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

24.02.2022 приблизно о 05 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022 року на виконання зазначеного вище наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022.

В свою чергу, громадян України ОСОБА_4 , на підставі наказів військового командування збройних сил російської федерації у межах загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації виконував бойові завдання, пов`язані із військовим захопленням території України.

Так, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, громадянин України ОСОБА_4 , 24.02.2022, за наказом командира роти, із закріпленою вогнепальною зброю, у складі 2 відділення 3 взводу 8 мотострілкової роти 3 мотострілкового батальйону «НМ «ЛНР» на військових автомобілях виїхав з розташування роти в сторону АДРЕСА_2 , де виконував завдання та інші накази, пов`язані із забезпеченням військового захоплення території України.

Продовжуючи свої дії громадянин України ОСОБА_4 , у період

з 24.02.2022 до 22.04.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, із закріпленою зброю - автоматом Калашникова та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил російської федерації та «НМ «ЛНР», виконував обов`язки «солдата» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, перевірку документів мешканців населених пунктів, які захоплені збройними силами російської федерації під час повномасштабного вторгнення, на предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України.

Злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена 22.04.2022 року військовослужбовцями Збройних Сил України в м. Рубіжне Луганської області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, викладених вище у вироку, він 15.12.2015, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області у м. Луганськ, добровільно підписав контракт строком до 15.12.2018 на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування 2 відділення 3 взводу 8 мотострілкової роти 3 мотострілкового батальйону «НМ «ЛНР» - в/ч № НОМЕР_1 на посаду «командира бойової машини», звання «рядовий», отримав вогнепальну зброю «автомат Калашникова» та боєприпаси до неї, військову екіпіровку. Крім того, 09.02.2022, перебуваючи

на тимчасово окупованій території Луганської області у м. Луганськ, повторно добровільно підписав контракт на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування 2 відділення 3 взводу 8 мотострілкової роти 3 мотострілкового батальйону «НМ «ЛНР» - в/ч № НОМЕР_1 на посаду «командира бойової машини», звання «єфрейтор», отримав вогнепальну зброю «автомат Калашникова» та боєприпаси до неї, військову екіпіровку. У період з 15.12.2015 по 15.12.2018, та з 09.02.2022 по 24.02.2022, він забезпечував виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формуваннях окупаційної адміністрації російської федерації. На підставі наказів військового командування збройних сил російської федерації у межах загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації виконував бойові завдання, пов`язані із військовим захопленням території України. Так, 24.02.2022, за наказом командира роти, із закріпленою вогнепальною зброю, у складі 2 відділення 3 взводу 8 мотострілкової роти 3 мотострілкового батальйону «НМ «ЛНР» на військових автомобілях виїхав разом з іншими особами з розташування роти в сторону АДРЕСА_2 , де виконував завдання та інші накази, пов`язані із забезпеченням військового захоплення території України. Крім того, у період з 24.02.2022 до 22.04.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, із закріпленою зброю - автоматом Калашникова та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил російської федерації та «НМ «ЛНР», виконував обов`язки «солдата» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, перевірку документів мешканців населених пунктів, які захоплені збройними силами російської федерації під час повномасштабного вторгнення, на предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України. В подальшому, його діяльність була припинена 22.04.2022 року військовослужбовцями Збройних Сил України в м. Рубіжне Луганської області.

У зв`язку з визнанням вини, щирим каяттям, просить суд суворо його не карати. Запевнив суд, що усвідомив свої помилки та зробив належні висновки щодо вчиненого.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, та дослідженням даних, які характеризують його особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини /фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисних діях, які виразились у діянні, умисно скоєному громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога у період збройного конфлікту, та кваліфікує його дії, за ч.1 ст.111 КК України /в редакції Закону від 07.10.2014 № 1689-VII/, а також в участі у терористичній організації, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.258-3 КК України; та в участі у діяльності непередбаченого законом збройного формування, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.260 КК України

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини кримінального провадження, відношення до скоєного обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся.

Також при призначенні покарання ОСОБА_4 судом враховуються дані про його особу, який має сім`ю, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем утримання, його вік та стан здоров`я.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення покарання з урахуванням положень ст.70 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, з застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, встановлені обставини вчинення кримінальних правопорушень, свідчать в сукупності з переліченими вище даними про особу обвинуваченого про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Крім того, враховуючи, що обвинуваченому призначене покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, дані про його особу, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та виконання вироку, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо наявності речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні прокурором не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 /в редакції Закону від 07.10.2014 № 1689-VII/, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.111 КК України /в редакції Закону від 07.10.2014 № 1689-VII/ - у виді позбавлення волі строком на 12 /дванадцять/ років з конфіскацією майна, що є його особистою власністю;

- за ч.1 ст.258-3 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 /дев`ять/ років з конфіскацією майна, що є його особистою власністю;

- за ч.2 ст.260 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки з конфіскацією майна, що є його особистою власністю.

На підставі ч.2 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 13 /тринадцять/ років з конфіскацією майна, що є його особистою власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку - 11 липня 2022 року.

Застосувати відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та взяти його під варту негайно після проголошення вироку.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя