Справа № 523/9652/21
Провадження №1-кп/523/756/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000473 від 03.04.2021 року, №0000228 від 22.02.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новогригорівське Високопільського району Херсонської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без місця постійного проживання, не маючого судимості в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України,

У С Т А Н О В И В:
03.04.2021 року, приблизно о 08:00 годині, підсудний ОСОБА_6 спільно з іншою особою (матеріали відносно якої виділені судом в окреме провадження у зв`язку із розшуком), перебуваючи біля будинку №57 по вул.Генерала Бочарова в м.Одесі, діючи умисно й за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння чужим майном і усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги за їх діями з боку сторонніх осіб, таємне викрали шляхом демонтажу належну ПАТ «Укртелеком» металеву кришку люка із запірним пристроєм телефонної мережі, вартістю 528,91грн., заволодівши яким вказані особи з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином означеному ПАТ матеріальну шкоду у наведеному розмірі.
Крім того, 22.02.2022 року, приблизно о 05:00 годині, підсудний ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік від будинку №22 по вул.Академіка Сахарова в м.Одесі, під час спілкування з малознайомим йому потерпілим ОСОБА_7 , діючи умисно й з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, підібрав з землі скляну пляшку та шляхом її розбиття виготовив знаряддя нападу, після чого напав на потерпілого, приставивши виготовлений предмет до шиї останнього та погрожуючи застосуванням небезпечного для життя особи насильством, став вимагати передати йому належний потерпілому мобільний телефон.
У свою чергу, потерпілий ОСОБА_7 , сприймаючи виниклу з боку підсудного ОСОБА_6 загрозу як реальну та побоюючись за своє життя та здоров`я, передав підсудному свій мобільний телефон марки «Samsung А51», в корпусі білого кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 11000грн., який був укомплектований сім-картою оператора «Київстар» з № НОМЕР_3 , що матеріальної цінності для потерпілого не уявляє, заволодівши яким вказаний підсудний з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином зазначеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.
Потерпілий ОСОБА_7 та представник потерпілого ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, - до суду не з`явилися, звернувшись з відповідними заявами щодо розгляду кримінального провадження без їх участі, у зв`язку з чим, з урахуванням позиції інших сторін процесу та з метою дотримання розумності строків судового розгляду, суд вирішив здійснити розгляд об`єднаного кримінального провадження за відсутності зазначених осіб.
Підсудний ОСОБА_6 , повністю визнавши свою провину за висунутим обвинуваченням у об`єднаному кримінальному провадженні та не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, будучи допитаними в судовому засіданні, пояснив суду про обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме про час, місце і мотиви таємного викрадення ним спільно з іншою особою майна ПАТ «Укртелеком» та розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 , відповідно, що цілком узгоджується з наведеними вище обставинам доведеного обвинувачення.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами процесу не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Втім, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_6 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини яких ним та іншими сторонами процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в повному обсязі, згідно з ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_6 за епізодом від 03.04.2021 року скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб; за епізодом від 22.02.2022 року - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, а відтак суд погоджується з кваліфікацією стороною обвинувачення дій вказаного підсудного за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, відповідно.

Так, з огляду на ч.2 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, що карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, а за ч.1 ст.187 цього ж Кодексу, кримінальна відповідальність настає за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), що карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Зі змісту ч.2 ст.28 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

При перевірці правильності кваліфікації дій підсудного ОСОБА_6 за епізодом від 22.02.2022 року, суд виходить з того, що характер та послідовність дій останнього, обрання ним засобу і раптовість нападу на потерпілого, що характеризувалось погрозою застосування наявного при ньому знаряддя частини розбитої склянки і було сприйнято потерпілим реально, а також інші обставини заволодіння підсудним майном потерпілого й подальше розпорядження ним, - поза розумним сумнівом свідчать про наявність та зміст умислу зазначеного підсудного, направленого саме на скоєння ним розбою, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя потерпілого.

Аналогічну правову позицію викладено в п.п.6, 9, 11-12, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», за якими розбій як злочин проти власності (ст.187 КК України) це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, а під нападом слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайно вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного чи психічного насильства, зазначеного в частині першій статті 187 КК.

Небезпечне для життя чи здоров`я насильство (ст.187 КК України) це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_6 у цьому об`єднаному кримінальному провадженні, суд приймає до уваги суспільно-небезпечний характер і обставини вчиненого ним, активну роль підсудного у скоєнні інкримінованих діянь та те, що в силу ст.12 КК України вчинені ним кримінальні правопорушення відноситься до категорії нетяжких і тяжких злочинів проти власності, відповідно, а також судом ураховується відсутність завданих ПАТ «Укртелеком» і потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків у зв`язку із поверненням викраденого майна, характеризуючі дані щодо підсудного.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_6 не має судимості в силу ст.89 КК України, але раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення корисливої спрямованості та в теперішній час обвинувачується за двома епізодами кримінальних правопорушень проти власності, другий з яких (від 22.02.2022 року) мав місце протягом судового розгляду кримінального провадження за першим епізодом від 03.04.2021 року; забезпечений місцем реєстрації на території Миколаївської області, але не має місця постійного проживання та за місцем тимчасового проживання в м.Одесі характеризувався негативно; на диспансерних обліках лікарів-психіатрів не перебуває; офіційно непрацевлаштований та неодружений; станом на час затримання суспільно-корисною працею не займався, сукупність чого свідчить про схильність вказаного підсудного до кримінально-протиправної поведінки та неможливість його виправлення в умовах суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття та відсутність завданих потерпілим матеріальних збитків внаслідок повернення викраденого майна за обома епізодами, а обставин, що обтяжують покарання зазначеного підсудного, як зазначено у обвинувальних актах та з чим також погоджується й суд, не встановлено.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у об`єднаному кримінальному провадженні, беручи до уваги досліджені під час судового розгляду обставини, характер, наслідки, кількісний склад, спосіб і суспільну небезпечність кримінальних правопорушень за доведеним обвинуваченням, характеризуючі дані підсудного ОСОБА_6 , комплексність яких уявляють неможливість його виправлення в умовах суспільства, суд у контексті ст.ст.50, 65 КК України доходить висновку про доцільність призначення зазначеному підсудному покарання у виді позбавлення волі в межах строків, встановлених санкцією ч.2 ст.185 та ч.1 ст.187 КК України, відповідно, й за сукупністю кримінальних правопорушень, яке належить відбувати у кримінально-виконавчій установі закритого типу реально, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаного підсудного й недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Положення ст.63 КК України встановлюють, що покарання у виді позбавленні волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення підсудного ОСОБА_6 до строку призначеного покарання, суд за правилами ч.5 ст.72 КК України, ураховує строк його тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Питання щодо долі речових доказів у об`єднаному кримінальному провадженні, суд вирішує за правилами ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, - в порядку ст.ст.124-126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.100, ст.ст.124-126, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, призначивши покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 визначити у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з його відбуванням у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Відповідно до ст.ст.72, 63 КК України, строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши у цей строк в силу ч.5 ст.72 КК України термін його попереднього ув`язнення у об`єднаному кримінальному провадженні в період з 22.02.2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді триманні під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», - залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у об`єднаному кримінальному провадженні:

- металеву кришку люка телефонної мережі із запірним пристроєм, передану на відповідальне зберігання під розписку представнику потерпілого ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_8 , - вважати повернутою за належністю вказаній особі;

- частину скляної пляшки (горловину), яка зберігається у камері сховищі речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанція 000765 від 23.03.2022), - знищити;

- мобільний телефон марки «Samsung А51», в корпусі білого кольору, переданий під розписку потерпілому ОСОБА_7 , - вважати повернутим за належністю вказаному потерпілому;
- відеозапис камер спостереження магазину «АТБ», якій міститься на ДВД-Р диску та зберігається у матеріалах досудового розслідування №0000228, - залишити зберігати у зазначених матеріалах.

Згідно зі ст..ст.124-126 КПК України, процесуальні витрати у об`єднаному кримінальному провадженні в розмірі 1372,96 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокурорам та ОСОБА_6 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, - для виконання, в межах наданих їм відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення копії вироку.

С у д д я: ОСОБА_1