ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5742/22
провадження № 1-кп/753/1310/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) № 0000276 від 13.06.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Березине

Тарутинського району Одеської області, яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 16 червня 2022 року.

Угоду досягнуто після направлення обвинувального акта до суду та надано суду під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до формулювання обвинувачення з обвинувального акта та угоди про визнання винуватості ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин.

Старший лейтенант ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що вона будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду інструктора навчального відділу підготовки підрозділів Навчального центру підготовки підрозділів Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог статей 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», статей 11, 16, 37, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та статей 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 26 лютого 2022 року, о 08 год. 00 хв., не з`явилась вчасно на службу до Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України), який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 22 березня 2022 року старший лейтенант ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибула до розташування військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , чим закінчила вчиняти кримінальне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор просив затвердити угоду на визначених умовах, зазначив, що угода укладена добровільно, надав матеріали, що характеризують особу обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник у підготовчому судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_6 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за викладених в обвинувальному акті та угоді обставин.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Угода укладена 07 липня 2022 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 та її захисником ОСОБА_5 з другої сторони.

За змістом угода містить: висунуте обвинувачення ОСОБА_6 ; обвинувачена ОСОБА_6 у присутності свого захисника повністю погодилася з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та кримінально-правовою кваліфікацією її дій за ч. 5 ст. 407 КК України; обов`язки ОСОБА_6 ; погодження покарання; наслідки укладення й затвердження угоди, а також наслідки невиконання угоди.

ОСОБА_6 вчинила відповідно до вимог ст. 12 КК України тяжкий злочин, тому з огляду на п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України є можливим укладення угоди, потерпілих від вчинення якого немає.

Суд на виконання вимог ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також узгоджену міру покарання, яка буде до неї застосована у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_6 не з`явилася вчасно на службу без поважних причин, що було вчинено в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Покарання сторонами угоди визначено із дотриманням вимог статей, 50, 6567 КК України, та із застосуванням положень ст. 69 КК України із переходом до іншого виду покарання, не зазначеного у санкції статті, що мотивовано наявністю до того підстав.

Так, із урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , яка до кримінальної відповідальності вперше, відсутності обставин, які обтяжують покарання, наявності обставин, які пом`якшують покарання, щиро кається у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, вчинила правопорушення у стані вагітності, сторони узгодили покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, що суд визнає домірним вчиненому.

За реєстром, долученим до обвинувального акта, вбачається, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у провадженні судом не досліджувались та про вирішення їх долі перед судом питання не порушувалось.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 100, 368371, 373, 374, 472, 474476 КПК України, суд

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 липня 2022 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 та її захисником ОСОБА_5 з другої сторони у кримінальному провадженні, внесеному ЄРДР № 0000276 від 13.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у провадженні судом не досліджувались та про вирішення їх долі перед судом питання не порушувалось.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1