КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/7782/22 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження№11-сс/824/3176/2022 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2022 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого начальником відділу супроводження проектів КО «Київзеленбуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч.3 ст.190 КК України,
прокурора ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: - не залишати адресу місця проживання: АДРЕСА_2 в період часу з 22.00 год. до 07.00 год. наступного дня; - прибувати до органів досудового слідства та суду за першою вимогою; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти органи досудового слідства та суду про зміну свого місця проживання; - утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою.
Обов`язки покладені на ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 25.09.2022 року.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням запобіжного заходу покладено на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням,захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та невмотивованою.
Також апелянт зазначає про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та недоведеність ризиків. В клопотанні про обрання запобіжного заходу відсутній аналіз, із врахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо вибору запобіжного заходу та обґрунтування, чому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_7 , перебуває у цивільному шлюбі, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки із сім`єю, має на утриманні неповнолітню дитину, постійно проживає за місцем своєї реєстрації, працює та позитивно характеризується за місцем роботи, виконує функції по захисту держави у складі ДФТГ.
Крім того, відповідно до висновку ЛКК ОСОБА_7 , потребує постійного медикаментозного лікування, яке у мовах цілодобового домашнього арешту надати неможливо.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, з доповненнями і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 упродовж 2017 року (але не пізніше 08.11.2017), більш точної дати та часу не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, переслідуючи протиправний умисел, направлений на підробку офіційних документів, які видаються та посвідчуються організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і які надають права, з метою їх подальшого використання для оформлення на себе права власності на садовий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, маючи умисел на заволодіння земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 для реєстрації договору дарування житлового будинку, який фактично ОСОБА_7 не належав.
Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 08.11.2017, перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , що здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та яка не була обізнана про злочинний намір ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , уклали договір дарування житлового будинку, згідно якого ОСОБА_7 передав безоплатно у власність ОСОБА_11 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , в пункті 12 при цьому вказавши: сторони стверджують, що: при укладенні цього Договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані ними.
Вказаний договір після його підписання сторонами посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , тим самим засвідчено підписи сторін та надано йому юридичної сили, який в подальшому ОСОБА_11 використано як дійсний.
Крім того, ОСОБА_7 , 08.11.2017 перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , що здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_6 переслідуючи протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою реєстрації договору дарування житлового будинку, згідно якого ОСОБА_7 передав безоплатно у власність ОСОБА_11 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 для підтвердження права власності на вказаний житловий будинок надав нотаріусу підроблене свідоцтво право власності на будинок № НОМЕР_1 від 30.03.2002 при цьому розуміючи, що будинок АДРЕСА_7 , загальною площею 132,6 м. кв., житловою площею 75,6 м. кв. йому насправді не належить.
Також встановлено, що згідно Закону України «Про кооперацію», розпорядженням №2008 від 29.09.1998 року Київської міської державної адміністрації та в результаті наради у заступника Голови ОСОБА_13 у 2004 році було створено обслуговуючий кооператив «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3».
Кооператив створено в інтересах його членів для досягнення цілей, передбачених Статутом, в тому числі для вирішення питання узаконення землі, що обробляється та перебуває у фактичному використанні його членів і на яких розміщені садові будинки членів кооперативу, відповідно положень ЗУ «Про кооперацію».
До теперішнього часу фактично земельні ділянки СДК «Орхідея-3» перебувають у комунальній власності, належать територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради, (з лютого 2021 року передані в користування на праві довгострокової оренди Обслуговуючому кооперативу «СДК «Орхідея-3»). Проте процедура землевідведення наразі залишається не завершеною та рішення про передачу зазначених земельних ділянок у власність Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів не приймала.
Так, реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння земельною ділянкою шляхом обману ОСОБА_11 , згідно визначеної ролі ОСОБА_7 , використовуючи підроблене свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 30.03.2002, відповідно до якого ОСОБА_7 є власником будинку АДРЕСА_7 , загальною площею 132,6 м. кв., житловою площею 75,6 м. кв., разом з ОСОБА_11 перебуваючи 08.11.2017 близько 17 год. 00 хв. в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_6 уклали договір дарування житлового будинку від 08.11.2017 №2871, тим самим заволодівши і земельною ділянкою, оскільки відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України визначено можливість переходу прав на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду, розташовану на ній.
21.07.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190 КК України.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що повідомлена підозра ОСОБА_7 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 ; протоколами тимчасового доступу до ДП «Національні інформаційні системи», реєстраційної справи ОК СДК «Орхідея», нотаріусів; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Також сторона обвинувачення зазначила про ризики, передбаченні п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України з їх обґрунтуванням та неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів для запобігання зазначених ризиків.
28.07.2022 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22.00 год. до 07.00 год. наступного дня. У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, які визначено даною ухвалою. Обов`язки покладені на ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 25.09.2022 року.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду, зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, всупереч твердженням апелянта, слідчий суддя з`ясував, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
На початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтана те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованого кримінальних правопорушень, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказами з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує сторона обвинувачення, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Також слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважав, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; наявність на утриманні малолітньої дитини 2016 року народження, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, не сприймав, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З урахуванням зазначеного слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку із чим вважав, що на даному етапі потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (цілодобовий арешт), про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора.
Слідчий суддя перевірив посилання сторони захисту про міцність соціальних зв`язків, а також, що відповідно до висновку ЛКК ОСОБА_7 потребує постійного медикаментозного лікування, вважав, що у разі перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом в певний період доби, не позбавить можливості останнього отримувати медикаментозне лікування.
Слідчий суддя, врахував, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризикам, вважав за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді арешту у нічний час з 22.00 год. до 07.00 год. наступного дня строком на 60 днів, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи згідно вимог чинного законодавства слідчим суддею враховано тяжкість злочинів з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та за результатами розгляду встановлено, що необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки наявність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності часткового задоволення клопотання сторони обвинувачення, оскільки нею доведено суду обставини, за якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи захисника про необґрунтованість підозри у вчиненні злочину та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки слідчим суддею були враховані обставини справи, в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість підозрюваного вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який на думку колегії суддів апеляційного суду, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим та таким, що порушує права підозрюваного, передбачені нормами національного та міжнародного законодавства немає.
Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт чи відмови у задоволенні клопотання слідчого на початковій стадії досудового розслідування з моменту повідомлення особі про підозру, слідчим суддею не встановлено, а також не встановлено колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з домашнім арештом, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2022 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4