Справа № 496/6388/21
Провадження № 1-кп/496/61/22
У Х В А Л А

20 квітня 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Біляївського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство трьох осіб, а також у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, в тому числі і особливо тяжкого злочину, за скоєння яких передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі та від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, він офіційно не працює, за місцем реєстрації не мешкає, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду. Посилаючись на вказані обставини прокурор просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Потерпілі до судового засідання не з`явились, причини їх неявки суду невідомі.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечував щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважав, що прокурором не доведено ризик переховування від суду, а тому просив суд обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Обвинувачений утримується під вартою та ухвалою суду від 14.04.2022 року була призначена відеоконференція із Одеським слідчим ізолятором, яка перервалась із-за відсутності інтернету в слідчому ізоляторі.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку із агресією Російської Федерації проти України на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан строком на 30 діб.
Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
15 березня 2022 року ВР затвердила проект Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 7168. Відповідно до документу, воєнний стан в Україні продовжили з 05:30 26 березня строком на 30 діб до 25 квітня 2022 року.
У зв`язку із воєнним станом конвойною службою не здійснюється доставка обвинувачених.
Заслухавши прокурора, захисника обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.
Згідно вимог ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.
Оскільки конвойна служба не здійснює доставку обвинувачених до суду у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, з обвинуваченим ОСОБА_7 , який утримується під вартою було забезпечено відеоконференцію, яка перервалась із-за відсутності інтернету в слідчому ізоляторі, строк тримання під вартою спливає 23 квітня 2022 року, а тому суд вважає можливим розглянути клопотання щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченого за його відсутності.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /справа W. проти Switzerland, судове рішення від 26 січня 1993 року § 30/.
Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, в тому числі і особливо тяжкого злочину, за скоєння яких передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі та від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, він офіційно не працює, за місцем реєстрації не мешкає, враховуючи тяжкість покарання може переховуватись від суду, а тому наявний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим суд вважає можливим обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб.
Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за доцільне не визначати обвинуваченому розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, у виді домашнього арешту, як того просив захисник суд не вбачає у зв`язку з чим в клопотанні захиснику щодо обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 177, 178, 183, 331, 376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 20.04.2022 року до 18.06.2022 року включно та утримувати його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3