Провадження № 1кп/201/255/2022
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 квітня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001672 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий

ОСОБА_6 . Формування обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. 15.09.2020 о 12-31 год. працівник правоохоронного органу, інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 , призначений на посаду 23.06.2018 року наказом Департаменту патрульної поліції № 583 о/с від 19.06.2018 року, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, на перетині вул. Лазаряна та проспекту Гагаріна, керував службовим автомобілем «TOYOTA PRIUS» д.н.з. НОМЕР_1 , доставляючи до приміщення Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області раніше затриманого в порядку ст. 260-263 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_3 , який, перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля, усвідомлюючи, що перед ним перебуває працівник поліції у форменому одязі, при виконанні службових обов`язків, почав нецензурно виражатися та погрожувати затосувати фізичне насилля до ОСОБА_6 .

Перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що перед ним знаходиться представник правоохоронного органу ОСОБА_6 , який перебуває на виконанні своїх прямих службових обов`язків та діє в порядку, передбаченому законодавством України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, наніс один удар стопою лівої ноги по спині потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкіряного крововилива в проекції крила правої лопатки з переходом на проекцію 6-го-8-го ребер між лопаткової та задньо-пахвовою лініями праворуч, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

ІІ. Позиція сторони захисту

2. Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав свою вину та пояснив, що протягом року до події, що розглядається, патрульні поліцейські систематично переслідують його, з метою складання безпідставних протоколів про керування автомобілем у стані сп`яніння в ході чого затримують обвинуваченого. Він неодноразово подавав скарги на дії патрульних до їх керівництва, однак скарги не розглядаються, а суд жодного разу не притягнув його до відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння, так як доказів цього не надано. 15.09.2020 вдень він рухався на своєму автомобілі Хонда Акорд по пр. Героїв, не порушуючи правил дорожнього руху. Зненацька ззаду він почув вимогу поліцейського патруля зупинитись. Він зрозумів, що його знову хочуть безпідставно затримати і скласти протокол, а тому почав втікати і, доїхавши до під`їзду свого будинку, вибіг з автомобіля і намагався втекти пішки, однак його наздогнав патрульний ОСОБА_6 , який його затримав і повернув до патрульного автомобіля. Далі, незважаючи на те, що обвинувачений не чинив опору і намагався з`ясувати причини затримання, на нього одягли кайданки і посадили його на заднє сидіння автомобіля Тойота, за кермо якого сів поліцейський ОСОБА_6 , а поліцейська ОСОБА_7 сіла ззаду поряд з обвинуваченим. Вони рушили до Соборного ВП і по ходу руху обвинувачений нецензурно лаявся та обзивав поліцейських, так як йому набридли безпідставні затримання протягом тривалого часу. По ходу руху ОСОБА_7 намагалась влізти в сумку обвинуваченого, яка висіла на поясі і він весь час кричав, щоб вона не чіпала сумку, так як боявся, що йому підкинуть заборонені предмети. Зненацька ОСОБА_7 почала бити обвинуваченого руками по обличчю і тулубу, ОСОБА_6 зупинив автомобіль, вийшов, прив`язав обвинуваченого ременем безпеки до крісла і вони рушили далі до Соборного ВП. У відділі поліції поліцейські, зговорившись, дали неправдиві показання про те, що обвинувачений вдарив ОСОБА_6 ногою, хоча насправді він не бив поліцейського, так як розуміє наслідки такої поведінки.

ІІІ. Досліджені у судовому засіданні докази.

3. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він працює патрульним поліцейським УПП і 15.09.2020 чергував разом з поліцейськими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 Соборний район м. Дніпра. Коли вони були на Н. Перемоги, отримали запит на допомогу в зв`язку з переслідуванням автомобіля, який не реагує на наказ про зупинку. Вони виїхали на місце і знайшли екіпаж патрульних ОСОБА_6 і ОСОБА_11 на бульварі Слави в дворі в районі десятого будинку, автомобіль яких перегородив виїзд автомобілю «Хонда». Вони побачили як ОСОБА_6 веде з-за кутка будинку ОСОБА_3 , який голосно нецензурно виражався в бік поліцейських і на зауваження не реагував. Внаслідок такої поведінки, обвинуваченого було затримано, поміщено в автомобіль ОСОБА_6 і доставлено до ВП № 5, куди також поїхав і свідок на своєму автомобілі. У відділі поліції свідок від ОСОБА_6 дізнався що під час руху ОСОБА_3 наніс удар ногою в лопатку ОСОБА_6 і свідок супроводив його до лікарні для проведення СМЕ, яка встановила легкі тілесні ушкодження. Свідок також бачив ці ушкодження, які характеризувались почервонінням в області правої лопатки на спині.

4. Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він знає ОСОБА_3 як особу, яка постійно порушує правила дорожнього руху, на якого свідок складав протоколи і писав заяву про скоєння обвинуваченим злочину передбаченого ст. 345 КК України відносно свідка. 15.09.2020 свідок разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . Чергували коли отримали інформацію про переслідування автомобіля. Вони поїхали у вказаному напрямку і отримали інформацію, що в дворі авто заблоковане, куди вони відразу поїхали. Приїхавши на місце вони зустріли ОСОБА_13 , яка вказала напрям куди побіг порушник і за ним побіг ОСОБА_6 . Свідок збирався також побігти на допомогу, однак побачив що ОСОБА_6 його догнав. Обвинуваченому повідомили що він затриманий, на що останній почав погрожувати і до нього застосували кайданки, посадили в «Пріус» ОСОБА_6 , який з ОСОБА_14 повіз обвинуваченого до Соборного ВП. Пізніше стало відомо, що під час руху ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_6 ногою.

5. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є патрульною УПП м. Дніпро і ОСОБА_3 знала до подій, що розглядається, та як раніше складала відносно нього протокол про вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. 15.09.2020 вона патрулювала місто у складі єкіпажа з патрульним ОСОБА_6 і коли вони рухались по ж/м Перемоги, то звернули увагу на автомобіль «Хонда Аккорд», який рухався в бік бульвара Слави, ігноруючи правила дорожнього руху та підрізаючи інші автомобілі. Вони дали сигнал про зупинку, однак водій автомобіля проігнорував їх і почав намагатись втекти не реагуючи на звуки сирени та проблискові маячки. Автомобіль наздогнали у дворі будинків. З нього вибіг обвинувачений, який показав середній палець патрульним і виражаючись не цензурною лайкою почав тікати. За ним побіг ОСОБА_6 , а свідок передала інформацію по радіостанції що вони переслідують громадянина і трохи згодом приїхав ще один екіпаж поліції. Коли ОСОБА_6 наздогнав обвинуваченого, то повернув його до автомобіля і в цей час підійшла дружина обвинуваченого і вони вдвох хапали поліцейських за руки і нецензурно виражались. ОСОБА_3 затримали, всадили на заднє сидіння патрульного автомобіля, свідок сіла ззаду біля обвинуваченого, а ОСОБА_6 на водійське місце і вони рушили до Соборного ВП. Протягом руху обвинувачений виражався нецензурною лайкою, а в районі ТЦ «Материк» вдарив ОСОБА_6 ногою у спину внаслідок чого ОСОБА_6 ледь не втратив керування.

6. Протокол проведення слідчого експерименту від 22.09.2020 (т.2 а.с.45-51) в ході якого свідок ОСОБА_7 в автомобілі «Тойота Приус» вказала механізм нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 , а саме удар стопою ноги по спині потерпілого.

7. Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він працює патрульним взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. 15.09.2020 о 12-31 год. він разом ОСОБА_14 патрулював вулиці м. Дніпро, коли побачив автомобіль який порушував ПДР. Вони почали переслідувати автомобіль, який намагався втекти, однак був заблокований у дворах ж/м Перемога. З автомобіля вибіг обвинувачений і почав тікати. Потерпілий наздогнав його, повернув до патрульного автомобіля де оформив затримання, всадив обвинуваченого в свій автомобіль на заднє сидіння, біля нього сіла ОСОБА_7 , а потерпілий сів за кермо та рушив до Соборного ВП. По дорозі ОСОБА_3 виражався нецензурною лайкою погрожуючи потерпілому та його напарниці розправою, а в районі вул. Лазаряна і пр. Гагарніа потерпілий відчув удар в спину який був очевидно ногою, внаслідок чого потерпілий ледь не втратив керування автомобілем і йому довелось зупинитись посеред перехрестя щоб стабілізувати ситуацію.

8. Наказ Департамента патрульної поліції № 583 о/с від 19.06.2018 року про призначення ОСОБА_6 інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (т. 2 а.с. 18)

9. Копія протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_3 15.09.2020 о 12:50 годин, складеного інспектором ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 81

10. Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.09.2020 (т.2 а.с.5), згідно якого ОСОБА_6 повідомив про те, що 15.09.2020 о 12-30 год. за адресою: м. Дніпро, по пр. Гагаріна, у службовому авто «TOYOTA PRIUS» ОСОБА_3 завдав йому тілесні ушкодження.

11. Протокол проведення слідчого експерименту від 22.09.2020 (т.2 а.с. 26-33), згідно якого ОСОБА_6 в автомобілі «Тойота Приус» вказав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 , а саме удар стопою ноги по спині потерпілого.

12. Висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 2588 від 15.09.2020 (т.2 а.с.19), згідно якого у ОСОБА_6 виявлене тілесне ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововилива на правій половині спини, що спричинені від дій тупого твердого предмету чи удару об такий, можливо в термін, на який вказує обстежений та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

13. Висновки експерта № 2702е від 22.09.2020 (т.2 а.с.24-25), № 2797е від 05.10.2020 (т.2 а.с.37-38), № 2799е від 05.10.2020 (т.2 а.с. 55-56) згідно якого у ОСОБА_6 виявлене тілесне ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововилива в проекції крила правої лопатки з переходом на проекцію 6-го-8-го ребер між лопаткової та задньо-пахвовою лініями праворуч, яке спричинено від дії тупого твердого предмету чи удару об такий, незначною обмеженою контактуючою поверхнею, якою міг бути і протектор взуття чи інший предмет з аналогічними властивостями, отримане в термін до 1-ї доби до моменту огляду обстеженого (15.09.2020) та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ці тілесні ушкодження не суперечать механізму їх утворення на який вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 22.09.2020 та ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту за її участю від 22.09.2020.

14. Протокол перегляду відеозапису від 23.10.2020 (т.2 а.с. 93-100), згідно якого об`єктом огляду є оптичні носії інформації 2 DVD-R диски, які містять відеозаписи з боді камер та стаціонарних камер встановлених в автомобілі патрульного авто відеореєстраторів. Записи подій 15.09.2020.

15. Диск з відеореєстратора патрульного автомобіля переглянутий в судовому засіданні та встановлено, що судячи з подій, що зафіксовані на відео, в автомобілі знаходяться патрульні ОСОБА_6 і ОСОБА_7 Автомобіль знаходиться в районі Цирку м. Дніпра, коли отримує інформацію про те, що автомобіль ОСОБА_3 рухається по ж/м Перемога. Патрульні «перехоплюють ініціативу» і повідомляють, що вони мають намір затримати ОСОБА_3 , так як нещодавно останнього вже затримувала ОСОБА_7 і той вів себе зухвало. Після цього патрульний автомобіль слідує з району Цирку м. Дніпра через усю вул. Набережна Перемоги, проїжджає кільце на перехресті з вул. Космічною і виїжджає на пр. Героїв де наздоганяє автомобіль «Хонда» темного кольору за кермом якого, згідно їх здогадки, знаходиться ОСОБА_3 . При цьому, автомобіль «Хонда» стоїть на червоне світло світлофора і проявів порушення правил дорожнього руху не видно. Коли загоряється зелене світло автомобіль «Хонда», не порушуючи ПДР, відновив свій рух і в цей момент патрульні подали звуковий сигнал і вимогу зупинитись. Автомобіль «Хонда» набрав швидкість і, проїхавши незначну відстань, звернув у двори, де через деякий час був заблокований. З автомобіля вийшов ОСОБА_3 , який побіг у напрямку дворів.

16. Диск з записами з бодікамери патрульних ОСОБА_6 і ОСОБА_15 , на яких видно та чутно обставини затримання ОСОБА_3 , а саме те як ОСОБА_3 вибіг з автомобіля «Хонда» і почав тікати, те як його наздогнав та затримав ОСОБА_6 , те, що в ході затримання обвинувачений говорить що тікав, так як йому набридло що відносно нього постійно складають протоколи по ст. 130 КУпАП. ОСОБА_3 виражається нецензурною лайкою, погрожує поліцейським розправою і на нього вдягають кайданки, всаджують на заднє сидіння автомобіля після чого ОСОБА_6 сідає за кермо і починає рух. По ходу руху чутно безперервну лайку та погрози збоку обвинуваченого і в певний момент камера ОСОБА_6 починає неприродньо сіпатись і ОСОБА_7 говорить, що ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_6 .

17. Дві квитанції про звернення ОСОБА_3 13 квітня 2020 року з заявами про вчинення протиправних дій працівниками патрульної поліції до Соорного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області.

18. Постанови у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , ухвалені Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 01.03.2019 стосовно подій 29.01.2019, від 30.01.2020 стосовно подій 15.08.2019, від 25.11.2019 стосовно подій 24.10.2019, від 06.04.2020 стосовно подій 14.12.2019, від 13.01.2020 стосовно подій 14.12.2019, від 17.01.2020 стосовно подій 19.12.2019, від 06.02.2020 стосовно подій 11.01.2020, від 20.02.2020 стосовно подій 20.01.2020, від 03.06.2020 стосовно подій 06.02.2020, від 05.06.2020 стосовно подій 01.03.2020, від 17.06.2020 стосовно подій 01.03.2020, від 20.03.2020 стосовно подій 01.03.2020, від 30.03.2020 стосовно подій 02.03.2020, від 10.03.2020 стосовно подій 05.03.2020, від 31.03.2020 стосовно подій 07.03.2020, від 22.04.2020 стосовно подій 25.03.2020, від 18.05.2020 стосовно подій 24.04.2020, від 03.07.2020 стосовно подій 15.06.2020, від 14.09.2020 стосовно подій 02.08.2020, від 15.09.2020 стосовно подій 11.08.2020, від 15.09.2020 стосовно подій 13.08.2020, від 25.09.2020 стосовно подій 06.09.2020, від 29.09.2020 стосовно подій 06.09.2020, від 09.10.2020 стосовно подій 22.09.2020, від 09.10.2020 стосовно подій 22.09.2020, від 13.10.2020 стосовно подій 15.09.2020 з яких шістнадцять постанов про визнання невинуватим та закриття провадження по ч. 1 ст.130 КУпАП, три постанови про закриття провадження за ст. 38 КУпАП стосовно правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КУпАП та одна постанова про визнання винуватим у вчиненні вказаного правопорушення, одна постанова про закриття провадження за ст. 38 КУпАП стосовно правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП і одна постанова про визнання невинуватим та закриття провадження за аналогічне правопорушення.

ІV. Оцінка Суду.

19. Оцінюючи надані сторонами докази з точки зору належності, суд вважає, що всі досліджені та описані вище докази є належними, так як відповідають критеріям визначеним в ст. 85 КПК України та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню і мають значення для кримінального провадження.

20. Оцінюючи надані сторонами докази з точку зору їх допустимості, суд вважає, що вони відповідають критеріям допустимості і суд не знаходить підстав стверджувати, що вони отримані з порушенням вимог КПК України.

21. Оцінюючи усі ці докази в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України з огляду на наступне.

22. Так з наказу про призначення на посаду, відеозаписів та показань свідків очевидно, що ОСОБА_6 являється працівником правоохоронного органу і в момент подій, що розглядаються виконував свої службові обов`язки.

23. Також в судовому засіданні з показань потерпілого, свідка ОСОБА_11 , які є послідовними, записів з бодікамер, які хоча і не містять чіткого зображення як було нанесено удар, однак сіпання камери потерпілого опосередковано підтверджує факт удару, а також з поведінки свідка ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_6 відразу після інциденту, які почали говорити про те, що був удар, зупинили автомобіль та зафіксували обвинуваченого, слід дійти висновку про те, що дійсно 15.09.2020, о 12-31 годині ОСОБА_3 , перебуваючи на задньому сидінні автомобіля наніс удар потерпілому.

24. Також з висновків експертів та протоколів слідчих експериментів, які доповнюють показання свідка, потерпілого та узгоджуються з висновками експертів, видно, що удар дійсно мав місце і внаслідок удару потерпілому спричинено тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості.

25. Таким чином вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом і його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

26. Невизнання вини обвинуваченим суд розцінює як намагання уникнути відповідальності, так як його винуватість доведена поза розумним сумнівом про що описано вище.

27. В той же час доводи обвинуваченого про те, що його систематично переслідують патрульні поліцейські міста Дніпро слушні.

Так, з наданих обвинуваченим постанов Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська видно, що останнього протягом року неодноразово притягали до відповідальності патрульні поліцейські і у переважній більшості випадків безпідставно.

Такі дії поліцейських давали приводи обвинуваченому думати, що кожна зупинка його автомобіля поліцейськими потягне складення відносно нього протоколу, як це було до цього.

В той же час, з запису з відеореєстратора видно, що поліцейські 15.09.2020 фактично «оголошують полювання» на обвинуваченого і проїжджають значну відстань для того щоб його знайти. Коли вони його знаходять, то бачать, що останній не порушує ПДР і, незважаючи на це, вимагають його зупинки. Такі дії поліцейських свідчать про зловживання ними своїми повноваженнями. Далі видно, що й ОСОБА_3 не виконує вказівок поліцейських, намагається втекти, а коли його наздоганяють виражається нецензурною лайкою та погрожує поліцейським.

Так дії ОСОБА_3 , хоча і видаються протиправними, однак він, як громадянин України який підлягає постійному переслідуванню з боку поліції, очевидно має право на захист, який йому не забезпечується представниками органу, що має захищати правопорядок.

28. Однак, в момент коли ОСОБА_3 наносить удар потерпілому необхідності в самозахисті вже не було, так як обвинувачений вже був фактично затриманий і близько двадцяти хвилин знаходився в автомобілі патрульних. Тому його удар ногою в спину потерпілого вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України і така ж позиція викладена і постанові ККС ВС № 444/2115/17 від 20.10.2020.

VІ. Призначення покарання.

29. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує:

29.1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється нетяжким;

29.2. обставини, що передували вчиненню злочину, зокрема, поведінка поліцейських;

29.3. наслідки та обставини безпосереднього вчинення злочину;

29.4. данні про особу обвинуваченого, зокрема його вік, те що він має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває;

29.5. обставин що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

30. З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі, яке буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого описаним вище.

31. Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

32. Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням, в ході якого обвинувачений буде мати можливість виправитись без утримання в установі виконання покарань.

42. Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 10 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ 2 DVD диски з записом з боді-камер поліцейських від 15.09.2020 зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1