ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/1984/22

Номер провадження 1-кп/495/615/2022

27 квітня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у режимі відео конференції у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000257 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровського Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, раніше судимого:

16.03.2021 року Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 (три) роки з іспитовим терміном 2 роки;

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення при наступних обставинах:

Так, 18.12.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 з Міністерством оборони України в особі т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах сержантського та рядового складу строком на 3 (три) роки.

Відповідно до наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 № 181-РС від 18.12.2020 року, обвинувачений ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги протитанкового артилерійського взводу протитанкового артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону, ВОС 137533А.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 18.12.2020 року, тобто з моменту зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом обвинувачений ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, обвинувачений ОСОБА_3 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, умисно, з корисливих мотивів, вчинив протиправні дії, спрямовані на замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище за наступних обставин.

Так, 16.06.2021 року, перебуваючи по АДРЕСА_2 у обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна поєднаний з проникненням у приміщення районної контактної мережі станції Білгород-Дністровський АТ Укрзалізниця.

Того ж дня приблизно о 11.30 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , вступивши в злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , проникли на територію слюсарського приміщення районної контактної мережі станції Білгород-Дністровський АТ Укрзалізниця по АДРЕСА_3 . Далі ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягають на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, діючи умисно, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, перекинули через паркан бухту дроту АС-120/19 вагою 67 кг, вартістю 570 гривень та сталевого брухту вид 501 вагою 42 кг, вартістю 185 гривень 22 копійок.

ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 залишили територію станції Білгород-Дністровський АТ «Укрзалізниця», перелізши через паркан, а ОСОБА_3 , забравши третю бухту проводу, перелазивши через паркан, був помічений працівниками залізничної колії, які почали наздоганяти правопорушників.

Обвинувачений ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишили викрадене майно на колії станції Білгород-Дністровський АТ «Укрзалізниця», тобто не вчинили усіх дій для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від їх волі,

Далі, 21.06.2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, однак не пізніше 01 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , помітив автомобіль марки «Mitsubishi L 300», р/н НОМЕР_2 , з відкритим вікном, на панелі якого знаходився мобільний телефон, у зв`язку з чим у останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Близько 01 год. 00 хв. 21.06.2021 року, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи біля будинку № 30 по вул. Перемоги в м. Білгород-Дністровський Одеської області підійшов до автомобіля марки «Mitsubishi L 300», р/н НОМЕР_2 , який стояв між другим та третім під`їздом зазначеного будинку, зі сторони водійських дверей, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, просунувши свою руку через незачинене вікно, умисно, таємно викрав належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мобільний телефон марки «Redmi 9», вартістю 3000 гривень.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 разом з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме на наступний день, 22.06.2021, продав зазначений мобільний телефон ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за 1000 гривень.

Далі, 24.06.2021 року приблизно о 15 год. 00 хв. у обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Вокзальна 17, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна поєднаний з проникненням на територію Білгород-Дністровської швейної фабрики ТОВ «ВІО-ЛЕ».

Цього ж дня приблизно о 15 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_3 , вступивши в злочинну змову з ОСОБА_7 , заздалегідь знаючи, що на території Білгород-Дністровської швейної фабрики ТОВ «ВІО-ЛЕ», розташованої за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Вокзальна 17, наявні цінні речі, шляхом проникнення через отвір у вікні до приміщення швейного цеху, піднялись на 3-й поверх потрапивши до приміщення через вікно, викинули 4 швейні машинки загальною вартістю 7200 грн., та почали спускатися до низу, проте обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_7 були помічені охоронцями швейної фабрики, після чого обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_7 намагались втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, проте були затримані охоронцями швейної фабрики, тобто не вчинили усіх дій для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Далі, 18.10.2021 року приблизно о 08:00 годин, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи намір направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом його таємного викрадення, умисно, повторно, зайшовши до одної із кімнат домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживають його батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_11 та малолітній брат ОСОБА_12 , та за адресою якою він прописаний, однак не проживає, продовжуючи втілювати свій злочинний намір обвинувачений ОСОБА_3 , побачивши перстень із золота 585 проби, чистою вагою 2,25 грам, приналежний його батькові ОСОБА_10 . Далі, обвинувачений ОСОБА_3 втілюючи свій намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом його таємного викрадення, впевнившись що його дії не будуть ніким помічені, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії, їх наслідки, умисно, повторно, з корисливою метою викрав перстень із золота 585 проби, чистою вагою 2,25 грам.

Викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме здав його до ломбарду м. Білгород-Дністровський, за що отримав фінансовий кредит у розмірі 1800 грн. Тобто, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями завдав матеріальної шкоди ОСОБА_10 на суму 4013 грн. 19 коп.

Далі, в ніч з 24.12.2021 року на 25.12.2021 року, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи намір направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом його таємного викрадення, умисно, повторно, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживають його батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_11 та малолітній брат ОСОБА_12 , та за адресою якою він прописаний, однак не проживає.

Реалізуючи свій злочинний намір, шляхом демонтажу скла з віконної рами, проник до підсобного приміщення, звідки викрав інверторний зварювальний апарат марки «Кентавр» та комплектуючий до нього зварювальний кабель із затиском «маса» та зварювальний кабель з електродотримачем, приналежний його батьку ОСОБА_10 , та залишив місце вчинення кримінально правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, своїми діями спричинивши ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 3659 гривень 33 копійок. Після чого був викритий співробітниками поліції, та викрадене майно добровільно видав працівникам поліції.

Речовий доказ, а саме інверторний зварювальний апарат марки «Кентавр» та комплектуючий до нього зварювальний кабель із затиском «маса» та зварювальний кабель з електродотримачем було повернуто на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 .

Далі, 28.12.2021 року приблизно о 03:00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , маючи намір направлений на незаконне заволодіння чужим майном, заздалегідь знаючи, що в будинку де проживають його батьки, наявні цінні речі, умисно, повторно, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживають його батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_11 та малолітній брат ОСОБА_12 , та за адресою якого він прописаний, однак не проживає. Продовжуючи втілювати свій злочинний намір обвинувачений ОСОБА_3 , зайшовши до літньої кухні, де побачив інверторний зварювальний апарат марки «Кентавр» та комплектуючий до нього зварювальний кабель із затиском «маса» та зварювальний кабель з електродотримачем, приналежний його батьку ОСОБА_10 , який напередодні він вже викрадав, втілюючи свій намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом його таємного викрадення, впевнившись, що його дії не будуть ніким помічені, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії, їх наслідки, умисно, повторно, з корисливою метою вдруге викрав інверторний зварювальний апарат марки «Кентавр», який поклав до картонного коробу, з комплектуючий до нього зварювальний кабель із затиском «маса» і зварювальний кабель з електродотримачем, далі обвинувачений ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на суму 3 730 гривень 33 копійок.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

12.04.2022 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 :

- ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.

- за ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України - у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК України не відбуте покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 16.03.2021 року у справі № 495/9777/18, яким ОСОБА_3 засуджено до позбавлення волі на 3 роки та звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки, частково приєднати до покарання, а саме 1 місяць, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого та прокурор ОСОБА_4 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, які відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії не тяжких та тяжких злочинів.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання у виді позбавлення волі на певний строк, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 70, 71 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 372, 374, 376, 392-395, 474-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 від 12.04.2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, і на підставі санкцій даних статей призначити покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.

- за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати засудженому ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.03.2021 року у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання тобто з 14.01.2022 року.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави в особі Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (ОНДІСЕ), судові витрати за проведення товарознавчих експертиз у сумі 5491,5 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 майнову шкоди у сумі 3000 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_10 майнову шкоди у сумі 4013,19 грн.

Цивільний позов та речові докази по кримінальному провадженню відсутній.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1