Справа № 438/51/22
Провадження № 1-кп/438/44/2022
В И Р О К
іменем України

25 березня 2022 року року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Бориславського міського суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000784 від 15.10.2021 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області громадянина України, не працючого,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

в с т а н о в и в:
14 жовтня 2021 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_4 , умисно, наніс останньому кулаками обох рук три удари в область обличчя, після того як ОСОБА_4 сповз з ліжка на підлогу, ОСОБА_3 наніс ще чотири удари кулаками обох рук в область обличчя, після цього ще два удари кулаком однієї із рук у область ребер з права та один удар лівою ногою у область ребер з права, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шостого та сьомого ребер справа, які по ступеню тяжкості кваліфікуються за ознакою середньої тяжкості тілесних ушкоджень та синців в ділянках обох очниць, крововилив під сполучні оболонки правого ока, садна та синці в ділянках обличчя, задньої поверхні тулуба, які по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, а саме: умисне ушкодження, яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, але про вчинене не шкодує, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.
В судовому засідання 23.03.2022 був допитаний потерпілий ОСОБА_4 , який теж підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 пробачення у нього не просив за скоєне, проте просить суд суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

ХарактердійВірт ОСОБА_6 , встановлених судом, свідчать про умисний характер дій обвинуваченого, направле-ний на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потеплілому.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.122 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів; обставини справи; вказані дані про особу обвинуваченого, раніше несудимий; має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває; на військовому обліку перебуває.

Суд також враховує висновок уповноваженого органу з питань пробації, згідно якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький, а виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 65 КК України , п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням викладеного, обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає визнання вини; обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі із застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 п.п. 1-2 КК України.

Саме такий вид покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Керуючись ст. ст. 65-67 КК України , ст. ст. 100 , 358 , 368 , 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1