Справа №:754/7850/20
Провадження №: 1-і/755/7/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000090 від 07.01.2020 року.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання, яке у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду передано для розгляду судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .
Клопотання прокурора мотивовано, тим що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , посилаючись на відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою останньому, оскільки, зазначені прокурором ризики відпали, крім того вони не підтверджені доказами, відсутні ризики впливу на інших обвинувачених, а тому просив не продовжувати строк тримання під вартою, крім цього, зазначив, що у його підзахисного є місце проживання у м.Києві, а тому, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, а саме: на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суддя приходить до наступного.
Так, згідно п. 1 абз. 6 Закону України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) № 558-ІХ від 13 квітня 2020року (далі- ЗУ «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення») встановлено у разі неможливості, у визначений КПК строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьої статті 35 КПК України, або розглянути головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому законом.
У зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_6 наразі перебуває у відпустці, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2022 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком застосування до 10.07.2022 року включно.
Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе. У вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи ступінь тяжкості вищезазначених злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.185 КК України які відноситься до тяжких злочинів, суворість, передбаченого законом покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, не працював, не мав постійного джерела доходів, не має соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, враховуючи суспільно-небезпечний характер дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 та наслідки, що настали від кримінального правопорушення, в результаті якого настала смерть особи, суд приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_5 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на потерпілих та свідків продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне збереження обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, та вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ще на 2 місяці, оскільки судове провадження, з урахуванням визначеного судом обсягу дослідження доказів по справі, неможливо завершити до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, що стосується питання доцільності обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то при вирішенні даного питання суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних інтересів та потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.
Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (серед інших джерел, рішення у справі «Лабіта проти Італії» (980_009) (Labita v. Itali), [GC], № 26772/95, п. 153, ЕСНR 2000-IV.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 369 КПК України, суд
постановив:

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ,, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Києва, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 02 вересня 2022 року (включно).
У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено: 11.07.2022 року о 13 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1