Дата документу 14.06.2022
Справа № 334/1914/22
Провадження № 1-кп/334/507/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000347 від 08.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27.03.2021, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в одній із кімнат кв. АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зі столу, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: ноутбук марки «Lenovo G575», в корпусі чорного кольору, вартістю 3000 гривень, мобільний телефон марки «Huawei Y3 2017», в корпусі сірого кольору, вартістю 1250 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, зник з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4250 гривень.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , долучена письмова заява обвинуваченого від 09.06.2022 року, що складена у присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. Із обмеженням права на апеляційне оскарження був ознайомлений.
Потерпілий ОСОБА_5 09.06.2022 року також надала письмову заяву, відповідно до якої він згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, який кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєне ОСОБА_3 правопорушення є кримінальним проступком.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_3 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, має постійне місце проживання, не одружений, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, свою вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі,.

Вирішуючи питання призначення покарання суд вважає, що присудження штрафу унеможливлює той факт, що матеріали провадження не містять відомостей про наявність у ОСОБА_3 , будь-якого джерела доходу, покарання у виді виправних робіт виключається через відсутність даних про офіційне працевлаштування.

Застосування вимог ст..75 КК України в разі призначення покарання у виді арешту чинним кримінальним законодавством не передбачено. Тому суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі на строк один рік, що відповідає санкції ч. 1 ст.185 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: оптичні DVD диски залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1