Провадження №11-кп/801/1017/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем: ОСОБА_5 ,
за участі: прокурора ОСОБА_6
та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2022 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло на розгляд кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою цього суду від 15 вересня 2022 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Мотивуючи прийняте рішення, суд врахував тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , його особу, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця проживання у м. Вінниці, не має офіційного місця роботи та те, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, клопотання прокурора задовольнити частково обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з 22:00 год. до 07:00 год. із застосуванням електронного засобу контролю за адресою його місця реєстрації та проживання у с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області.
Свої вимоги мотивує тим, що прокурор не довів наявність ризиків та обставин, які дають підстави суду вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а факт тяжкості злочину, який інкримінується ОСОБА_7 не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Судом не враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області, за яким характеризується позитивно, є особою, яка раніше не судима, оскільки в обвинувальних актах не зазначено про те, що він притягувався раніше до кримінальної відповідальності, вже досить тривалий час перебуває під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який вважаючи за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності його підзахисного, підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, дослідивши ухвалу суду першої інстанції та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді клопотань про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

У відповідності до вимог ст.177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, однак зазначено, що сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте, оцінюється в сукупності з іншими даними кримінального провадження. Зокрема, згідно даних про особу обвинуваченого, він є раніше судимий, не має офіційного місця роботи, місця проживання та реєстрації у м. Вінниці.
У зв`язку з цим, судом першої інстанції вірно встановлено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення нового кримінального правопорушення, не зникли та виправдовують продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .
Заперечення захисника ОСОБА_8 наявності у обвинуваченого попередніх судимостей спростовано самим ОСОБА_7 , який в судовому засіданні 15.09.2022 повідомив, що раніше п`ять разів судимий, вперше був судимий у 17 років.
Отже, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд першої інстанції вірно визначив обвинуваченому ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, у рішеннях якого, зокрема, у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, наголошено, що тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4