СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1604/22
ун. № 759/6290/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Приморським районним судом м. Одеси клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, внесеного в рамках кримінального провадження № 0006111 від 13.12.2019,-

ВСТАНОВИВ:

15.06.2022 р. до слідчого судді надійшло вказане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, внесеного в рамках кримінального провадження № 0006111 від 13.12.2019.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що досудовимВідділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області, місцезнаходження якого дислокується за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2-А, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006111 від 13.12.2019 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Київською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено, що до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_7 про привласнення грошових коштів директором ТОВ «Белрум» ОСОБА_4 .

Допитаний в ході досудового розслідування представник потерпілого - компанії Velgevos Enterpises Limited ОСОБА_7 , повідомив, що компанія Velgevos Enterpises Limited є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток».

З 13.06.2016 до 08.07.2019 директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» був ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 засновник Товариства з обмеженою відповідальністю «Белрум» і у період з 06.03.2017 по 10.02.2021 був директором вказаного товариства.

З 19.12.2017 по 09.08.2018 між ТОВ «Хот-Сток» та ТОВ «Белрум» укладено три договори про надання цільової поворотної фінансової допомоги. Кошти за вказаними договорами в сукупному розмірі 1 млн. 695 тис. грн. не повернуті, а ймовірно були привласнені ОСОБА_4 шляхом перерахування на ТОВ «Белрум», засновником і керівником якого він був.

Так, 19.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Белрум» укладено Договір про надання цільової поворотної фінансової допомоги № 19/12/17-ФД у розмірі 750 тис. грн. Від імені ТОВ «Хот-Сток» та ТОВ «Белрум» діяв ОСОБА_4 . На виконання вказаного договору 21.12.2017 ТОВ «Хот-Сток» перерахувало ТОВ «Белрум» кошти у розмірі 750 тис. грн., що підтверджується платіжним дорученням. Строк виконання зобов`язання з повернення наданих коштів до 31.12.2018, однак на даний час вказані кошти не повернуті.

12.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Белрум» укладено Договір про надання цільової поворотної фінансової допомоги № 12/07/18-ФД у розмірі

500 тис. грн. Від імені ТОВ «Хот-Сток» діяв ОСОБА_8 на підставі довіреності від 12.07.2018, виданої ОСОБА_4 . Від імені ТОВ «Белрум» діяв ОСОБА_4 . На виконання вказаного договору ТОВ «Хот-Сток» перерахувало ТОВ «Белрум» кошти у розмірі 500 тис. грн., що підтверджується платіжним дорученням № 19 від 13.07.2018.

ТОВ «Белрум» зобов`язано було повернути отримані кошти до 11.07.2019, однак, на даний час ТОВ «Белрум» свої зобов`язання не виконало, кошти не повернуло.

09.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Белрум» укладено Договір про надання цільової поворотної фінансової допомоги № 09/08/18-ФД у розмірі

1 млн. грн. Від імені ТОВ «Хот-Сток» діяв ОСОБА_8 на підставі довіреності від 12.07.2018, виданої ОСОБА_4 . Від імені ТОВ «Белрум» діяв ОСОБА_4 . На виконання умов договору ТОВ «Хот-Сток» перерахувало на користь ТОВ «Белрум» кошти у розмірі 445 тис. грн., що підтверджується платіжним дорученням № 29 від 10.08.2018. Зобов`язання з повернення коштів мали бути виконані до 31.12.2019. Разом з тим, на даний час вказані кошти не повернуті.

06.12.2021 до матеріалів кримінального провадження долучено звіт про фактичні результати з визначення розміру збитків, завданих ТОВ «ХОТ-СТОК» внаслідок невиконання вищевказаних договорів цільової поворотної фінансової допомоги з боку ТОВ «Белрум».

Відповідно до вказаного звіту встановлено, що станом на 06.12.2021 загальний обліковий розмір збитків від операцій з надання ТОВ «ХОТ-СТОК» цільової поворотної фінансової допомоги ТОВ «Белрум» за договорами

№ 19/12/17-ФД від 19.12.2017 р., № 12/07/18-ФД від 12.07.2018 р.,

№ 09/08/18-ФД від 09.08.2018 р. становить 1 495 000 грн.

Крім того, стороною обвинувачення враховується той факт, що відповідно до статуту ТОВ «ХОТ-СТОК» будь-які фінансові операції на суму понад 100 000 грн. повинні узгоджуватись на загальних зборах товариства, за результатами яких виносилось відповідне рішення для уповноваження керівника вчиняти такі правочини. Однак, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що таких повноважень ОСОБА_4 , як тогочасному директору ТОВ «ХОТ-СТОК» не надавалось.

Також слід врахувати, що ОСОБА_4 одночасно був директором ТОВ «ХОТ-СТОК» та одноособовим власником і керівником ТОВ «Белрум», що дає підстави вважати про умисний характер його протиправних дій, спрямованих на привласнення грошових коштів, які нібито надавались ним в якості поворотної фінансової допомоги на товариство, власником якого є він сам. Про це також свідчить той факт, що з 10.02.2021 власником та керівником ТОВ «Белрум» стала інша особа, а саме ОСОБА_9 , а вже 12.04.2021 ухвалою Господарського суду Одеської області відкрито провадження у справі про банкрутство вказаного Товариства та введено процедуру розпорядження його майном. Однак, відповідно до показань розпорядника майна - арбітражного керучого ТОВ «Белрум» ОСОБА_10 встановлено, що в рамках процедури розпорядження майном ТОВ «Белрум» керівником боржника ОСОБА_9 неодноразово вчинялись діяння, спрямовані на перешкоджання розпорядникові майна виконувати свої повноваження та допускалися інші порушення законодавства. Відтак, ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.06.2021р. у справі №916/329/21 припинено повноваження керівника ТОВ «БЕЛРУМ» ОСОБА_9 , а виконання обов`язків керівника боржника тимчасово було покладено розпорядника майном боржника арбітражну керуючу ОСОБА_10 .
Однак, колишній керівник ТОВ «Белрум» ОСОБА_9 не виконала вимоги ухвали та ч. 13 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства та не передала розпоряднику майна ТОВ «БЕЛРУМ» бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.
Постановою Господарського суду Одеської області від 10.11.2021р. у справі №916/329/21 ТОВ «БЕЛРУМ» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражну керуючу ОСОБА_10 . Водночас, на даний час, незважаючи на вищевказані положення законодавства про банкрутство, в рамках процедури ліквідації ліквідатору ТОВ «БЕЛРУМ» колишнім керівництвом цього Товариства будь-яких документів, які б стосувалися діяльності боржника передано не було.
Вищенаведені факти можуть свідчити про те, що ОСОБА_4 без наявних на те повноважень умисно вчинив дії, спрямовані на розтрату грошових коштів ТОВ «ХОТ-СТОК» на користь ТОВ «Белрум», власником якого він був на той час, з метою привласнення цих грошових коштів, а в подальшому з метою уникнення від відповідальності склав повноваження керівника у ТОВ «ХОТ-СТОК» та у ТОВ «Белрум» і продав вказане товариство підконтрольній особі, яка ухиляється від виконання своїх функцій, заздалегідь знаючи про те, що повертати грошові кошти, отримані ТОВ «Белрум», як поворотна фінансова допомога, він не буде.

Таким чином, внаслідок можливих протиправних дій ОСОБА_4 товариству з обмеженою відповідальністю «ХОТ-СТОК» завдано матеріальної шкоди.

11.02.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у привласненні чужого майна, яке перебувало у його віданні, вчиненому в особливо великих розмірах.

03.04.2020 кримінальне провадження зупинено у зв`язку переховуванням підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

09.09.2021 відновлено досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку із встановленням місця перебування підозрюваного ОСОБА_4

13.09.2021 за постановою керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17.10.2021 включно.

12.10.2021 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду

м. Києва строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 17.01.2022.

В подальшому, 14.01.2022 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 17.07.2022.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-заявою (повідомленням) ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення з додатками (копії договорів та платіжних доручень) від 11.12.2019;

-протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 15.12.2019;

-протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 19.11.2021, 25.11.2021, 30.11.2021 з доданими до них матеріалами банківської таємниці щодо руху коштів ТОВ «Белрум»;

-протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.09.2021, 07.10.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.10.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.11.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.11.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.11.2021;

-висновками експертів за результатами проведення судових почеркознавчої та економічної експертиз;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

На підставі наведеного слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор вимоги даного клопотання підтримав, зазначивши, що стосовно підозрюваного існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, що унеможливить встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, або вчиняти інші злочини та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проведеного в режимі відеоконференції проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, прокурором не доведені, а тому просили відмовити у задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статею 177 цього Крдексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 ст.177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Встановлено, що підозрюваний не чинить перешкод слідству, надає свідчення, що свідчить про співпрацю підозрюваного зі слідством, не переховувався від слідства.

Поведінка підозрюваного не дає підстав вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а слідчим і прокурором протилежного не наведено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вченні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, в клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Беручи до уваги вищевикладене, відсутні підстави обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурор не довів наявності таких підстав.

Окрім того суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до п. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до вимог Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини права і свободи людини становлять абсолютну цінність, є невід/ємні і належать кожному від народження. В будь-якому суспільстві вони є важливим інститутом, за допомогою якого і регулюється правовий статус особи, межі вторгнення в її особисту сферу, встановлюються гарантії захисту і реалізації її прав і свобод. Тому їх забезпечення - одна з найголовніших функцій держави.

На підставі Указу Президента України № 64/2022 « Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р. строком на 30 діб введено воєнний стан. На підставі Указу Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. На підставі Указу Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до підпункту 5 пункту 1 статті 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Разом з тим відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Стосовно запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло цілодобово або в певний період доби, суд виходить з того, що у разі виниклої загрози життю та/або здоров`ю, такі умови у період дії воєнного стану у повній мірі не надають можливості уникнути існуючої небезпеки, зокрема пройти в укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку, внаслідок чого можуть створити підозрюваному потенційно небезпечні умови. Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, приходжу до висновку, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту не викликане об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. Зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків,з покладенням на нього в межах строку досудового розслідування обов`язків, які визначені ст. 194 КПК України. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 182, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, внесеного в рамках кримінального правопорушення № 0006111 від 13.12.2019,- відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх першою вимогою;
- завчасно повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та перебування.
- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні №0006111 від 13.12.2019 року.
Ухвала слідчого судді діє до 14.07.2022 року, в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 23.06.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1