У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
11 квітня 2022 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000008 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Покотилово Новоархангельського району Кіровоградської області, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 23.01.2021р., близько 22.50 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на міжсхідцевому майданчику біля квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, за допомогою ножа, який заздалегідь приніс з собою, наніс ОСОБА_6 один удар в область грудної клітини зліва, результаті чого заподіяв непроникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітини, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я понад шести діб, але не більше 21 доби.
Після цього, в цей же день, близько 23.00 годин, ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись там же, діючи умисно, наніс ножем два удари ОСОБА_7 в грудну клітину ліворуч в область життєво важливих органів, чим заподіяв проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з наскрізними ушкодженням печінки, шлунку та тонкого кишківника з розвитком внутрішньочеревної кровотечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а також один удар в область грудної клітини ОСОБА_8 , чим заподіяв їй непроникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітини, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я не більше 21 доби.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані по ч.1 ст.121, ч.2 ст.125 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 днів мотивуючи тим, що відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується, у тому числі, у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики, передбачені п.п.1,3 ст.177 КПК України, на даний час вказані ризики не зменшилися, а строк запобіжного заходу спливає.
Вислухавши обвинуваченого, який заперечує проти клопотання, просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, мотивуючи тим, що не має наміру переховуватися від суду та впливати на потерпілих, які можливо вже виїхали з м. Вільногірськ, з потерпілою ОСОБА_8 його брат на даний час спільно не проживає, тому він може проживати у квартирі брата як і раніше, захисника, який також просить обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що за час перебування під вартою ОСОБА_5 зауважень не мав, а ризики, зазначені прокурором на даний час не існують, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню по наступним підставам.
Так, відповідно до ухвали Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021р., відносно ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні по даному кримінальному провадженню обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в послідуючому продовжено до 14.04.2022 р.
Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу слугувала наявність обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних проступків, а також тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та наявність доведених ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливостей переховування обвинуваченого від органів досудового слідства та суду та незаконного впливу на потерпілих.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка.
Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 не одружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, не працює, тобто не має легальних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, а також кримінальних проступків, при обтяжуючих покарання обставинах, раніше знайомий з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , тому зважаючи на дані про особу обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його винуватості, суд дійшов висновку, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливості переховування від суду та здійснення впливу на потерпілих, продовжують існувати, на даний час судовий розгляд справи триває, і запобігти вказаним ризикам застосуванням до обвинуваченого менш суворих запобіжних заходів, неможливо, а відтак, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод (п.35 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції від 26.06.1991 р.), обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
Доводи сторони захисту щодо можливості обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд вважає необґрунтованими, оскільки обвинувачений сталих соціальних зв`язків та власного житла не має, що в умовах військового стану, який діє на території України, є факторами, які вказують на утруднення забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та контролю з боку органів поліції за виконанням ним своїх процесуальних обов`я зків.
Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 184, 193, 194, 197, 199 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.125 КК України, на строк 60 днів, тобто до 09 червня 2022 року включно.
Строк дії ухвали до 09 червня 2022 р. включно.
На ухвалу на протязі 5 днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1