Справа № 712/5147/22 Провадження № 1-кс/712/2309/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру, -

В С Т А Н О В И В:
Захисник ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №№ 0000014 від 21.12.2012 року за ознаками кримінального повопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги вказував , що у ровадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000014 внесене в ЄРДР 21.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

В рамках розслідування даного кримінального провадження 29.05.2013 року слідчим слідчого віддлу Придніпровського районного відділу м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 було складено та оголошено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яке вручено ОСОБА_7 .

Вказував , що повідомлення складено та здійсено з порушенням кримінально-процесуального закону, а саме згідно з розпискою на його копії оголошено ОСОБА_7 , без зазначення хто ця особа і чому саме їй оголошено підозру. В той же час, органом досудового розслідування не вжито жодних заходів для того, щоб вручити повідомлення про підозру саме ОСОБА_5 , не було складено протоколу про вручення повідомлення про підозру та пам"ятку про процесуальні права та обов"язки . Порушення порядку повідомлення особі про підозру призвело, на думку захисника до нівенлювання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Правовим наслідком повідомлення особі у спосіб, не передбачений кримінально-процеесуальним законом, є непритягнення її до кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом. ОСОБА_8 жодного разу не викликасвя до слідчого для оголошення йому підозри, а в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про виклик його до слідчого чи прокурора.

Також просив врахувати , що підозра ОСОБА_9 є необгрунтованою виходчи з того, що матеріали кримінального провадження не містять доказів причетності його до скоєння злочину, а досудове розслідування триває більше десяти років. Так, згідно оскаржуваного повідомлення про підозру ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України. Проте, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які об`єктивні дані які на це вказують поза розумним сумнівом. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2010 підозрюваний отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 440000,00 гривень, та потім 26.11.2010 ще раз отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 332000,00 гривень.При цьому, згідно заочного рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21.05.2012 (до внесення відомостей до ЄРДР) стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 772000,00 гривень . В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_10 вказував, що позичив ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 772000 гривень, про що останній дав йому розписку. Саме розписка служить способом підтвердження визнання боргу, а отже відсутності шахрайства з боку ОСОБА_5 . А тому, в діях ОСОБА_5 відсутня як об`єктивна, гак і суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України. Зібрані матеріали кримінального провадження дають підстави стверджувати про те, що ОСОБА_5 не мав умислу на зловживання довірою потерпілого та заволодіння шахрайським шляхом його грошовими коштами.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги, просив слідчого суддю її задоволити. Додатково пояснив, що підставами для скасування повідомлення про підозру є :

вручення підозри неналежною посадовою особою , порушення процедури вручення , оскільки ОСОБА_5 не викликався до слідчого для оголошення повідомлення про підозру та необгрунтованість підозри, оскільки відносини щодо отримання в борг коштів є цивільно-правовими , іх оцінка вже дана судовом рішенням про стягнення боргу.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечувала посилаючись на дотримання вимог КПК України при оголошенні підозри ОСОБА_5 . Просила у задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали кримінального провадження №000001, приходить до наступних висновків.

Згідно п.10 ст. 303 ЦПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.Офіційне тлумачення положення частини третьої статті 62, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, див. в Рішенні Конституційного Суду № 12-рп/2011 від 20.10.2011 У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 4 ст. 278 КПК України) - це стосується і зміни повідомлення про підозри (ч. 1 ст. 279 КПК України).

Згідно ст. 110 КПК України, зазначено, що процесуальним рішенням є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, які приймаються в формі постанови з наявністю чіткого переліку вимог. Окремо також в згаданій статті зазначено, що обвинувальний акт також є процесуальним рішенням. Порівнявши ст. ст. 110, 277 КПК України, які ставляться законодавцем до процесуального рішення у формі постанови та до повідомлення про підозру у зв`язку із чим повідомлення про підозру є процесуальною дією, а не процесуальним рішенням.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.Виходячи із зазначеного вище, слідчий, прокурор зобов`язані здійснювати повідомлення про підозру належним чином в порядку ст. 278 КПК України

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства.

Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Ст. 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Так, відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення має містити:1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;4) зміст підозри;5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;7) права підозрюваного;8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За приписами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 276 КПК України, у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.

Слідчим суддею при розгляді скарги про скасування повідомлення про підозру встановлено, що 21.12.2012 року до ЄРДР за № 0000014 внесено відомості за заявою ОСОБА_10 відповідно до яких " 26.11.2010 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 від поверненя грошей та зустрічей відмовляється"

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження 29.05.2013 року слідчим СВ Придніпровського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором прокуратури міста Черкаси складено повідомлення про підозру, яке в цей же день оголошено ОСОБА_7 , яка згідно з матеріалами кримінального провадження є матір"ю ОСОБА_5 .

Між тим, матеріали кримінального провадження № 0000014 не містять жодних даних, які б свідчили про виклик ОСОБА_5 до слідчого чи прокурора для оголошення йому особисто підозри , як і не містять доказів неможливості вручення повідомлення про підозру та подальшого вручення повідомлення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про порушення визначеного статтею 278 КПК України порядку здійснення повідомлення особі про підозру .

Крім того, слідчий суддя погоджується із твердженнями сторони захисту, щодо оголошення підозри неповноважною особою, оскільки як слідує із наказу без номера від 24.12.2012 року " Про створення слідчо-оперативної групи для розслідування кримінального правопорушення" та яким визначено конкретних склад слідчих у кримінальному провадженні, посадовою особою не погоджений.

Що стосується доводів сторони захисту щодо необгрунтованості підозри, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого). Для повідомлення особі про підозру потрібна система неспростовних доказів, які вказують на наявність в діях конкретного складу злочину. Помилкове повідомлення особі про підозру є одним з найбільш небажаних актів. Воно спричиняє невиправну шкоду правосуддю та людині, бо ніщо, мабуть, не викликає більшої образи і більш болісної душевної травми, ніж безпідставне звинувачення у злочині. Правоохоронні органи зобов`язані компенсувати моральну шкоду людині, що була завдана безпідставним притягненням її до відповідальності.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботарі проти Молдови", № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчим суддею встановлено, що лише з часу оголошення ОСОБА_7 ( матері ОСОБА_5 ) повідомлення про підозру, 05.06.2013 року слідчий слідчого відділу Придніпровського районного відділу м. Черкаси УМВС України в Черкаській області лейтенант міліції ОСОБА_11 виніс постанову про зупинення досудового розслідування та про оголошення розшуку підозрюваного, без наявності доказів ухилення його від явки до слідчого.

В подальшому, 24.11.2016 слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси виніс ухвалу у справі № 712/13082/16-к, якою надав дозвіл на затримання ОСОБА_5 . В той же день цим же слідчим суддею ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває близько десяти років, кінцевого процесуального рішення у ньому не прийнято.

Згідно оскаржуваного повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України, слідує, що 18.11.2010 підозрюваний ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 440000,00 гривень, та потім 26.11.2010 ще раз отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 332000,00 гривень.

Між тим, в матеріалах кримінального провадження міститься заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21.05.2012 року, яке набрало законної сили до внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_10 та відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 772000,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_10 вказував, що позичив ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 772000 гривень, про що останній дав йому розписку. В свою чергу, розписка служить способом підтвердження визнання боргу, та наявності між сторонами цивільно-правових відносин.

Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п.14 ч.1 ст.3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.5 ст.9 КПК України).

Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27.02.1980р., скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15.07.1982р, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10.12.1982р.) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Комісія та Суд визнали, що такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.

З огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Враховуючи вимоги Кримінально-процесуального законодавства та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених законом для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5

17.08.2012 року наказом Генерального прокурора України №69 затверджено Положення про порядок ведення Єдиного державного реєстру розслідувань, який, у відповідності до п. 1.3 утворено та ведеться відповідно до вимог Кримінального-процесуального кодексу України з метою забезпечення єдиного обліку кримінальних правопорушень та прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів досудового розслідування; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі.

Згідно з п.п. 10) п. 2.1. Положення до Реєстру вносяться відомості про час та дату повідомлення про підозру, відомості про особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п. 4) п. 3.1. Положення унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): дату складання повідомлення про підозру, дату і час вручення повідомлення про підозру, зміну раніше повідомленої підозри - невідкладно.

Окрім того, скасування повідомлення про підозру згідно кримінально-процесуального законодавства не позбавляє оран досудового розслідування, слідчого/прокурора можливості виправити недоліки , встановлені в ухвалі слідчого судді про скасування підозри, зазначити беззаперечні факти та зібрані докази й вручити повідомлення про підозру повторно.

Керуючись ст.ст. 307,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задоволити.
Скасувати повідомлення слідчого слідчого відділу Придніпровського районного відділу м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором прокуратури міста Черкаси ОСОБА_12 про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.05.2013 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000014 від 21.12.2012 року за ознаками кримінального повопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Зобов"язати прокурора у кримінальному провадженні №0000014 від 21.12.2012 року або компетентну посадову особу прокуратури Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості у кримінальному провадженні № 0000014 від 21.12.2012 року про підозру ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів.
Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 28 липня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1