Справа №760/7695/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_6 , який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001294 від 15.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_6 , який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001294 від 15.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна.

Скарга обґрунтовується тим, що в результаті проведення обшуку затриманої 15.06.2022 року слідчими Солом`янського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, буд. 42, вилучено наступне майно: рюкзак з речами: юбка червоного кольору з чорними плямами, спортивний топ бузкового кольору, гольф (светер) бежевого кольору, секс-іграшка Satisfyer Pro Penguin Next Generation, підводка для очей, електрошокер, тканеві сумки-шопери, Pencil for IPad Pro (Стилус до Apple iPad), універсальні зарядні пристрої (power-bank) 2 шт., USB-кабелі 2 шт. (USB для iPad, USB-microUSB), також Apple iPad Pro, мобільний телефон «Vivo Y17», гаманець, в якому знаходились: платіжні картки Монобанк, Приват Банк, паспорт (ID-картка) на ім`я ОСОБА_5 , грошові кошти у розмірі 500 грн., 100 дол. США. Просила зобов`язати слідчого повернути зазначене майно, вручити їй копію протоколу обшуку. Враховуючи, що арешт не був накладений, то вважає що тимчасово вилучене майно підлягає поверненню.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_5 викладені у скарзі вимоги підтримала, наполягала на тому, що слідчими Солом`янського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві було безпідставно не повернуто тимчасово вилучене майно.

Представник власника майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, надіслав через підсистему «Електронний суд» клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 просили відмовити у задоволені скарги, зазначили, що відповідно до розписки ОСОБА_5 частину майна було повернуто, також ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07.07.2022 року накладено арешт на планшет марки «iPad» мобільний телефон марки Vivo, одну купюру 100 доларів США (серійний номер МВ 34125765 М), дві купюри номіналом по 500 гривень (серійні номера ХИ 2103762, ФЖ 7984973), банківські картки Приват банка № НОМЕР_1 , Monobank № НОМЕР_2 , один зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Вислухавши думку особи, яка подала скаргу, прокурора, слідчого, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Солом`янського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001294 від 15.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

15.06.2022 року в ході затримання ОСОБА_5 слідчим проведено особистий обшук підозрюваної, в ході якого вилучено речі відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
07.07.2022 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва накладено арешт на майно, яке вилучено під час проведеного особистого обшуку підозрюваного, в ході якого вилучено речі відповідно до протоколу затримання особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
При цьому, відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Слідчий суддя при вирішенні скарги, враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).
ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).
Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Так, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Слідчим суддею встановлено, що після проведеного 05.07.2022 року огляду прозорого поліетиленового пакету з типографським текстом «Національна поліція України» № SUD 4003270, в якому містився рюкзак чорного кольору, ОСОБА_5 повернуто особисті речі, які вилучені при особистому обшуку підозрюваної, про що свідчить протокол огляду від 05.07.2022 року.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07.07.2022 року накладено арешт на планшет марки «iPad», мобільний телефон марки Vivo, одну купюру 100 доларів США (серійний номер МВ 34125765 М), дві купюри номіналом по 500 гривень (серійні номера ХИ 2103762, ФЖ 7984973), банківські картки Приватбанка № НОМЕР_1 , Monobank № НОМЕР_2 , один зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору.
Вимоги про зобов`язання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 вручити ОСОБА_5 примірник протоколу обшуку не підлягають задоволенню, оскільки обшук затриманої особи був проведений відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.06.2022 року.
Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 167-169, 171, 173, 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 11 липня 2022 року о 15 годині 00 хвилин

Слідчий суддя ОСОБА_1