СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/490/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2019 за № 0003373, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув неповну середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,
клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники провадження:

потерпіла ОСОБА_6 ,

законний представник потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду міста Києва 27.10.2021 з Верховного Суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2019 за № 0003373, за обвинуваченням ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
Ухвалою суду від 07.12.2021 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою від 02.02.2022 було продовжено до 02.04.2022 року.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан.

17.03.2022 через електронну адресу суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судове засідання, яке було призначено на 14 год. 00 хв. 24.03.2022, захисник не з`явилися, також у зв`язку з введенням на території України воєнного стану не був доставлений обвинувачений ОСОБА_3 , який утримується у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
За таких обставин, листом від 24.03.2022 Державну установу «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України було повідомлено про неможливість розгляду судом клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в установленому КПК України порядку та необхідність вжиття заходів, передбачених Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану» № 2111-ІХ від 03.03.2022, який опублікований у газеті «Голос України» 07.03.2022 та який набрав чинності 08.03.2022, а саме застосувати положення ч. 6 ст. 615 КПК України, відповідно до якої у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

На даний час судовий розгляд даного кримінального провадження не завершено (стадія допиту потерпілої, дослідження доказів, допит свідків та обвинуваченого), а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обраний та в подальшому продовжений обвинуваченому ОСОБА_3 спливає.

Через канцелярію суду 12.05.2022 надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому. Дане клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується (підозрюється) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, а також наявністю таких ризиків як переховування обвинуваченого від суду, незаконний вплив на потерпілу та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_3 до затримання офіційно не працював, законного джерела доходів не мав; не одружений, дітей не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, які б могли утримати його від спроби переховування і подальшого вчинення злочинів; факт того, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став і, перебуваючи на свободі продовжував вчиняти нові злочини, також вказує на обґрунтоване існування ризику вчинення нового злочину; той факт, що ОСОБА_3 знає адреси мешкання свідків по даному кримінальному провадженню та потерпілої, яка є особою з інвалідністю 2 групи, дає підстави вважати, що він буде намагатися незаконно впливати на них тощо. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.
У судовому засіданні прокурор клопотання від 12.05.2022 підтримав та просив задовольнити.
У судовому засідання захисник, позицію якого підтримав обвинувачений, заперечив щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що ОСОБА_3 вже три роки перебуває під вартою, він має міцні соціальні зв`язки батька, з яким проживав разом. Крім того, у Верховному Суді потерпіла зазначила, що ОСОБА_3 не вчиняв стосовно неї жодних дій. Просив змінити стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Також обвинувачений вказав, що він має матір, яка потребує догляду.
У судовому засіданні законний представник потерпілої та потерпіла підтримали думку захисника.
Ретельно проаналізувавши доводи наведені стороною обвинувачення та стороною захисту, а також вислухавши думку потерпілої сторони, дослідивши клопотання та наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд, з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183 та ст. 331 КПК України, дійшов таких висновків.
При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, суд бере до уваги те, що на даний час ОСОБА_3 висунута обґрунтована підозра (обвинувачення) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. Також є достатньо підстав вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як характер протиправних дій, в яких він обвинувачується; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даному кримінальному правопорушенні. Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на потерпілу, яка є особою з інвалідністю, та свідків, місце проживання яких йому відомо, та які ще недопитані судом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи його попередню поведінку.

Також суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: його вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, відомості про місце його проживання, відсутність міцних соціальних зв`язків, у тому числі відсутність родини й утриманців.
Щодо твердження сторони захисту про те, що під час розгляду касаційної скарги у Верховному Суді потерпіла ОСОБА_6 підтримала касаційну скаргу сторони захисту та зазначила, що ОСОБА_3 жодних дій стосовно неї не вчиняв, то слід звернути увагу на те, що відповідно до положень ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо; показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом; суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи те, що на даний час потерпіла ОСОБА_8 безпосередньо судом не допитана, суд не в змозі перевірити таке твердження захисника.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на даному етапі розгляду кримінального провадження (початок судового розгляду) відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку.

Враховуючи наведене, клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Також враховуючи те, що дане кримінальне провадження стосується кримінального правопорушення, яке вчинене із застосуванням насильства, суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_3 .
Керуючись ст. 23, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 липня 2022 року включно, без визначення розміру застави, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1