ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/88/22 Справа № 694/400/22 Категорія: Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:
суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.03.2022, якою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в смт. Катеринопіль Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, депутатом не являється, не працюючого, раніше не судимого,

за ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000207, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці до 07.05.2022 включно,
в с т а н о в и в :

вказаною ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання слідчого СВ Звенигородського РВ ГУНП в Черкаській області, погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці з посиланням на те, що саме такий запобіжний захід зможе належним чином запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб. Вказує, що слідчий суддя не надав належної оцінки доводам сторони обвинувачення про те, що наявні вагомі докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України - до восьми років позбавлення волі; вік та стан здоров`я підозрюваного, який може продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень; відсутність міцних соціальних зав`язків та відсутність джерел для існування.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, близько 19 год. 00 хв. 09.03.2022, перебуваючи біля господарського приміщення на території домоволодіння, за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вийняття металевого скобля з полотна дерев`яної брами, проникли до вказаного господарського приміщення, звідки таємно викрали металеву ванну білого кольору, розмірами 0.7 м х 1.5 м, яка належить ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у приміщення в умовах воєнного стану.

10.03.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотанні до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області посилається на низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, сторона обвинувачення вважає, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами. Підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 (восьми) років, що свідчить про те, що останній під загрозою покарання може переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Враховуючи викладене, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, отже наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 з деякими свідками знайомий особисто, отже може впливати на їх показання. Підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та не має постійного джерела доходу, отже може продовжити свою злочинну діяльність.

Апеляційний суд приймає до уваги таке правове регулювання питання щодо застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні.

Так відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.177, 178, 181 КПК України.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, та його причетність до вчинення зазначеного злочину підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами.
10.03.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального законодавства при розгляді клопотання слідчого, врахувавши, що обраний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного в частині запобігання ризику можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення.

Висновки слідчого судді в цій справі також відповідають приписам пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, має місце реєстрації та постійного проживання.

Апеляційний суд вважає, що цілодобовий домашній арешт належним чином усуне ризик того, що підозрюваний може чинити вплив на свідків у кримінальному провадженні, так як йому буде заборонено залишати місце свого проживання, що спростовує відповідні апеляційні доводи прокурора у справі.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, характер інкримінованих йому дій та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, дані про його особу, міцність соціальних зв`язків та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також відсутність попередніх судимостей в підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, здатен більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання апеляційного суду такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Посилання скаржника у справі на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України - до восьми років позбавлення волі, вік та стан здоров`я підозрюваного, який може продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень, так як не має хвороб, а також щодо відсутності міцних соціальних зав`язків джерел для існування, були належним чином враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного та в своїй сукупності не свідчать про те, що для усунення ризиків згідно ч. 1 ст. 177 КПК України слід до підозрюваного застосувати саме найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ЄСПЛ наголошує, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним.

Про це зазначено в рішеннях ЄСПЛ за скаргою №12369 від «26» червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», п. 51, за скаргою № 5522/04 від «20» січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою № 38717/04 від «14» жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України», п. 29, 41, за скаргою № 37466/04 від «20» травня 2010 року по справі «Москаленко проти України». В пункті 36 останнього зазначено, що «…органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався…Однак Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою…». Порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, які б слугували підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено, тому доводи прокурора в апеляційній скарзі є необґрунтованими.

З врахуванням викладеного, на думку апеляційного суду, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.03.2022 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , за ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000207, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді