Справа № 308/6874/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000050 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебник Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого ФОП, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

встановив:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000050 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, згідно якого просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів.
Клопотання обґрунтовує тим, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст. 358 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 за №0000050.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 квітня 2022 року ОСОБА_7 , перебуваючи в м.Ужгороді, біля готельно-ресторанного комплексу «Кілікія», запропонував ОСОБА_8 за грошову винагороду, організувати незаконне переправлення через державний кордон України її сина ОСОБА_9 , оскільки, у зв`язку з воєнним станом на території України з 24.02.2022, виїзд громадян України чоловічої статті за кордон заборонено, за виключенням певних випадків, які на останнього не розповсюджуються.
Згідно пропозиції ОСОБА_7 , він організує виготовлення фіктивного офіційного документу, згідно якого у ОСОБА_9 будуть правові підставі виїзду за кордон, зазначивши що за виготовлення вказаного офіційного документу, ОСОБА_8 повинна передати йому грошові кошти у сумі 7000 Євро, з яких 5000 грн. авансом, а решту після організації ним виготовлення підробленого офіційного документу.
Як зазначив ОСОБА_7 , після організації виготовлення ним офіційного документу, на підставі якого у ОСОБА_9 будуть правові підставі виїзду за кордон, останньому необхідно буде вибути у Львівську область, де він зможе перетнути Україно-Польський кордон.
На виконання вищезазначеної пропозиції ОСОБА_7 , 24.04.202 ОСОБА_8 передала йому 5000 грн.
Надалі, ОСОБА_7 , підшукав громадян ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , які згідно їх спільного злочинного плану, за, на даний час, нез`ясованих обставин, організували виготовлення підробленого офіційного документу Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №441 від 18.07.2018 року про інвалідність з дитинства ОСОБА_9 у зв`язку з бронхіальною астмою.
02.06.2022 ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про необхідність вибуття її сина до м.Львова, де його зустрінуть ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , які нададуть вищезазначений підроблений офіційний документ, на підставі якого ОСОБА_9 зможе виїхати за кордон, проінструктують яким чином йому необхідно буде доїхати до Україно-Польського кордону та посприяють йому в цьому.
Цього ж дня, ОСОБА_9 вибув у місто Львів, де його, біля 17.10 год. в на АЗС «Окко» вул. Г.Сковороди, 22 с.Сокільники Львівського району Львівської області, зустріли ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , які, повідомили що вони обізнані про його бажання вибути за кордон, та в ході особистої зустрічі надали ОСОБА_9 підроблений офіційний документ - довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №441 від 18.07.2018 року, сказавши, що на підставі даного документи він зможе вибути за кордон.
При цьому, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 детально проінструктували ОСОБА_9 , яким чином він повинен поводитися при перетині кордону, зокрема при спілкуванні з військовослужбовцями прикордонної та митної служби, а саме детально роз`яснили, які відповіді останній повинен надавати представникам даних служб, у випадку їх питань спрямованих на з`ясування достовірності цієї довідки №441.
Водночас, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , з метою досягнення цілі щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, придбали останньому квиток на потяг сполученням Львів-Перемишель.
Надалі, біля 22.30 год., цього ж дня, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , перебуваючи на залізнодорожньому вокзалі міста Львова, повторно проінструктували ОСОБА_9 про механізм незаконного перетину ним кордону, повідомивши, що він вночі, на потязі сполученням Львів-Перемишель, вибуде закордон в Польську Республіку.
У подальшому, біля 02 години 03.06.2022 ОСОБА_10 та ОСОБА_4 з метою завершення умислу щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, посадили останнього в потяг, на якому він вибув в напрямку Україно-Словацького кордону.
У свою чергу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на виконання їхньої попередньої домовленості, про надання останньою йому грошової винагороди, за сприяння в переправленні її сина ОСОБА_9 через державний кордон України, зустрілися біля 07.20 год. в м.Мукачево, на АЗС «UPG» на вул. Лавківській, де ОСОБА_7 , реалізуючи єдиний злочинний умисел на отримання грошових коштів від ОСОБА_8 за організацію переправлення ОСОБА_9 через державний кордон отримав від ОСОБА_8 решту з обумовлених коштів 7100 доларів США.
Так, 03.06.2022 о 04.20 год. в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, на площі Двірцевій в м.Львів (неподалік центрального входу до залізничного вокзалу міста Львова ), на підставі ст.208 КПК України працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
03 червня 2022 року о 16.30 год. стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також вчинене з корисливих мотивів.
У клопотанні зазначається, що наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: рапортом оперативних працівників УСР в Закарпатській області від 20.04.2022 про причетність осіб у вчиненні кримінального правопорушення; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.04.2022; протоколами допитів свідків; протоколом затримання ОСОБА_4 від 03.06.2022; протоколами огляду предметів від 03.06.2022; протоколами обшуків та оглядів місця події від 03.06.2022 та іншими зібраними доказами у їх сукупності.
Сторона обвинувачення звертає увагу, що злочин передбачений ч.3 ст.332 КК України є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
У клопотанні зазначається, що у кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені всі та не допитані інші особи щодо обставин, що мають доказове значення у даному провадженні, а також вирішується питання щодо призначення та проведення необхідних судових експертиз, а тому сторона обвинувачення не виключає можливості, що ОСОБА_4 безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на вказаних осіб та інших учасників кримінального провадження а також вчинить спроби знищити, спотворити речі, що можуть мати доказове значення і якими на даний час не володіє сторона обвинувачення.
У клопотанні вказується, що відповідно до ст.177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
-Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
-Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. ОСОБА_4 особисто, чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а також на осіб яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на його користь. Також ОСОБА_4 будучи на волі матиме можливість застосувати насильство чи інший тиск сам, чи за участі своїх знайомих, до свідків. ОСОБА_4 зможе впливати ще і на понятих, експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.
-Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб (п.4 ч. 1ст. 177 КПК України), з якими ОСОБА_4 діяв у змові, і знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні.
-Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, на протязі тривалого часу офіційно не працює, не маючи іншого джерела доходів, може продовжити свою злочинну діяльність.
З урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду. Сторона обвинувачення приходить до висновку, про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання докази. Послався на те, що на даний час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, зокрема, кримінальне правопорушення вчинене групою осіб та вони можуть взаємоузгодити позицію між собою, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Просив врахувати, що підозрюваним у судовому засіданні були подані документи, які надають йому змогу виїхати за кордон.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив те, що він може впливати на свідків. Просив врахувати, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є фізичною-особою підприємцем, допомагає армії, за кордон виїжджати не збирається.
У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив взяти до уваги, що підозрюваний свою вину в вчиненні кримінального правопорушення визнає, розповів фактичні обставини справи. Разом з тим, вказав, що сторона захисту трішки не погоджується із кримінально-правовою кваліфікацією дій підозрюваного. Зазначив, що вказані у клопотанні ризики не підтверджені, підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в нього є сім`я, яку він повинен утримувати. Не має на меті впливати на свідків, всі покази ними вже були надані. Також сторона захисту не погоджується із тим, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він не знає інших осіб, він навіть ОСОБА_11 знав під іншим прізвищем. Крім цього, вважає недоведеним ризик можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки за 54 роки він жодного іншого кримінального правопорушення не вчиняв. Просив взяти до уваги, що ОСОБА_4 є інвалідом та отримує пенсію.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000050 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ч.3 ст.358 КК України.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03 червня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий працівниками УСР в Закарпатській області спільно із СУ ГУНП в Закарпатській області 03 червня 2022 року о 04 год. 20 хв. в порядку ст. 208 КПК України.
03 червня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також вчинене з корисливих мотивів.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 03.06.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 20.04.2022 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 03.06.2022 року; протоколи оглядів предметів від 03.06.2022 року; протоколи обшуку від 03.06.2022 року; протокол огляду від 03.06.2022 року; протокол огляду та вручення імітаційних грошових коштів від 03.06.2022 року та інші долучені до матеріалів клопотання матеріали, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Ризик незаконного впливу на свідків, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.
Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що вказаний ризик відсутній у зв`язку із тим, що органом досудового розслідування уже було допитано свідків, так як свідки були допитані стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування, та такі не були допитані безпосередньо судом в судовому засіданні.
Щодо можливості впливу підозрюваним на експертів та спеціалістів, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик стороною обвинувачення доведено не було, зокрема відсутні відомості, що у вказаному кримінальному провадження проводиться експертиза чи було залучено спеціалістів.
Разом із тим, суд погоджується із доводами сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказані ризики носять формальний характер.
Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, злочини вчинено умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, у період дії воєнного стану, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, зареєстрований як фізична особа-підприємець, згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №322012 має третю групу інвалідності, є пенсіонером по інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 .
Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.
Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.
У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
У відповідності з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.
Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , підвищений суспільний інтерес суспільства до такої категорії справ, вчинення його під час дії правового режиму «Воєнного стану», з урахуванням положень Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021 року складає 2 481 гривень, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) грн. 00 коп. Визначення конкретного розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є правом слідчого судді. Даний розмір застави слідчим суддею визначено в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (Львівська область), без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано 03 червня 2022 року о 04 год. 20 хв., а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 31 липня 2022 року (включно).
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) грн. 00 коп.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (Львівська область), без дозволу прокурора, слідчого або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 31 липня 2022 року (включно).
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1