Справа 303/3890/21
№ 1-кп/303/578/21 Номер рядка стат. звіту 357
В И Р О К

17 травня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачеві кримінальне провадження № 0001616 внесене до ЄРДР 02.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Закарпатської області, Іршавського району, с. Ільниця, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, розлученої, яка має на утриманні та вихованні неповнолітню дитину, раніше не судимої, працюючої на посаді дільничого інспектора поліції ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч.1 ст. 382 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченої - ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні рішення суду, яке набрало законної сили, а також в умисному перешкоджанні виконанню рішення суду, яке набрало законної сили, за наступних обставин:
Так, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 по справі №303/5217/14-ц, яким зобов`язано відповідача у справі ОСОБА_3 невідкладно знести за власний рахунок самочинно збудовану до належної квартири закриту веранду розмірами 3,16 м. х 5,84 м. х 1,5 м. х 4,3 м. та відновити до попереднього стану будівлю житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , будучи зобов`язаною виконати його, маючи реальну та об`єктивну можливість виконати рішення суду, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивом неповаги до суду та судових рішень, з метою подальшого використання вказаної самочинно збудованої веранди, починаючи з 24.04.2015 по теперішній час не виконувала вищевказане рішення суду, зокрема всупереч обов`язку, встановленого Конституцією України та законодавством, не вжила заходів стосовно відновлення до попереднього стану будівлі зазначеного багатоквартирного житлового будинку шляхом знесення за власний рахунок самочинно збудованої до належної квартири закритої веранди розмірами 3,16 м. х 5,84 м. х 1,5 м. х 4,3 м.
Такі дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.
Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_3 , обвинувачується за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто в умисному перешкоджанні виконанню рішення суду, що набрало законної сили іншій особі, за наступних обставин:
Так, ОСОБА_3 , 26.09.2020 року близько 09:00 год., перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про наміри колишнього чоловіка ОСОБА_6 виконати рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 по справі №303/5217/14-ц шляхом проведення робіт по знесенню самочинно збудованої веранди із залученням заздалегідь найнятих ним працівників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в ході виконання робіт по знесенню зазначеного вище об`єкта, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивом неповаги до суду та судових рішень і метою перешкодити виконанню вказаного рішення суду, піднялась на верхню частину двоповерхового будинку, повідомивши працівникам про нібито неправомірність проведення такого роду робіт, та висловивши словесні погрози на адресу зазначених осіб щодо вчинення насильницьких дій відносно них у разі продовження виконання вказаних робіт, а також вчинила активні фізичні дії щодо перешкоджання проведенню робіт по знесенню самочинно збудованої веранди у вигляді виривання із рук працівників інструментів. Враховуючи наведене, а також усвідомлюючи факт проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 , а також реальність погроз ОСОБА_3 щодо вчинення насильницьких дій, які могли проявитись у вчиненні фізичного опору на верхній частині двоповерхового будинку з ризиком падіння з висоти, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зупинили виконання робіт по знесенню самочинно збудованої веранди за вказаною адресою та покинули приміщення будинку за вказаною вище адресою.
Окрім цього, 01.10.2020 близько 1 1 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про наміри колишнього чоловіка ОСОБА_6 виконати рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 по справі №303/5217/14-ц шляхом проведення робіт по знесенню самочинно збудованої веранди із залученням заздалегідь найнятих ним працівників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в ході виконання робіт по знесенню зазначеного вище об`єкта, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивом неповаги до суду та судових рішень і метою перешкодити виконанню вказаного рішення суду, піднялась на верхню частину двоповерхового будинку та повідомила працівникам про нібито неправомірність проведення такого роду робіт, а також висловила словесні погрози па адресу зазначених осіб щодо вчинення насильницьких дій відносно них у разі продовження виконання вказаних робіт. Враховуючи наведене, а також усвідомлюючи факт проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 , а також реальність погроз ОСОБА_3 щодо вчинення насильницьких дій, які могли проявитись у вчиненні фізичного опору на верхній частині двоповерхового будинку, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зупинили виконання робіт по знесенню самочинно збудованої веранди за вказаною адресою та покинули приміщення будинку за вказаною вище адресою.
Вказаними діями ОСОБА_3 умисно перешкодила виконанню рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 по справі №303/5217/14-ц, що набрало законної сили, іншим відповідачем ОСОБА_6 .
На початку судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що не визнає свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні(злочині), передбаченому ч.1 ст.382 КК України, та відмовляється надавати покази по кримінальному провадженні.
Під час судового розгляду, захисником обвинуваченої було подано клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.382 КК України в частині умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвалою суду від 06 травня 2022 року, клопотання захисника обвинуваченої задоволено, - звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України в частині умисного невиконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року у цивільній справі № 303/5217/14-ц, яке набрало законної сили, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.382 КК України в частині умисного невиконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року у цивільній справі № 303/5217/14-ц, яке набрало законної сили, закрито на підставі п.1) ч.2 ст. 284 КПК України.
Таким чином, суд в порядку ст. 337 КПК України, продовжив судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту за ч.1 ст.382 КК України, зокрема в частині щодо умисного перешкоджання виконанню рішення суду, яке набрало законної сили.
Обвинувачена ОСОБА_3 відмовився від дачі пояснень та повторно вказала, що не визнає своєї вини.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що він офіційно ніде не працює, займається тимчасовими заробітками виконуючи різні будівельні роботи. Так, наприкінці вересня - початку жовтня 2020 року, йому та ще двом його знайомим, які також знаються на будівельних роботах, ОСОБА_10 запропонував допомогти розібрати балкон квартири у будинку по АДРЕСА_3 . Попередньо пояснивши, що є рішення суду, яким його зобов`язало знести самовільно збудований балкон квартири. Вони погодидися. Приїхали разом з ОСОБА_11 за вказаною ним адресою. Вони троє піднялися на горище двоповерхового житлового будинку, та дісталися до криші балкону, вказаної ОСОБА_11 квартири. ОСОБА_11 залишився внизу і знімав все на телефон. У цей час, вони почули крики незнайомої жінки з квартири, крівлю балкону якої почали розбирати. Жінка дуже на них сварилася та вимагала від них припинити роботи і піти геть. Проте, вони продовжували демонтувати покрівлю балкону квартири. Після чого, та жінка піднялася до них на горище будинку та підійшла до криші балкону, де вони проводили роботи. Жінка, схватила ОСОБА_8 за «шкварки» - тобто за одяг та намагалася штовхнути його вниз з балкону, однак той вхопився за водостічну трубу та втримався на місці. Жінка сказала, що «розбереться» зі своїм чоловіком. Після чого, вони припинили роботи та спустилися з криші у двір будинку. На їх адресу, ще деякий час лунали образливі слова з боку жінки - ОСОБА_3 , її матері та доньки. Потім прибула поліція. Після чого, вони покинули об`єкт. Наступного дня, ОСОБА_10 знову привіз їх до того будинку, щоб вони продовжили роботи з демонтажу покрівлі балкону квартир, де проживала ОСОБА_3 . Господині вдома не було, вони спокійно продовжили роботи, десь за півтори години додому прийшла ОСОБА_12 , вона була у формі поліцейського. Піднявшись на горище будинку та підійшовщи до криші балкону, яку вони демонтували, жінка знову почала їх ображати та нецензурно лаятись. Потім приїхала мати ОСОБА_12 ,з сестрою господині та почали про щось розмовляти з ОСОБА_11 , який знаходився внизу біля будинку. На вимогу ОСОБА_12 , вони знову припинили роботи і поїхали геть. Третього дня, знову прибули на об`єкт у супроводі ОСОБА_10 з наміром продовжити роботи з демонтажу покрівлі балкону. Однак, мати ОСОБА_12 навіть не дозволила їм зайти у під`їзд будинку, з якого можна потрапити на горище та на кришу балкону квартири. ОСОБА_11 продовжував знімати на камеру мобільного телефона всі події, що відбувалися протягом цих трьох днів. У той день, не потрапивши на горище будинку поїхали геть, не завершивши роботу про яку домовилися з ОСОБА_11 . На запитання сторін та суду, свідок повідомив, що ОСОБА_11 всі три дні їх привозив на об`єкт та відвозив додому. При цьому дорогою розповідав, що вони з дружиною ОСОБА_12 розлучилися та ділять спільнонажите майно, і поки не буде знесено самовільно збудований балкон квартири, суд не зможе вирішити питання про поділ майна подружжя. Працюючи на висоті двоповерхового будинку, у них був ризик падіння з висоти, тому дії Мирослави у перший день, яка намагалася їх штовхати, могли закінчитися для них негативно. Решту днів вона тільки сварилася на них, але жодних дій не вчиняла.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що він офіційно ніде не працює, однак займається тимчасовими підробітками виконуючи різні будівельні роботи. Так, восени 2020 року, його та ще двох хлопців ( ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ), які також знаються на будівельних роботах, знайомий ОСОБА_10 попросив допомогти розібрати балкон квартири у будинку по АДРЕСА_3 . Попередньо пояснивши, що є рішення суду, яке зобов`язало знести вказаний балкон, як самовільно збудований. Вони погодидися. Приїхали за вказаною ОСОБА_11 адресою разом з ним. Вони піднялися на горище двоповерхового будинку та потрапили на кришу балкона і почали демонтувати кришу. ОСОБА_11 був внизу та знімав все на камеру мобільного телефона. Він знаходився на даху будинку, стояв на дерев`яному ящику та тримав у руках страховочну мотузку, якою був привязаний інший робочий, що знаходився на криші балкону квартири, в якій проживала ОСОБА_12 . Потім до них, на горище прийшла ОСОБА_12 та почала його штовхати у плечі з ящика на якому він стояв. Почала на них кричати, штовхати хлопців, щоб припинили роботи. Після чого, вони залишили роботу і поїхали додому. Другого дня, вони знову приїхали разом з ОСОБА_11 демонтувати кришу балкону. Мирослава і цього дня перешкоджала їм виконувати роботи, сварилася на них нецензурними словами та штовхала всіх трьох. Потім вони припинили роботи і поїхали додому. На третій день, знову приїхали з ОСОБА_11 , однак чи виконували роботи вже не пам`ятає.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що він офіційно ніде не працює, однак займається тимчасовими підробітками виконуючи різні будівельні роботи. Так, восени 2020 року десь у кінці вересня, на початку жовтня його та ще двох хлопців, які також знаються на будівельних роботах, знайомий ОСОБА_10 попросив допомогти розібрати балкон квартири у будинку по АДРЕСА_3 . Попередньо пояснивши, що є рішення суду, яке зобов`язало знести вказаний балкон, як самовільно збудований. ОСОБА_11 запропонував йому, що в якості оплати за роботу вікна та цеглу з розібраного балкону. Прибувши до вказаного будинку, піднялися на горище будинку, звідки потрапили на кришу балкона, який треба було розібрати. ОСОБА_15 залишився на горищі та стахував його мотузкою, а він та ОСОБА_13 залізли на кришу балкону і почали його демонтувати. Потім на кришу прийшла жінка та сварила їх, що вони тут роблять і погрожувала, що «скине» їх з криші. Після чого, підійшла до нього і штовхнула його так, що він ледь не впав донизу, однак вхопившись за зливну трубу, витримався на місці. Після чого, всі троє припинили роботи, спустилися до низу та поїхали додому. ОСОБА_10 весь час знаходився внизу, чим він займався не бачив.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_16 у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Київсьим районним судом Одеської області, показав, що наскільки пам`ятає, ним, як державним виконавцем було відкрито виконавче провадження за двома виконавчими документами. У процесі виконавчого провадження. Ним булла здійснена перевірка з виїздом за адресою, однак за адресою нікого не було. Тільки одного разу від застав вдома ОСОБА_3 , яка йому повідомила, що не має можливості виконати рішення суду про знесення самовільно збудованої веранди. Після чого, ним було скеровано до правоохоронного органу подання про вчинення кримінального правопорушення. Виконавче провадження ним було закрито через те, що особа не має можливості виконати рішення у зв`язку з важким матеріальним становищем. На обох боржників: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було накладено стягнення та стягнуто судовий збір. Виконавче провадження тривало близько року.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що у жовтні 2020 року він обіймав посаду слідчого Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області. В один днів, близько обіду надійшов виклик на лінію «102» від ОСОБА_10 , який викликав наряд поліції на вул. Недецеї в м. Мукачево. Приїздом на місце, було встановлено біля будинку ОСОБА_10 та двох робітників. Проведено огляд місця події та встановлено, що у квартирі ОСОБА_10 проживає ОСОБА_3 , остання не виявила бажання дати пояснення. Йому відомо, що була порушена кримінальна справа за фактом невиконання рішення суду про знесення веранди.
Свідок сторони захисту ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що доводиться матір`ю обвинуваченої ОСОБА_3 . Ій відомо, що судовим рішенням її доньку та її бувшого чоловіка ОСОБА_10 було зобов`язано знести самовільну збудовану веранду до квартири АДРЕСА_4 . Так, в один з днів жовтня 2020 року, їй зателефонувала донька та повідомила, що руйнують її квартиру. Вона зразу приїхала до м. Мукачева та побачила біля будинку доньки, свого бувшого зятя ОСОБА_10 та трьох невідомих чоловіків. Хотіла поспілкуватизя з зятем, однак той не виявив бажання спілкуватися. Тоді вона піднялася у квартиру доньки і побачила, що стеля веранди розібрана, зі стелі стікає дождьова вода. Вона почала допомагати доньці збирати воду, яка через поріг балкону почала литися у квартиру. На той момент, робочі не проводили жодних робіт по демонтажу, а знаходилися у дворі будинку. Вона та її донька з ними не спілкувалися. Проте, зять ОСОБА_10 викликав неї та її доньку наряд поліції, мовляв вони не пускають його у квартиру. На запитання учасників судового розгляду свідок повідомила, що між її донькою та зятем була домовленість, про те, що він переписує свую частину квартири на їх спільну доньку, облаштовує для доньки у квартирі душову кімнату, і тільки після цього, спільними зусиллями вони демонтують самовільно прибудовану веранду до їх квартири. Однак зять, тобто ОСОБА_10 домовленостей з свого боку не дотримав, тому її донька з свого боку не виконала рішення суду щодо знесення самовільно прибудованої веранди до квартири.
Свідок сторони захисту ОСОБА_19 у судовому засіданні показала, що доводиться рідною сестрою обвинуваченої ОСОБА_3 . Ій відомо, що між сестрою ОСОБА_20 та ОСОБА_10 , бувшим чоловіком її сестри, вже кілька років тривають неприязні стосунки з приводу того, щоб сестра відмовилась від аліментів на їх спільну доньку. Крім того, їй відомо про рішення суду, яким зобов`язано сестру та ОСОБА_10 знести незаконно збудовану веранду до їх квартири. Восени 2020 року, їй зателефонувала сестра і попросила приїхати до неї додому. Вона приїхала в м. Мукачево, в той день йшов дощ, біля будику де продживає її сестра побачила ОСОБА_11 . Поспілкувавшись з ним кілька хвилин, піднялася у квартиру, де проживає сестра з племінницею. Зайшовши в квартиру побачила, що підлога балкону, який об`єднаний з кімнатою, залита водою, яка стікала зі стелі балкону. Покрівля балкону була частково демонтована. На криші будинку вона бачила двох чоловіків, ймовірно робочих, які ходили по криші та демонтували покрівлю з балкона. Вона не бачила, щоб сестра розмовляла з робочими і не бачила щоб сестра піднімалася на кришу.
На підтвердження інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.382 КК України, стороною обвинувачення подано наступні докази:
Витяг з ЄРДР за №0001616 від 02.10.2020 року, згідно якого за заявою ОСОБА_10 , внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України, за обставин «що колишня дружина заявника громадянка ОСОБА_3 перешкоджає виконанню заявником законного рішення суду в частині знесення самочинно збудованої до квартири веранди та відновленню до попереднього стану будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .»(а.с. 170 т.1)
Постанову першого заступника керівника Мукачівської місцевої прокуратури, ОСОБА_21 від 02.10.2020 року про призначення прокурора у кримінальному провадженні № 0001616 внесеному до ЄРДР 02.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, згідно якої прокурором у данному кримінальному провадженні призначено прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_22 (а.с171т.1)
Постанову т.в.о начальника СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_23 від 02.10.2020 року про створення слідчої групи у кримінальному провадженні № 0001616 внесеному до ЄРДР 02.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.(а.с.172-173т.1)
Заяву ОСОБА_10 про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення від 01.10.2020 року, в якій заявник зазначає обставини, які мали місце об 09:00 год 01.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 між заявником та його колишньою дружиною ОСОБА_3 з приводу розпочатого ним виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року щодо знесення самочинно збудованої закритої веранди до вказаної квартири.(а.с.175т.1)
Протокол огляду місця події від 02.10.2020 року, складенного слідчим СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_24 , в присутності понятих, без застосування технічних засобів фотота відеозйомки, згідно якого було ззовні візуально оглянуто будинок АДРЕСА_5 , а саме: чотири балки на яких розміщено балкон квартири АДРЕСА_3 . Оглядом встановлено, демонтовані будівельні матеріали з даху прибудови до вказаної квартири. Протокол підписано всіма учасниками слідчої дії без зауважень. (а.с178-180т.1)
Протокол перегляду відеозапису від 09.10.2020 рок, згідно якого слідчий СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_25 оглянуто паперовий пакет, в якому міститься цифровий носій інформації компакт диск марки ARITA, емністю 700МВ, переглядом якого встановлено, що запис ведеться на невідомий відеофіксуючий пристрій, невідомою особою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , на зовнішній території. При перегляді файлу спостерігається на даху будинку АДРЕСА_5 за вказаною адресою перебувають двоє невідомих осіб, чоловічої статі, які здійснюють демонтажні роботи веранди вищевказаного будинку.(а.с.212)
Конверти, цілісність яких порушена, з написом «цифровий носій інформації на якому файли відеозаписів під назвами MVI 3636 та MVI 3636 та (5 штук конвертів цілісність яких порушена без написів) (а.с.213-217т.1).
Заяву ОСОБА_10 про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення від 26.09.2020 року, в якій заявник зазначає обставини, які мали місце об 09:00 год 25.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 між заявником та його колишньою дружиною ОСОБА_3 з приводу розпочатого ним виконання рішення рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року щодо знесення самочинно збудованої закритої веранди до вказаної квартири.(а.с. 219-220т.1)
Відомості про право власності, згідно якого, квартира АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_26 .
Повідомлення ОСОБА_10 від 01.06.2020 року, яким останній повідомляв ОСОБА_3 про те, що на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2015 року, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року щодо знесення самочинно збудованої закритої веранди до вказаної квартири, бригадою робітників у період з 1 червня по 1 вересня 2020 року, будуть проводитися демонтажні роботи по знесенню самочинно збудованої закритої веранди до квартири АДРЕСА_2 , яке скеровано поштовим відправленням на адресу ОСОБА_3 (а.с.222-226т.1)
Наказ ГУНП в Закарпатській області № 218о/с від 09.12.2016 року «По особовому складу», згідно якого, майора поліції ОСОБА_3 , призначено інспектором сектору превенції Мукачівського ВРП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, закріпивши спеціальний жетон з індивідуальним номером (0072747) (копія якого видана 12.10.2020 року на вимогу слідчого у данному кримінальному провадженні ОСОБА_25 від 05.10.2020 року) (а.с.229т.1).
Постанову прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_22 про визначення підслідності від 12.11.2020 року, згідно якої, у кримінальному провадженні № 0001616 внесеному до ЄРДР 02.10.2020 року за ч.1 ст.382 КК України, визначено підслідність за Територіальним управлінням ДБР у місті Львові.(а.с230-231т.1)
Постанову першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_27 від 12.11.2020 року, згідно якої, визначено групу прокурорів, які здійснюватимуть процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001616 внесеному до ЄРДР 02.10.2020 року за ч.1 ст.382 КК України та прокурорів відділу процессуального керівництва у кримінальних провадженнях ТУ ДБР Закарпатської області.(а.с.232-233т.1)
Постанову прокурора відділу процессуального керівництва у кримінальних провадженнях ТУ ДБР Закарпатської області, ОСОБА_4 від 05.03.2021 проку про визначення підслідності кримінального правопорушення та доручення проведення досудового розслідування, згідно якої, підстідність кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України у кримінальному провадженні № 0001616 внесеному до ЄРДР 02.10.2020 року, визначено за П`ятим СВ (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР розташованого у м. Львові та доручено проведення досудового розслідування. Матеріали кримінального провадження направити до П`ятого СВ (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР розташованого у м. Львові.(а.с.234-235т.1)
Постанову керівника Закарпатської областної прокуратури ОСОБА_28 від 10.03.2021 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001616 внесеному до ЄРДР 02.10.2020 року за ч.1 ст.382 КК України.(а.с.236-237т.1)
Постанову заступника начальника П`ятого СВ (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР розташованого у м. Львові, ОСОБА_29 від 18.03.2021 року, згідно якої, у кримінальному провадженні № 0001616 внесеному до ЄРДР 02.10.2020 року за ч.1 ст.382 КК України, створено группу слідчих.(а.с 238-239 т.1)
Витяг з ЄРДР за №0001616 від 02.10.2020 року, згідно якого за заявою ОСОБА_10 , внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України, за обставин «що колишня дружина заявника громадянка ОСОБА_3 перешкоджає виконанню заявником законного рішення суду в частині знесення самочинно збудованої до квартири веранди та відновленню до попереднього стану будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .» Особа, якій повідомлено про підозру ОСОБА_3 (а.с.240 т.1)
Завірена копія Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року по справі №303/5217/14-ц, яким зобов`язано відповідачів у справі ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_26 , невідкладно знести за власний рахунок самочинно збудовану до належної їм квартири закриту веранду розмірами 3,16 м. х 5,84 м. х 1,5 м. х 4,3 м. та відновити до попереднього стану будівлю житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення набуло законної сили після його проголошення. (а.с.1-4 т.2)
Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 06.04.2021 року, згідно якого старшим слідчим П`ятого СВ (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР розташованого у м. Львові, ОСОБА_30 , в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001616 внесеному до ЄРДР 02.10.2020 року за ч.1 ст.382 КК України, на підставі ухвали слідчого судді від 05.04.2021 року, витребувано з Мукачіського міськрайонного суду Закарпатської області матеріали цивільної справи № 303/6217/14-ц за позовом Мукачівського прикордонного загону ДПС України до ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_26 , треті особи: ВК Мукачівської міської ради про повернення будівлі до попереднього стану. Опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді: копії позовної заяви, заперечення на позов, заява про збільшення позовних вимог, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12.02.2015 року справі №303/5217/14-ц, апеляційної скарги, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року по справі №303/5217/14-ц, касаційної скарги, постанови про закінчення виконавчого провадження № 48806981 від 31.01.2017 р. відносно ОСОБА_3 , постанови про закінчення виконавчого провадження № 48806878 від 31.01.2017 р. відносно ОСОБА_10 , виконавчий лист.(а.с. 5-50 т.2)
Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.05.2021 року, згідно якого старшим слідчим П`ятого СВ (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР розташованого у м. Львові, ОСОБА_30 , в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001616 внесеному до ЄРДР 02.10.2020 року за ч.1 ст.382 КК України, на підставі ухвали слідчого судді від 05.04.2021 року, витрувано з Мукачіського міськрайонного відділу ДВС служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали виконавчого провадження № 48806878 (щодо боржника ОСОБА_6 та № 48806981 (щодо боржника ОСОБА_3 ) за виконавчим листом виданим Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області від 23.04.2015 року, про зобов`язання ОСОБА_6 , ОСОБА_3 . ОСОБА_26 невідкладно, за власний рахунок знести самочинно збудовану закриту веранду до квартири АДРЕСА_2 та відновити до попереднього стану будівлю зазначеного багатоквартирного житлового будинку. Опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді є:
- постанова державного виконавця про відкриття виконачого провадження від 24.09.2015 року № 48806981, відповідно до якої, боржника ОСОБА_3 , надано строк до 01.10.2015 року самостійно виконати, тобто за власний рахунок знести самочинно збудовану закриту веранду до квартири АДРЕСА_2 та відновити до попереднього стану будівлю зазначеного багатоквартирного житлового будинку. Повідомлено боржника про наслідки у виді накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, рішення суду, яке зобов`язує боржника виконати певні дії. Та наслідки повторного невиконання рішення суду боржником, у виді притягнення боржника до кримінальної відповідальності.
- постанова державного виконавця про закінчення виконачого провадження від 31.01.2017 року № 48806981, відповідно до якої, виконавче провадження підлягає закриттю, у зв`язку з тим, що не може бути виконано без участі боржника, а боржником ОСОБА_3 , станом на 15.11.2015 року рішення суду не виконано, що стверджується актом, складеним державним виконавцем від 07.10.2015 року після виїзду за адресою: квартира АДРЕСА_2 . На боржника ОСОБА_3 накладено стягнення 340,00 гривень. Актом, складеним державним виконавцем від 06.11.2015 року після виїзду за адресою: квартира АДРЕСА_2 . Актом, складеним державним виконавцем від 03.12.2015 року після виїзду за адресою: квартира АДРЕСА_2 . Після чого, державним виконавцем винесено постанову від 04.12.2015 року про накладення на боржника ОСОБА_3 стягнення 680,00 гривень. 08.12.2015 року державним виконавцем внесено подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.
- постанова державного виконавця про закінчення виконачого провадження від 31.01.2017 року № 48806981, відповідно до якої, виконавче провадження підлягає закриттю, у зв`язку з тим, що не може бути виконано без участі боржника, а боржником ОСОБА_10 , станом на 18.11.2015 року рішення суду не виконано, Після чого, державним виконавцем винесено постанову від 04.12.2015 року про накладення на боржника ОСОБА_10 стягнення 680,00 гривень. 08.12.2015 року державним виконавцем внесено подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності. (а.с.51-69 т.2)
Протокол огляду приміщення від 29.04.2021 року, складений старшим слідчим П`ятого СВ (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР розташованого у м. Львові, ОСОБА_30 у присутності ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , понятих, із застосуванням відеокамери «Панасонік», згідно якого, в ході огляду приміщення квартири АДРЕСА_2 , виявлено дві кімнати та кімната, що облаштована для проживання неповнолітньої дитини з комунікаціями (батареї опалення, підлогу з ламінату, стіни обклеєні шпалерами, облаштовану стелю, наявле електропостачання).(а.с.69-80 т.2)
Цифровий носій з відеозаписом огляду приміщення квартири АДРЕСА_2 .(а.с 81 т.2)
Протокол огляду речей та документів від 28.04.2021 року, складений старшим слідчим П`ятого СВ (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР розташованого у м. Львові, ОСОБА_30 , згідно якого останній провів огляд фото та відеозаписів, збереженим в оперативній пам`яті цифрового носія інформації флеш накопичувача Transcend, USB 3.0 16 GB долученого до матеріалів кримінального провадження заявником ОСОБА_6 в ході допиту в якості свідка. На відео зафіксовано добудовану веранду за адресою: квартири АДРЕСА_2 , та обставини події, що мала місце 29.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.83-84 т.2)
Флеш накопичувач Transcend, USB 3.0 16 GB обставини події, що мала місце 29.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с85 т.2)
Переглядом вказаного флеш накопичувача в судомому засіданні не встановлено даних, які б підтверджували, викладене у протоколі огляду речей та документів від 28.04.2021 року щодо вчинення будь-яких активних дій з боку ОСОБА_3 , які б давала суду можливість прийти до висновку про перешкоджання ОСОБА_3 проведенню робіт по знесенню збудованої веранди «…у вигляді виривання із рук працівників інструментів та перебування у безпосередній близькості із зазначеними особави, таким чином не даючи можливості виконати роботи.», як відображено у протоколі.
Копії декларацій ОСОБА_3 за 2017, 2018, 2019, 2020 роки. (а. с. 86-102 т.2)
Повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 26.04.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто в умисному невиконанні рішення суду, яке набралдо законної сили, а також в умисному перешкоджанні виконання рішення суду, яке набрало законної сили.(а.с.103-109 т.2)
Довідка КНП «Мукачівська ЦРЛ» про те, що ОСОБА_3 , на обліку психіатра та нарколога не перебуває.(а.с 110 т.2)
В ході судового розгляду, за наслідками перевірки зібраних та досліджених у своїй сукупності по справі доказів, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч.1 ст. 382 КК України щодо умисного перешкоджання виконанню рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 по справі №303/5217/14-ц, яке набрало законної сили іншій особі, а саме ОСОБА_10 , - не знайшло свого підтвердження, оскільки жодних доказів, з достовірністю підтверджуючих вину обвинуваченої у вчиненні даного кримінального правопорушення, за обставин, викладених в обвинувальному акті, прокурором не було надано суду, при цьому висновки суду ґрунтуються на наступному.
Так, вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, обвинувачена ОСОБА_3 не визнала, відмовилася від дачі показань з приводу події інкримінованого їй кримінального правопорушення, скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.
Покази, дані в судовому засіданні свідками сторони обвинувачення: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , не знайшли свого підтвердженення в сукупності з іншими доказами, наданими стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні.
Цифровий носій інформації - компакт диску марки ARITA, емністю 700МВ, на якому файли відеозаписів під назвами MVI 3636 та MVI 3636, які згідно протоколу перегляду відеозапису від 09.10.2020 року, ведеться на невідомий відеофіксуючий пристрій, невідомою особою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , на зовнішній території (а.с.212), відповідно до положень ст. 84 та ч. 2 ст.86 КПК України, - є недопустимим доказом і не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень.
Конверти (5 штук, цілісність яких порушена, з написом «цифровий носій інформації на якомунаявні відеоматеріали) (а.с.213-217т.1), які згідно клопотання прокурора про долучення доказів та дослідження доказів в порядку ст.349, 350 КПК України, надані ОСОБА_10 , який у данному кримінальному провадженні заявлений стороною обвинувачення у якості свідка, відповідно до положень ст. 84 та ч. 2 ст.86 КПК України, - є недопустимим доказом і не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, оскільки самостійне надання свідком до органу досудового розслідування відеозапису, не передбачено КПК України. Дані, (процесуальні документи), які б свідчили про витребування слідчим в порядку ст. 93 КПК України у свідка ОСОБА_6 даних відеозаписів, суду не надані.
Флеш-накопичувач «Transcend» USB 3.0, 16 Гб з відеозаписом події, що мала місце 26.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно протоколу огляду та перегляду документів від 28.04.2021 року, долучено до матеріалів кримінального провадження заявником ОСОБА_6 в ході допиту у якості свідка (а.с. 167-169 т.2), відповідно до положень ст. 84 та ч. 2 ст.86 КПК України, - є недопустимим доказом і не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, оскільки самостійне надання свідком до органу досудового розслідування відеозапису, не передбачено КПК України. Дані, (процесуальні документи), які б свідчили про витребування слідчим в порядку ст. 93 КПК України у свідка ОСОБА_6 даних відеозаписів, суду не надані.
Відповідно до позиції, викладеної у Постанові ВС від 20.02.2018 р. Справа № 750/4139/15-к. «…відеозапис який був наданий суду потерпілим, який є самостійним суб`єктом кримінального процесуального доказування з власною правовою позицією, а отже допустимість доказу ВС під сумнів не ставиться.».
Згідно обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.382 КК України, - потерпілих у даному кримінальному провадженні нема, а ОСОБА_10 , заявлений органом досудового слідства у якості свідка, тому надані ним органу досудового розслідування відеозаписи суд визнає недопустими доказами з наведених вище підстав.
Цифровий носій інформації - MICSOSH 16GB, з відеозаписом огляду приміщення, доданий до протоколу огляду приміщення від 29.04.2021 року (а.с 140-144 т.2), відповідно до протоклу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.04.2021 року, не був наданий стороні захисту (обвинуваченій та її захиснику), відповідно до ст. 290 КПК України, а тому відповідно положення пункту 12 даної норми закону, суд не має права допустити відомості, що містяться в ньому, як докази.
Підстави для визнання показань свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 щодо фізичного перешкоджання з боку ОСОБА_3 «боржнику» ОСОБА_10 у виконанні останнім рішення суду щодо демонтажу веранди належної їм квартири, - належними доказами у відповідності до ст. 85 КПК України у суду відсутні, оскільки вони не знаходять підтвердження в інших доказах наявних в матеріалах справи. Покази свідка сторони обвинувачення ОСОБА_17 не містять фактичних даних щодо перешкоджання з боку ОСОБА_31 «боржнику» ОСОБА_10 виконання ним рішення суду, яке набуло законної сили.
Прокурор, як сторона обвинувачення, незважаючи на вжиті судом заходи забезпечення кримінального провадження, не забезпечив можливість дослідження безпосередньо під час судового розгляду показань «ключового свідка обвинувачення» - ОСОБА_10 , за заявою якого, 02.10.2020 року були внесені відомості до ЄРДР№ 0001616 внесеному до ЄРДР за ч.1 ст. 382 КК України про умисне перешкоджанні йому з боку його колишньої дружини, ОСОБА_3 , у виконанні рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 по справі №303/5217/14-ц, яке набрало законної сили.
При цьому суд враховує, що згідно ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Як убачається з викладених обставин обвинувачення, виникнення умислу у обвинуваченої ОСОБА_3 на перешкоджання виконання рішення суду, яке набуло законної сили її колишньому чоловікові ОСОБА_6 , пов`язується з наміром умисного невиконання рішення суду нею особисто. Однак наведені обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Показання з приводу даних обставин ОСОБА_32 та ОСОБА_19 , як свідків сторони захисту в судовому засіданні, дали суду можливість встановити, що між ОСОБА_31 та ОСОБА_6 (як подружжям) була попередня домовленість про порядок та умови виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 по справі №303/5217/14-ц, яке набрало законної сили щодо знесення самовільної прибудови веранди до квартири, яка перебувала у їх спільній власності. Однак, сімейний конфлікт між подружжям на грунті розлучення та стягення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_26 , потягли за собою порушення попередньої домовленості щодо виконання рішення суду.
З урахуванням наведеного, зазначені докази, на які посилається прокурор, як на доказ вини обвинуваченої в умисному перешкоджанні виконання рішення суду іншій особі, а саме ОСОБА_10 (бувшому чоловікові), - є неналежними, оскільки не містять фактичних даних про вчинення ОСОБА_31 даного кримінального правопорушення, тому не можуть бути прийняті судом як докази на підтвердження вчинення обвинуваченою даного кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.
Згідно з ч. 2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положенням частини 4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь цієї особи. Обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення, і дані положення також відповідають Конституції України, Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , ратифікованій Законом № 475/97-ВР від 17.07.97.
Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК, може бути вчинений як у формі невиконання судового рішення, так і шляхом перешкоджання його виконанню. Використання законодавцем у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК України словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їх виконанню» вказує на необхідність у кожному конкретному випадку звертатися як до тексту самого судового рішення, так і до норм законодавства, які визначають порядок виконання вироків, рішень, ухвал та постанов суду.
Перешкоджання виконанню судового акта це активні дії, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в цьому акті, вчиненому з метою недопущення його виконання. (висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, викладені у постанові від 26 лютого 2019 р. у справі №554/10478/15?к.)
Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.382 КК України, характеризується тільки прямим умислом.
Так рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 по справі №303/5217/14-ц, яким зобов`язано відповідачів у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_26 (їх н/л доньку), невідкладно знести за власний рахунок самочинно збудовану до належної квартири закриту веранду розмірами 3,16 м. х 5,84 м. х 1,5 м. х 4,3 м. та відновити до попереднього стану будівлю житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі вказаного рішення суду, було видано 21.08.2015 року Виконавчий лист №2/303/28/15, про зобов`язання «Боржників»: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_26 , невідкладно за власний рахунок знести самочинно збудовану веранду до належної їм квартири, який надійшов для виконання до Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.
24.09.2015 року державним виконавцем Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого листа та надано боржникам: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_26 (їх донька), строк для добровільного виконання рішення суду до 01.10.2015 року.
За результатами перевірки стану виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 по справі №303/5217/14-ц, державним виконавцем було складено Акт від 07.10.2015 р. в якому зазначалося, що боржниця ОСОБА_3 пояснила, що не виконала рішення суду, бо її чоловік ОСОБА_6 перебуває за межами області, а вона без нього не має можливості, Акт від 06.11.2015 р., в якому зазначалося, що самочинно збудована веранда до квартири не знесена, двері квартири ніхто не відчинив, Акт від 03.12.2015 р., в якому зазначено, що боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_6 після накладення на кожного з них штрафу у розмірі 340,00 гривень, рішення суду не виконали, про наявність причин невиконання не повідомили. Боржники за адресою, вказаною у виконавчому листі відсутні.
Після чого, 31.01.2017 року Державним виконавцем Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження №48806981 у відношенні боржника ОСОБА_3 в якій зазначено, що 08.12.2015 року державним виконавцем внесено Подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, та Постанову про закінчення виконавчого провадження №40806878 у відношенні боржника ОСОБА_10 , в якій зазначено, що 08.12.2015 року державним виконавцем внесено подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.
Разом з тим, дії (умисне перешкоджання виконання рішення суду, яке набуло законної сили), які інкримінуються ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_6 , згідно обвинувального акту, мали місце 26.09.2020 року та 01.10.2020 року, тобто майже п`ять років, після того, як державним виконавцем було встановлено факт невиконання рішення суду боржниками: ОСОБА_31 та ОСОБА_10 .
Таким чином, звернення ОСОБА_10 до правоохоронного органу з заявою про умисне перешкоджання йому з боку ОСОБА_3 виконати рішення суду, яке набуло законної сили, поспіль 5-ти років, після того, як державним виконавцем 08.12.2015 року вже зафіксовано факт невиконання ним рішення суду у добровільно, в порядку виконачого провадження, підтверджує покази дані в судовому засіданні свідками сторони захисту, щодо «провокативних» дій ОСОБА_6 у відношенні бувшої дружини з метою порушення проти неї кримінального провадження.
Надаючи юридичну оцінку діям ОСОБА_3 та викладаючи у вироку мотиви щодо її не винуватості в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченоу ч.1 ст.382 КК України щодо умисного перешкоджання виконання рішення суду іншій особі, тобто ОСОБА_10 (її чоловікові), суд виходив зі змісту судового рішення, умисне перешкоджання виконанню якого ставилось обвинуваченій за провину, матеріалів виконавчого провадження та постанови державного виконавця Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 31.01.2017 року про закінчення виконавчого провадження, внесення державним виконавцем 08.12.2015 року подання до правоохоронних органів про притягнення боржника ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та сукупності належних та допустимих доказів досліджених в судовому засіданні.
Таким чином, причетність обвинуваченої ОСОБА_3 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, - умисного перешкоджання виконанню рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 23.04.2015 по справі №303/5217/14-ц, яке набуло законної сили іншій особі, а саме ОСОБА_10 , - викликає сумнів і на переконання суду не доведена в суді прокурором в рамках дотримання принципу змагальності, визначеного ст.22 КПК України, з урахуванням доказів, які були досліджені в ході судового розгляду та оцінені з точки зору їх достатності та взаємозв`язку. Наявність таких обґрунтованих сумнівів не узгоджується з принципом доказування поза розумним сумнівом, що застосовується при оцінці доказів, такі докази «могут вытекать из сосуществования достаточно сильных, четких и взаимно подтверждающих умозаключений или аналогичных неопровержимых презумпций факта», що встановлено рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, що дає підстави відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України для постановлення виправдувального вироку в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, - перешкоджання виконанню рішення суду, що набрало законної сили, оскільки в суді не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою.
Стаття 8 Коституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ст. 373 ч. 1 п.2 КПК України, коли не доведено що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, суд ухвалює виправдувальний вирок.
Потерпілих згідно обвинувального акту нема.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, п.2 ч.1 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, - через недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_33