Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3866/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 липня 2022 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:
Прокурор відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотання, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене в особи зі зміненими анкетними ОСОБА_9 , належне ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення огляду особи, якою здійснено спеціальний слідчий експеримент від 27.06.2022 за адресою: м. Житомир, вул. Князів Острозьких, 75, шляхом позбавлення володільця майна та інших осіб права на користування, відчуження та розпорядження наступними предметами: 48 наколінників; 156 турнікетів; 110 тактичних рукавиць; квадрокоптер «MAVIC AIR 2 PROPELLER SUARD » серійний номер 3N3BJBS0000202CA.

Вказав, що ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000120 від 06.04.2022 за підозрою ОСОБА_7 у тому, що останній в період з 08.06.2022 до 27.06.2022 будучи засновником Благодійної Організації «Благодійний фонд «Роби добро даруй надію», перебуваючи на території м. Житомира, здійснив продаж товарів гуманітарної допомоги у вигляді шоломів (касок), наколінників, турнікетів, тактичних рукавиць, у результаті вказаних кримінально протиправних дій отримав прибуток на загальну суму 472 500 гривень, що становить значний розмір, під час дії воєнного стану.

Вказані обставини попередньо кваліфіковані за ч.3 ст.201-2 КК України.

Посилаючись на те, що вилучені речі в особи зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , в ході проведення огляду особи за результатами спеціального слідчого експерименту від 27.06.2022, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, вказуючи на необхідність проведення слідчих дій із даним майном, зокрема, проведення судово-товарознавчої експертизи, у зв`язку з чим прокурор просив накласти арешт на вказане майно з метою його збереження.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 липня 2022 року задоволено клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, вилучене в особи зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , в ході проведення огляду особи, якою здійснено спеціальний слідчий експеримент від 27.06.2022 за адресою: м. Житомир, вул. Князів Острозьких, 75, а саме:

- 48 наколінників; 156 турнікетів; 110 тактичних рукавиць; квадрокоптер "MAVIC AIR 2 PROPELLER SUARD", серійний номер 3N3BJBS0000202CA.

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно, вилучене в особи залученої до співробітництва ОСОБА_9 , в ході проведення огляду особи, якою здійснено спеціальний слідчий експеримент від 27.06.2022, придбане у ОСОБА_11 є доказом у кримінальному провадженні №0000120 від 06.04.2022, а також наявність ризиків приховування, знищення, відчуження вказаних речей, вважав наявними підстави для прийняття рішення про накладення арешту на вказане майно, оскільки лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити збереження речових доказів, а також з`ясування обставин у кримінальному провадженні, зокрема проведення судових товарознавчих експертиз та отримання їх висновків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 липня 2022 року скасувати. Прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно та зобов`язати орган досудового розслідування повернути вилучене в особи зі зміненими анкетними ОСОБА_10 , майно в ході проведення огляду особи, його власнику (володільцю).

Вважає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та вимогам чинного законодавства.

Посилається на те, що органом досудового розслідування у відповідному клопотанні не було підтверджено та не надано відповідних доказів, які свідчили про те, що володільцем (власником) цього конкретного майна є саме ОСОБА_12 , слідчим суддею обґрунтовано подане клопотання про накладення арешту на майно ухвалою від 05.07.2022 повернуто для усунення недоліків.

Повторно звертаючись із клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно прокурором, в якості обґрунтування належності вилученого майна саме ОСОБА_13 , до клопотання було долучено протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та дві митні декларації, які на переконання прокурора беззаперечно свідчать, що володільцем цього майна є ОСОБА_12 . В свою чергу, зміст долучених прокурором до клопотання митних декларацій, в яких відсутні жодні родові ознаки товарів, зокрема марки наколінників, тактичних рукавиць тощо, не дозволяє достеменно встановити чи дійсно по цим деклараціям на митну території України були ввезені саме ті наколінники та тактичні рукавиці, що були вилучені в особи зі зміненими анкетними ОСОБА_10 . Будь-яких родових ознак вилучених наколінників, турнікетів та тактичних рукавиць, прокурором у клопотанні про накладення арешту на майно також не було наведено, обмежившись лише назвою таких вилучених товарів та їх кількістю.

Зазначає, що зміст доданих прокурором до клопотання митних декларацій, так і зміст протоколів за результатами проведення НС(Р)Д не дозволяє підтвердити належність конкретного вилученого майна до гуманітарної допомоги. Крім цього, органом досудового розслідування не було надано, а слідчим суддею не було встановлено будь-яких підтверджень того, що конкретні вилучені предмети взагалі були ввезені на територію України, а не придбані в самій Україні. Тому за відсутності таких підтверджених обставин, посилання прокурора, що саме ці конкретні вилучені предмети були завезені на територію України та саме в якості гуманітарної допомоги є необґрунтованими.

Посилається на те, що додану прокурором до клопотання в якості доказу належності вилученого майна ОСОБА_13 митну декларацію від 26.06.2022, органом досудового розслідування вже надавалася слідчому судді в якості обґрунтування поданого клопотання про накладення арешту на майно, що було предметом розгляду у справі №296/3796/22, в якій орган досудового розслідування, серед іншого, просив накласти арешт на зовсім інші вилучені наколінники та тактичні рукавиці.

Вказує, що прокурор звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно просив накласти арешт, зокрема на вилучені в особи зі зміненими анкетними ОСОБА_10 наколінники, у кількості 48 одиниць в обґрунтування чого вказував, що ці речі постановою слідчого було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Однак зі змісту вказаної постанови було визнано лише 8 наколінників, виявлених та вилучених під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. Відтак, накладення арешту на інші 40 наколінників, вилучених під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, та які не було визнано в якості речових доказів у цьому кримінальному провадженні є безпідставним.

Також жодних відомостей щодо визнання згаданого квадрокоптера речовим доказом у цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування не було надано, як і не було надано жодних підтверджень, та відповідно слідчим суддею не встановлено тих обставин, що вилучений квадрокоптер належить до гуманітарної допомоги, а отже і стосується обставин даного кримінального провадження.

Посилається на те, що жодних доказів щодо належності саме ОСОБА_13 вилученого квадрокоптеру органом досудового розслідування не надано та вказана обставина ніяким чином не була обґрунтована. Крім цього, в судовому засіданні при розгляді клопотання про накладення арешту на майно прокурором було визнано ту обставину, що у органу досудового розслідування немає інформації щодо власника вилученого квадрокоптеру.

Зазначив, що накладаючи арешт на вказане майно, слідчий суддя дійшов помилкових висновків про належність вилученого квадрокоптеру ОСОБА_13 , з огляду на що безпідставно наклав арешт на це вилучене майно.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з викладених в ній мотивів.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та доводів апеляційної скарги, обговоривши вказані доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст.170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000120 про накладення арешту на майно, яке вилучене в особи зі зміненими анкетними ОСОБА_9 , належне ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення огляду особи, якою здійснено спеціальний слідчий експеримент від 27.06.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора, дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладеним в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст.132,170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст.173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 28.06.2022 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Посилання апелянта на те, що безпідставним є накладення арешту на 40 наколінників, оскільки постановою слідчого визнано лише 8 наколінників, а квадракоптер взагалі не визнаний речовим доказом, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що не спростовують висновки слідчого судді, оскільки положення ст. 170 КПК України не вимагають обов`язкової наявності постанови слідчого про визнання відповідних речей, документів, тощо речовими доказами. Для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів достатньо висновку слідчого, слідчого судді про те,що вказані речі, документи, тощо можуть мати ознаки таких доказів, передбачені ст.98 КПК України.

Твердження апелянта про те, що він не має відношення до кримінального провадження, в межах якого накладено арешт, не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини 3 вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу.

Посилання апелянта на недоведеність наданими до клопотання доказами та документами походження вилученого майна, його кількості, належності тій чи іншій особі, в тому числі і підозрюваному, на безпідставність надання слідчому судді органом досудового розслідування відповідних документів на підтвердження відношення майна до кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не впливають на рішення про необхідність його арешту, а всі вказані обставини повинні бути перевірені в ході самого досудового розслідування.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст.132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене в клопотанні прокурора, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна це тимчасовий захід, а тому власник (володілець) майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту в разі не проведення слідчих дій з вказаним майном протягом тривалого часу або встановленням обставин, які впливають на необхідність подальшого такого арешту.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 липня 2022 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: