ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/1611/22 Номер провадження 11-сс/814/780/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 червня 2022 року у кримінальному провадженні №00000038,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя задовольнив клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №00000038 за ч.1 ст.204 КК України та наклав арешт на належні ОСОБА_8 663 пачки тютюнових виробів без українських марок акцизного податку, які були вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном.

Мотивуючи оскаржуване рішення, слідчий суддя зазначив, що ці тютюнові вироби відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а тому не застосування арешту майна може перешкодити кримінальному провадженню з огляду на наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України.

В апеляційній скарзі представник власника майна просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Вважає, що прокурор звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту після закінчення визначеного законом строку і питання про його поновлення не порушував.
Зазначає, що у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, а тому арешт майна з метою спеціальної конфіскації чи конфіскації, як виду покарання, є передчасним.
Також вказує, що вилучене майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки предметом досудового розслідування може бути виключно встановлення фактів збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурорапро законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами п.1 ч.2 та ч.3 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчими ВП №1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №00000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, за фактом збуту підакцизних товарів (тютюнових виробів) на території Новобаварського та Холодногірського районів м. Харкова.

Диспозицією ч.1 ст.204 КК України встановлена відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.

Таким чином, об`єктивну сторону цього кримінального правопорушення характеризують альтернативні незаконні дії: придбання незаконно виготовлених підакцизних товарів; зберігання таких товарів; транспортування таких товарів; збут таких товарів.

Для об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення достатньо вчинення особою однієї з цих дій.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, є незаконно виготовлені алкогольні напої, тютюнові вироби та інші підакцизні товари, тобто товари, до ціни яких згідно з чинним законодавством включається акцизний збір.

За таких обставин, з огляду на наведені норми закону, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що вилучені тютюнові вироби відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Більше того, ці вироби є предметом дослідження комплексної біологічної та товарознавчої експертизи, яка призначена постановою прокурора та проводиться під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Всупереч доводам апелянта, слідчий суддя не зазначав про накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації чи конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відсутність у власника майна процесуального статусу у даному кримінальному провадженні жодним чином не спростовує висновків слідчого судді.

Доводи апеляційної скарги адвоката про порушення прокурором строку звернення з клопотанням про накладення арешту на майно до слідчого судді є непереконливими.
Згідно з приписами ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі статті 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
В даному випадку прокурор просив накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 18 червня 2022 року у період часу з 10 год. 40 хв. по 12 год. 05 хв.

Клопотання про накладення арешту прокурором було подано до Жовтневого районного суду м. Харкова 20 червня 2022 року у визначений кримінальним процесуальним законом строк, про що мається відмітка на штампі вхідної кореспонденції.
Тому час складення протоколу автоматичного визначення слідчого судді не може свідчити про порушення прокурором вимог ч.5 ст.171 КПК України.
Адже, відповідно до ч.1 ст.116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.
Крім того, відповідно до положень ст.174 КПК України арешт майна може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 червня 2022 року у кримінальному провадженні №00000038 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4