Справа №372/3784/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/599/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
цивільного позивача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на вирок Обухівського районного суду Київської області від 04.10.2021 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шостка Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 67 351 грн., у відшкодування моральної шкоди 30 000 грн., а всього 97 351 грн.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 93 152 грн., у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., а всього 103 152 грн.
Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, 27.08.2019 року приблизно о 15 годині 36 хвилині, водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сприятливих погодних умов, керуючи технічно справним транспортним засобом, автомобілем марки «КІА», модель «Carnival», місце знаходження якого досудовим розслідуванням не встановлено, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , що не відповідає дійсності, який належить невстановленій досудовим розслідуванням особі, із пасажиром ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався по вулиці Піщаній в місті Обухів, Київської області, в напрямку від АЗС «WOG», що розташована за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Піщана, 101-В, до нерегульованого перехрестя, вулиць Піщана-Київська-Миру, в місті Обухів, Київської області.
Рухаючись на нерегульованому перехресті ОСОБА_7 , здійснюючи виїзд та рухаючись нерегульованим перехрестям, здійснивши виїзд із другорядної дороги вулиці Піщана, на головну дорогу вулиці Київська, проявив неуважність, не стежив за дорожніми умовами, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на їх зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також здоров`ю громадянина, на вказаному транспортному засобі, у наслідок чого не надав перевагу в русі транспортному засобу який рухався по головній дорозі по вулиці Київська, а також порушуючи вимоги пункту 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), де допустив зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO», модель «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , із пасажирами ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , який рухався по вулиці Київська, в напрямку до мікрорайону Піщана міста Обухів, Київської області.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру автомобіля марки «DAEWOO», модель «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді комплексу ушкоджень в області шийного відділу хребта.

Грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог пункту 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій, просить вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити покарання, яке визначено санкцією статті у вигляді штрафу.
В обґрунтуванні вказує, що при відсутності обтяжуючих обставин та того, що обвинувачений ОСОБА_7 є пенсіонером, інвалідом II групи, учасник ліквідації насідків ЧАЕС, позитивної характеристики з місця проживання, наявність середніх ризиків згідно досудової доповіді органу пробації,- у Обухівського районного суду Київської області були всі законні підстави для застосування мінімального покарання визначеного санкцією ч. 1 ст.286 КК України у вигляді штрафу, тому вважає, що вирок підлягає зміні.

Також вказує на занадто необгрунтований розмір матеріальної та моральної шкоди, вражає, що він не підтверджений належними та допустимими письмовими доказами.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_14 , цивільний позивач ОСОБА_9 просить її залишити без задоволення, а вирок суду без змін, вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а висновки суду першої інстанції у вироку законними, такими, що ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав судове рішення, цивільного позивача, котрий просив пом`якшити обвинуваченому покарання, обвинуваченого та його захисника, котрі просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки, в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, тому колегією суддів вони не перевіряються.
Разом із тим, у ході розгляду кримінального провадження колегія суддів прийшла до висновку про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання, загальним засадам призначення покарання та вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства не дотримався в повній мірі та призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке за своєю суворістю не відповідає тяжкості вчиненого діяння, його характеру та спричиненим наслідкам.
Так, з вироку суду вбачається, що обтяжуючих покарання обставин судом першої інстанції в ході розгляду провадження не встановлено. ОСОБА_7 є пенсіонером, інвалідом II групи, учасник ліквідації насідків ЧАЕС, має позитивні характеристики з місця проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, однак судом призначено покарання, яке на думку колегії суддів за своїм видом та розміром не відповідає тяжкості вчиненого діяння та є занадто суворим за вказаних у вироку обставин.
Під час розгляду кримінального провадження апеляційним судом обвинувачений ОСОБА_7 визнав встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи й підтвердив, що в скоєному щиро кається.
Крім того, при прийнятті рішення, колегія суддів також ураховує роз`яснення, які Пленум Верховного Суду України дав у п. 2 постанови від 24.10.2003, №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» ( зі змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 10.12. 2004, № 18; від 12.06. 2009, № 8 та від 06.11. 2009, № 11, згідно яких «коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарань, при постановленні вироку треба обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. У разі обрання покарання у виді позбавлення волі це рішення повинно бути вмотивованим».
Колегія суддів уважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання положення вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України не були враховані, висновки суду при призначенні покарання у виді арешту належним чином не вмотивовані.
Так, згідно санкції ч.1 ст.286 КК України, за скоєне ОСОБА_7 діяння може бути призначено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Апеляційний суд, враховуючи характер суспільно-небезпечного діяння, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, які наведені у вироку судом першої інстанції та перевірені в ході апеляційного розгляду кримінального провадження, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин уважає за необхідне, пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України до штрафу.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Обухівського районного суду Київської області від 04.10.2021 року щодо ОСОБА_7 в частині покарання змінити.

Призначене покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України пом`якшити до штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: