Справа № 163/364/16-к
Провадження № 1-кп/163/1/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області об`єднане кримінальне провадження №№ 0000504, 0000073 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бірки Ковельського району Волинської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживав по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, середньої освіти, розлученого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, судимого Любомльським районним судом Волинської області 15 травня 2009 року за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі (звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців), Любомльським районним судом Волинської області 03 березня 2010 року за ч.2 ст.289, ч.1 ст.296 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений за відбуттям строку покарання 03 вересня 2015 року),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ст.395 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 близько 00:15 години 13 грудня 2015 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля ресторану "Княжий" по вулиці Незалежності в місті Любомль Волинської області умисно наніс ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження під час суперечки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин.
Він же близько 01:45 години 31 грудня 2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік районного будинку культури по АДРЕСА_3 прослідував за ОСОБА_7 до будинку АДРЕСА_4 , де взяв за плече і наніс удар головою в ділянку верхньої щелепи ОСОБА_7 , від чого той впав на землю. В подальшому з метою подавлення опору і заволодіння готівковими коштами ОСОБА_7 наніс удар коліном в ділянку верхньої щелепи та ще декілька ударів по тілу, чим заподіяв ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження. В ході цього дістав з лівої кишені ОСОБА_7 шкіряний гаманець з вмістом готівкових коштів в сумі 3600 гривень, 1 долар США, що за курсом НБУ станом на 31 грудня 2015 року становило 24 гривні, і відкрито заволодів належним ОСОБА_7 майном на загальну суму 3 770,25 гривень.
Крім цього, ОСОБА_4 17 лютого 2016 року, перебуваючи у котельній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів умисно повторно таємно викрав з глечика, що знаходився на полиці у тумбочці, належні ОСОБА_8 готівкові кошти в сумі 1500 гривень, 600 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17 лютого 2016 року становило 2 701,97 гривень за 100 доларів США, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 17 711,87 гривень.
Він же, будучи особою щодо якої ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 серпня 2015 року застосовано адміністративний нагляд строком 1 рік із застосуванням обмежень у вигляді заборони виходу з доми з 22:00 до 06:00 години; заборони перебувати в барах, кафе, ресторанах та в районі розташування ДВК-40; заборони виїзду за межі міста у власних справах без дозволу міліції; прибувати на реєстрацію в МР ВВС один раз на місяць, 25 вересня 2015 року не з`явився на реєстрацію в Любомльський РВ УМВС України у Волинській області, 21 жовтня 2015 року залишив місце проживання після 22 години та в період з 27 лютого 2016 року і до моменту закінчення адміністративного нагляду був відсутній за місцем реєстрації та проживання і виїхав на територію Російської Федерації, не повідомивши Любомльський ВП ГУНП у Волинській області, чим самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням в частині нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , нападі на потерпілого ОСОБА_7 з метою заволодіння його майном і ухиленні від адміністративного нагляду визнав частково, в частині таємного викрадення належного потерпілому ОСОБА_8 майна визнав повністю. Показання щодо цього інкримінованого кримінального правопорушення давати відмовився, щодо ухилення від адміністративного нагляду показав, що повідомляв дільничного інспектора поліції про залишення місця проживання, проти чого той не заперечував. Щодо обвинувачення за ч.1 ст.187 КК України показав, що спільно із ОСОБА_7 розпивав спиртне у барі "На Хвилях Світязя". В таксі їхав спільно з потерпілим. Біля будинку запропонував йому віддати частину коштів, які заплатив в закладі. ОСОБА_7 повідомив, що нічого не винен, розпочалась шарпанина та бійка. Помітив шкіряний гаманець потерпілого, який лежав на землі. Діставши кошти, направився в іншому напрямку.

З врахуванням показань обвинуваченого винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю доведена іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, по епізоду щодо потерпілого ОСОБА_8 встановлено таке.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що перебував на заробітках у Республіці Польща. По приїзду помітив пропажу своїх збережень готівкових коштів в сумі 1500 гривень, 600 доларів США, які знаходились у глечику, що стояв на полиці у тумбочці в котельній кімнаті будинку. Дружина і донька перебували за кордоном. ОСОБА_4 проживав з його донькою біля двох місяців у належному ОСОБА_8 будинку. Коли помітив пропажу готівкових коштів, ОСОБА_4 в будинку не було. При телефонній розмові останній повідомив, що готівкові кошти взяв він і обіцяв повернути. В подальшому викликав працівників поліції. Зазначив, що претензій майнового характеру до обвинуваченого не має.
Протоколом від 18 лютого 2016 року стверджено прийняття слідчим Любомльського ВП ГУНП у Волинській області заяви ОСОБА_8 про те, що невстановлена особа таємно викрала з глечика в приміщенні котельні в будинку АДРЕСА_2 належні йому готівкові кошти в сумі 1500 гривень, 600 доларів США.
Протоколом огляду місця події підтверджено факт відсутності готівки і виявлення на глечику слідів рук.
Станом на 17 лютого 2016 року 100 доларів США за курсом НБУ становили 2 701,97 гривень.

По епізоду щодо потерпілого ОСОБА_7 встановлено таке.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 30 та 31 грудня 2015 року відпочивав у барі "На Хвилях Світязя", там і познайомився з обвинуваченим ОСОБА_9 . По приїзду на таксі до районного будинку культури, що по АДРЕСА_3 , вийшов і направився додому. В подальшому його наздогнав ОСОБА_4 і розпочав конфлікт із-за готівкових коштів, які вимагав від ОСОБА_7 . Обвинувачений наніс удар головою в ділянку щелепи ОСОБА_7 , розпочалась бійка, в ході якої ОСОБА_4 дістав шкіряний гаманець потерпілого і втік. Зазначив, що в ході бійки обвинувачений завдав йому тілесних ушкоджень та вибив два зуби. Претензій до обвинуваченого не має, витрати на лікування були оплачені.
Протоколом від 31 грудня 2015 року стверджено прийняття слідчим Любомльського ВП ГУНП у Волинській області заяви ОСОБА_7 про те, що невстановлена особа здійснила на нього напад та викрала готівкові кошти, що мало місце близько 01:30 години 31 грудня 2015 року неподалік будинку АДРЕСА_4 .
В ході огляду території під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 було виявлено два уламки зубів, частину сім-картки, візуально схожі на кров плями та сліди боротьби.
Цього ж дня, 31 грудня 2015 року, працівниками поліції в ОСОБА_4 було вилучено пакети з продуктами, мобільний телефон та готівкові кошти, що вбачається з рапорту інспектора Любомльського ВП ГУНП, заяви обвинуваченого, протоколів огляду місця події.
В ході огляду території біля будинку № 52 в місті Любомль працівниками поліції було виявлено шкіряний гаманець та купюру номіналом 10 гривень.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 31 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_7 впізнав особу, яка здійснила на нього розбійний напад, показавши на ОСОБА_4 .
Експерт у висновку № 179 зазначив, що виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження належать до категорії легких.
Виявлені при освідченні у ОСОБА_7 тілесні ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень, що встановлено висновком експерта № 178.
Під час проведення імунологічної експертизи експерт зазначила, що виявлені на штанах обвинуваченого сліди крові належать потерпілому ОСОБА_7 , що підтверджується висновком експерта № 1/1 від 26 січня 2016 року.
В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_4 показав як наносив тілесні ушкодження потерпілому та дістав з кишені його штанів гаманець.

По цьому епізоду обвинувачений ОСОБА_4 фактично заперечує вчинення ним розбою, оскільки вважав, що потерпілий ОСОБА_7 заборгував йому кошти.
Така позиція обвинуваченого спростовується вище наведеними дослідженими доказами.
Факт нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_7 підтверджується висновком експерта, а заволодіння належними потерпілому коштами сам обвинувачений не заперечив. При цьому факт фізичного насильства, що є ознакою розбою, відбувся саме для заволодіння готівкою і був раптовим, оскільки першочергово обвинувачений наніс удар головою в ділянку щелепи ОСОБА_7 , внаслідок чого він впав, чим фактично відразу подолав опір потерпілого.

По епізоду щодо потерпілого ОСОБА_6 встановлено таке.
Потерпілий ОСОБА_6 в своїй заяві зазначив, що відмовляється давати показання. Претензій до обвинуваченого не має, щодо призначення покарання поклався на розсуд суду.
З протоколу прийняття заяви від 13 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до Любомльського ВП ГУНП у Волинській області по факту нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 біля ресторану "Княжий", що по вулиці Незалежності в місті Любомль Волинської області.
Факт заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень доведений висновком судово-медичного експерта № 2. Виявлені у потерпілого ушкодження належать до категорії середнього ступеня тяжкості.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20 січня 2016 року вбачається, що ОСОБА_6 впізнав особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження, показавши на ОСОБА_4
29 січня 2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент, в ході якого він показав обставини та механізм нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

По епізоду щодо порушення правил адміністративного нагляду ОСОБА_4 встановлено таке.
03 вересня 2015 року ОСОБА_4 був звільнений з Дрогобицької виправної колонії у Львівській області № 40.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 серпня 2015 року щодо ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з обмеженнями у вигляді заборони виходу з будинку за місцем проживання з 22 години вечора до 06 години ранку; заборони перебування в барах, кафе, ресторанах та в районі розташування ДВК-40; заборони виїзду за межі міста у власних справах без дозволу міліції; прибувати на реєстрацію в МР ВВС один раз на місяць.
З актів перевірки адміннаглядного встановлено відсутність ОСОБА_4 за місцем його проживання після 22:00 години 27 та 29 лютого, 28 березня 2016 року.
Постановами Любомльського районного суду Волинської області від 26 жовтня та 19 листопада 2015 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст.187 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення.
Інформацією ДПС України стверджено факт перетину ОСОБА_4 державного кордону України 19 лютого 2016 року та його в`їзд в Україну 07 березня 2017 року. Такі обставини обвинувачений не заперечив.
Обвинуваченому ОСОБА_4 було оголошено постанову про встановлення щодо нього адміністративного нагляду, що вбачається з відповідної довідки з наявним підписом обвинуваченого.

З листка контролю вбачається, що ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання 27 та 29 лютого, 28 березня 2016 року; з реєстраційного листка вбачається, що обвинувачений не прибув для реєстрації 25 вересня 2015 року, 26 лютого, 25 березня 2016 року.

Дослідженими доказами по цьому епізоду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 здійснив перетин кордону 19 лютого 2016 року, коли ще знаходився під адміністративним наглядом, тобто вчинив дію спрямовану на самовільне залишення свого місця проживання. В судовому засіданні поважності причин виїзду за кордон не навів, як і не було встановлено обставин, передбачених статтями 39-41 КК України.
Крім цього, таке довготривале перебування за межами території України (з 19 лютого 2016 року до 07 березня 2017 року) свідчить саме про прямий умисел та мету ухилитися від адміністративного нагляду.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 , що він повідомляв в телефонному режимі працівника правоохоронних органів про свій намір перетнути державний кордон України, свого підтвердження не знайшло, оскільки жодних доказів про таке повідомлення суду надано не було.

Таким чином, дослідження доказів по справі приводить суд до висновку, що повністю доведено винуватість ОСОБА_4 у заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України; у повторному вчиненні крадіжки чужого майна у ОСОБА_8 , тобто злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України; у нападі на ОСОБА_7 з метою заволодіння його майном, поєднаному з насильством, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а також у порушенні правил адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень; особу обвинуваченого, який негативно характеризується по місцю проживання; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зазначені у обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000504 пом`якшуючими обставинами "щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину" в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, тому їх наявність за епізодом обвинувачення за ч.1 ст.122, ч.1 ст.187 КК України суд не визнає.
При цьому суд враховує такі пом`якшуючі обставин щодо епізоду про вчинення повторної крадіжки у ОСОБА_8 .
До обставин, що обтяжують покарання суд відносить обставини, що зазначені у обвинувальному акті щодо кримінального провадження № 0000504, а саме: рецидив злочину та вчинення злочину в стані сп`яніння.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах законів, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді арешту за ст.395 КК України, позбавлення волі за ч.1 ст.122, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України із застосуванням за ст.70 КК України принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому за вищенаведених обставин суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, тому для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання за цим вироком обвинуваченому слід відбувати реально.

Згідно із вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 березня 2019 року, який набрав законної сили 13 лютого 2020 року, ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна і відбуває покарання.
З огляду на такі обставини підлягає застосуванню ч.4 ст.70 КК України для призначення покарання за принципом часткового складання покарань, а в остаточне покарання слід зарахувати частково відбуте покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області і відповідно визначити строк відбуття такого покарання.

Долю речових доказів слід вирішити в згідно зі ст.100 КПК України.
На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого.
Цивільні позови у справі не заявлені.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого в межах цієї справи не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ст.395 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.187 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ст.395 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту.
На підставі ч.ч.1, 2 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю цих кримінальних правопорушень призначити у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 березня 2019 року про засудження за ч.3 ст.187 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання за цим вироком строк частково відбутого покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 березня 2019 року про засудження за ч.3 ст.187 КК України.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 26 серпня 2018 року.

Долю речових доказів вирішити таким чином:
- обліково-профілактичну справу щодо ОСОБА_4 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження;
- два уламки зубів, джинсові штани зі слідами речовини червоного кольору, зразки крові, що зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, знищити;
- три купюри номіналом по 500 гривень серії АА6895453, МБ5208762, ВА8850935, що зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, надати потерпілому ОСОБА_7 в повне розпорядження;
- мобільний телефон "Нокіа" із сім-карткою оператора мобільного зв`язку "Київстар", що зберігається в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;
- пляшку горілки "Хлібний дар", пляшку ігристого вина "Советское Шампанское", одну в`ялену щуку, чотири пляшки "Чудо йогурт", упаковку цукерок "Барон", пачку цигарок "Прилуки особливі", запальничку "Флейм", пачку жувальної гумки "Орбіт", п`ять пляшок пива "Стелла Артуа" ємністю 0,33 л., одну пляшку пива "Стелла Артуа" ємністю 0,5 л., дві коробки цукерок "АВК", дезодорант "Олд спайс", мандарини загальною вагою 974 грама, гранат вагою 530 грам, один ананас, що зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, знищити;
- два уламки сім-карти оператора мобільного зв`язку "Київстар", свідоцтво про реєстрацію автомобіля "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , надати йому в повне розпорядження;
- дві купюри номіналом по 500 гривень серії ВА3929412, ВД3575777, які передані на зберігання ОСОБА_10 , надати їй в повне розпорядження;
- шкіряний гаманець, купюру номіналом 10 гривень серії СД3536663, що зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, повернути потерпілому ОСОБА_7
- гаманець з готівкою в загальній сумі 113 гривень, який зберігається в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки судових витрат на проведення дактилоскопічної експертизи; 1382 (одну тисячу триста вісімдесят дві) гривні 40 копійок судових витрат на проведення імунологічної експертизи; 368 (триста шістдесят вісім) гривень 28 копійок судових витрат на проведення товарознавчої експертизи; 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 копійок судових витрат на проведення дактилоскопічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення, а засудженим протягом 30 днів з дня вручення копії цього вироку через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, якому направити його електронною поштою на адресу установи відбування покарання.

Головуючий : суддя ОСОБА_1