Провадження № 1-м/761/25/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан для виконання вироку,
в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою для забезпечення видачі його правоохоронним органам Республіки Узбекистан.
Клопотання обґрунтоване тим, що 08.02.2022 о 08 год. 25 хв. по вул. Петра Панча, 11-Б у м. Києві було затримано в порядку ст.ст. 208-211, 213, 582 КПК України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_7 розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан для приведення у виконання вироку Яккасарайського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 20.12.2013, з урахуванням ухвали Юнусабадського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 30.03.2015, яким його визнано винним за ч. 2 ст. 273 КК Республіки Узбекистан, та засуджено до позбавлення волі у виді 1 року 9 місяців 10 днів.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.02.2022 до ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт на строк 40 діб, до 08 год. 25 хв. 19.03.2022.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2022 відносно ОСОБА_7 продовжено застосування екстрадиційного арешту.
Оскільки ОСОБА_7 перебуває у міжнародному розшуку та може у подальшому переховуватись, прокурор просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), відносно ОСОБА_7 до вирішення питання Офісом Генерального прокурора про його фактичну передачу компетентним органам Республіки Узбекистан.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання та просив клопотання задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Особа, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та особи, відносно якої розглядається клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до наданих слідчому судді матеріалів ОСОБА_7 розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан для приведення у виконання вироку Яккасарайського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 20.12.2013, з урахуванням ухвали Юнусабадського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 30.03.2015, яким його визнано винним за ч. 2 ст. 273 КК Республіки Узбекистан, та засуджено до позбавлення волі у виді 1 року 9 місяців 10 днів.

Вироком Яккасарайського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 20.12.2013 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 273 КК Республіки Узбекистан (незаконне виготовлення, придбання, зберігання та інші дії з наркотичними засобами, їх аналогами чи психотропними речовинами з метою збуту, а також їх збут) та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення полі.

Ухвалою касаційної-інстанції Ташкентського міського суду по кримінальним справам від 25.04.2015, призначене ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі визначено відбувати умовно з іспитовим строком 2 роки.

У зв`язку з ухиленням ОСОБА_7 від відбуття покарання, ухвалою Юнусабадського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 30.03.2015 невідбуте під час іспитового строку покараня у вигляді 1 року 9 місяців 10 днів замінено йому позбавленням волі на той же строк та одночасно оголошено у розшук.

Іноземною стороною поінформовано про належність останнього до громадянства Республіки Узбекистан, а також надано підтверджуючі документи.

Інкримінований компетентними органами Республіки Узбекистан ОСОБА_7 злочин, передбачений ч. 2 ст. 273 КК Республіки Узбекистан, є екстрадиційним, оскільки відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання на строк понад 1 рік позбавлення волі.

Згідно наданих документів строк виконання вироку суду не закінчився.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.02.2022 до ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт на строк 40 діб, до 08 год. 25 хв. 19.03.2022.

Постановою першого заступника керівника Київської міської прокуратури від 14.03.2022 до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_10 застосовано екстрадиційний арешт, який у подальшому продовжений постановою на строк до 19.05.2022 включно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2022 відносно ОСОБА_7 продовжено застосування екстрадиційного арешту.
Оцінюючи ризик ухилення затриманого від органів правопорядку, слідчий суддя бере до уваги, що ймовірність такої поведінки з боку ОСОБА_7 досить висока, оскільки останній тривалий час не проживає на території держави, яка його розшукує, перебуває у міжнародному розшуку.
Згідно з ч. 1 ст. 585 КПК слідчий суддя має право застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з перебуванням особи в умовах несвободи, лише за наявності обставин, які виключають її втечу та гарантують у подальшому її видачу.
У той же час сторона захисту такі дані слідчому судді не надала.
При цьому слід зазначити, що у відповідності до ч. 8 ст. 584 КПК під час розгляду клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість особи і не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.
У зв`язку з зазначеним, вважаю, що на даний момент є достатні підстави для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюОСОБА_7 , оскільки застосування до нього екстрадиційного арешту до рішення Офісом Генерального прокурора питання до його видачі та здійснення фактичної передачі компетентним органамРеспубліки Узбекистан є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам особи переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Республіки Узбекистан.
На такий висновок, зокрема, вказує те, що ОСОБА_7 ухилявся від правосуддя на території Республіки Узбекистан, оскільки переїхав на територію України, з метою уникнення відповідальності, та термін покарання за правопорушення за який він засуджений, а також його його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає екстрадиції.

З огляду на викладене, керуючись ст. 5 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ст.532, 584 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.
Визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до здійснення його фактичної передачі компетентним органам Республіки Узбекистан, однак на строк, що не перевищує 12 місяців.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) до 06.09.2022 включно.
Ухвала може бути оскаржена упродовж п`яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали проголошений 13.07.2022 о 15 год.

Слідчий суддя: