ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/6070/21 Номер провадження 11-кп/814/1071/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000636, за апеляційними скаргами прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.11.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання частково приєднано основне покарання, не відбуте за вироком Червонозаводського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Термін відбуття покарання ОСОБА_9 визначено обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.

Вирішено долю речових доказів та порядок стягнення судових витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_9 будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, судимість яка в установленому порядку не знята та не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 05 липня 2021 року, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_9 перебуваючи в приміщені під`їзду №4 за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку чавунної ванни, вартість якої становить 905,80 гривень, яка належить ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_9 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_11 на вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати у зв`язку з призначенням покарання, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

Вказує, що призначаючи покарання ОСОБА_9 , місцевим судом належним чином не враховано тяжкість вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, не надано оцінку обставинам, що мають юридичне значення для призначення покарання

Зазначає, що ОСОБА_9 вчинено злочини, що відносяться до категорії нетяжких, за який законом передбачено покарання до 5 років позбавлення волі. Але, суд не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого.

Адвокат ОСОБА_7 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити покарання ОСОБА_9 нижче від найнижчої межі із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції не враховано наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме щиросердечне розкаяння у вчиненому, повне визнання обвинуваченим своєї вини, усунення заподіяної шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання та дані про особу винного, який на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває, має на утриманні малолітнього сина, 2013 року народження, який проживає разом з обвинуваченим, у зв`язку з чим, на переконання захисника обвинуваченому ОСОБА_9 можливо призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
До початку апеляційного розгляду прокурор Слобідської окружної прокуратури ОСОБА_8 подав заяву про відмову від апеляційної скарги, поданої ним на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2021 року.

В суді апеляційної інстанції захисник підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги захисника, вважав вирок суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Обвинувачений будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Оскільки у апеляційній скарзі захисника не ставилося питання про погіршення становища ОСОБА_9 , а прокурор відмовився від своєї апеляційної скарги, колегія суддів за згодою учасників судового провадження вважає можливим розглянути апеляційну скаргу захисника за відсутності обвинуваченого.

Мотиви суду.
Оскільки прокурор Слобідської окружної прокуратури ОСОБА_8 відмовився від поданої ним апеляційної скарги, колегія суддів відповідно до положень ст. 403 КПК України не розглядає її.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.
Обвинувачений не оскаржує вирок в частині визнання його винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. У зв`язку з цим колегія суддів в цій частині вирок не переглядає.

Поміж тим захисник обвинуваченого вважає, що призначене покарання за вказане кримінальне правопорушення є надто суворим та явно несправедливим, а районним судом не враховано пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, визнання вини та усунення заподіяної шкоди, а також особу обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2013 р.н., з огляду на вказані обставини можливе застосування ст. 69 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції при призначення покарання виконав вказані вимоги закону та керівні роз`яснення Пленуму та врахував, що ОСОБА_9 вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який є раніше судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина. Відсутність обставин, що обтяжують покарання та обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обговорюючи питання щодо можливості в даному випадку застосувати положення ст. 69 КК України, колегія суддів звертає увагу на наступне.

За змістом ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином вбачається, що для застосування даних положень, необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при цьому підлягає врахуванню і особа обвинуваченого. В іншому випадку застосування таких положень неможливе.

Слід зазначити, що судом першої інстанції враховано факт щирого каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, а тому вона не підлягає повторному врахуванню для прийняття позитивного рішення про застосування положень ст. 69 КК України до ОСОБА_9 . В той же час, всупереч доводів захисника, матеріали кримінального провадження не містять інформації про те, що обвинувачений добровільно усунув заподіяну шкоду. Навпаки, викрадена чавунна ванна була виявлена працівниками поліції в ангарі та повернута потерпілому саме працівниками поліції. Отже не підлягає врахуванню як обставина, що пом`якшує покарання добровільне усунення обвинуваченим заподіяної шкоди.

Обставини, що характеризують особу, на врахуванні яких наполягала захисник, були враховані судом у вироку.

Також судом правильно враховано, що ОСОБА_9 раніше засуджувався за вчинення умисного, корисливого, тяжкого кримінального правопорушення проти власності, належних висновків не зробив та знову вчинив правопорушення під час випробувального терміну, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість та небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Призначений ОСОБА_9 строк покарання 2 роки позбавлення волі є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд першої інстанції також правильно призначив обвинуваченому остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, оскільки він вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення в період випробувального терміну.

За наведених обставин, вирок районного суду є законним та належним чином вмотивованим, а тому підстави для задоволення апеляційних вимог захисника відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2021 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4