Справа № 627/635/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.10.2022смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Краснокутськ кримінальне провадження №0000265від 17.09.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пархомівки Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, не військовозобов`язаного, тимчасово не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України -

В С Т А Н О В И В:

15.09.2022 року близько 17.00 год ОСОБА_5 перебував біля будинку АДРЕСА_1 разом зі співмешканкою ОСОБА_4 , з якою разом розпивали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень 15.09.2022 року близько 17.40 год ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс два удари в область лівого ока ОСОБА_4 , та два удари кулаком лівої руки в область правого ока, коли остання сиділа на стільці, внаслідок чого ОСОБА_4 упала на землю.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження, які згідно із висновком судової медичної експертизи №12-14/75КК/22 від 19.09.2022 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження відповідно до П.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому проступку визнав повністю. Пояснив, що 15.09.2022 року, близько 17:00 год він прийшов додому за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає спільно з потерпілою ОСОБА_4 , з якою стали разом розпивати принесену ним пляшку горілки. Після чого між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 декілька ударів кулаком правої руки і лівої руки приблизно в область правого та лівого ока, куди саме не обирав. На їх сварку прибігли сусіди та викликали поліцію. Вказав, що з потерпілою примирився, претензій до нього вона не має. Обвинувачений зазначив, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює, вину в скоєному визнає, у вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що вподальшому не допустить зі свого боку подібної поведінки, при вирішенні питання щодо міри та розміру покарання просив суд застосувати до нього покарання у виді штрафу, який зобов`язався сплатити, запевнивши про наявність у нього тимчасових заробітків.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її співмешканцем, з яким вони спільно проживають приблизно три роки. Зазначила, що 15.09.2022 року, близько 17:00 год ОСОБА_5 прийшов додому за адресою: АДРЕСА_2 , принісши з собою пляшку горілки, після чого вони разом вечеряли та розпивали горілку, під час чого між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 кулаком правої руки, спочатку в праве око, потім у ліве. На галас прибігли сусіди, з метою розмиряти, та викликали поліцію. Потерпіла зазначила, що з обвинуваченим примирилися, будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не має, просила суд суворо його не карати.

Таким чином, беручи до уваги повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , той факт, що він не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілої, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому проступку, доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у психіатра та у нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання, на утриманні неповнолітніх дітей немає.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини під час розгляду справи в суді, правдивій розповіді про обставини скоєного правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, про що він особисто зазначив у судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття), відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1