Єдиний унікальний номер судової справи 201/7165/20
Номер провадження 1-кп/201/212/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку із примиренням з потерпілим, заявлене під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного 08 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001401 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 08 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001401 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України за наступних обставин:

03 липня 2020 року приблизно о 20 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку №171 по вул. Мандриківській у місті Дніпро, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого між ними почалася сварка, яка переросла в бійку.

В процесі бійки у ОСОБА_5 , який мав можливість більше не продовжувати конфлікт з потерпілим ОСОБА_4 , на ґрунті виниклих неприязних особистих відносин, раптово виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, не маючи на меті заподіяти ОСОБА_4 , середньої тяжкості тілесних ушкоджень і не передбачаючи їх настання, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс декілька ударів в область правої та лівої частини грудної клітини внаслідок яких ОСОБА_4 , не втримавшись на ногах, почав падати на землю таким чином, що маса тіла при падінні перенеслась на ліву руку, якою потерпілий затримав падіння всієї маси тіла.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 і падіння, ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки у нижній третині та шилоподібного відростку лівої ліктьової кістки зі зміщенням відламків, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

Таким чином дії ОСОБА_5 кваліфікуються як необережне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , про що свідчать обставини при яких потерпілим було отримано зазначену вище шкоду здоров`ю. За виявлених в ході досудового розслідування обставин, ОСОБА_5 , не передбачав можливості настання зазначеної шкоди для здоров`я ОСОБА_4 , хоча повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилася у необережному тяжкому тілесному ушкодженню, кваліфікуються за ст. 128 КК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 заявлено усне клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у зв`язку із примиренням останнього з потерпілим, мотивуючи тим, що його підзахисний раніше не судимий, визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та повністю відшкодував збитки, спричинені потерпілому ОСОБА_4 , з яким вони примирилися.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника про закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із примиренням з потерпілим, зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України визнає повністю, у скоєному щиро кається, збитки потерпілому ОСОБА_4 відшкодував повністю і примирився з останнім. Зазначив, що цілком розуміє наслідки закриття кримінального провадження саме з цих підстав і не потребує реабілітуючого рішення.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, зазначив, що вони з ОСОБА_5 дійсно примирилися, останній повністю відшкодував спричинену йому шкоду та він не має претензій до обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням останнього з потерпілим на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, вважаючи його таким, що ґрунтується на вимогах закону.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 та матеріали кримінального провадження, надані прокурором, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, відповідно до ст. 372 КПК України при прийняті такого рішення, суд має зазначити в ухвалі формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося обвинуваченому, суть питання, що вирішується ухвалою, встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.

У відповідності до ст. 12 КК України, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Виходячи з положень ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, є обов`язком суду у разі наявності всіх передбачених законом про кримінальну відповідальність умов, а отже, суд не вирішує питання щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки зазначене питання може бути вирішено виключно при ухваленні вироку суду в порядку, передбаченому ст. ст. 368-374 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як випливає з положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, раніше не судимий, повністю відшкодував завдані збитки потерпілому ОСОБА_4 та примирився з останнім, а також те, що потерпілий ОСОБА_4 не має претензій до обвинуваченого та не заперечував проти закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, підлягає закриттю.

Під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, речові докази та витрати на залучення експерта відсутні, цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369-372 КПК України, ст. ст. 12, 46 КК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 08 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001401 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 16 годині 00 хвилин 07 квітня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1