Справа № 529/245/22
Провадження № 1-кп/535/72/22
УХВАЛА
08 липня 2022 року смт Котельва

Колегія суддів Котелевського районного суду Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та поза межами приміщення Котелевського районного суду Полтавської області з використанням власних технічних засобів захисника, кримінальне провадження, внесене 19.12.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000804 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Котелевського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 19.05.2022 року щодо обвинуваченої ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.07.2022 року. Обвинувачена ОСОБА_6 утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
На підставі ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Під час судового засідання прокурор ОСОБА_5 вважає за необхідне продовжити обраний щодо обвинуваченої захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні та продовженні обвинуваченій вказаного запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, зокрема з метою запобігання спробам останньої вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не здатні усунути вищевказані ризики.
Обвинувачена ОСОБА_6 проти продовження строку обраного щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечує.
Захисник адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію обвинуваченої.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, про необхідність продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі.
Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачуються ОСОБА_6 .
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Надаючи оцінку можливості обвинуваченій переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.
Застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням викладених обставин є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути вищезазначені ризики, а тому колегія суддів приходить до переконливого висновку, про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої у ході судового розгляду, а також забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, за наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою, аналізуючи дані про особу обвинуваченої, яка є раніше судимою особою, того, що вона обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, враховуючи відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики її ухилення від суду, вчинення тиску на потерпілого та свідків, які не були допитані судом, оскільки судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено, а лише розпочинається, продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченій, особі обвинуваченої та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченій раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк один місяць, тобто до 06 серпня 2022 року включно.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199, 331, 376 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 06 серпня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для обвинуваченої ОСОБА_6 , яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3