Справа № 202/710/20
Провадження № 1-в/202/118/22
УХВАЛА
Іменем України

17 травня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро подання заступника начальника Шевченківського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2021 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 204 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 20.01.2022 року було скасовано вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2021 року в частині призначення покарання та призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу, в розмірі 102 000 (сто дві тисячі) гривень, в іншій частині вирок залишено без змін.
Станом на 11 квітня 2022 року сума несплаченого засудженою ОСОБА_4 штрафу становить 102 000 гривень.
У даному поданні ставиться питання про розстрочку штрафу ОСОБА_4 в зв`язку з тим, що засуджена на теперішній час не сплатила штраф або заміні несплаченої суми штрафу на покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, але вважав, що орган з питань пробації повинен конкретизувати свої вимоги.
Засуджена ОСОБА_4 заявила, що з нею не обговорювалось питання про розстрочку суми штрафу, тому вважає, що орган пробації не конкретизував свої вимоги.
Заслухавши прокурора, засуджену, дослідивши подання і додані до нього матеріали, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи вироком Дніпровського апеляційного суду від 20.01.2022 року було скасовано вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2021 року та призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу, в розмірі 102 000 (сто дві тисячі) гривень, в іншій частині вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 20.01.2022 року.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що засуджена з`являлась до органу пробації та ознайомлена з вироком суду і з необхідністю сплати штрафу, просила орган пробації направити матеріали відносно неї до суду про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу на декілька платежів, оскільки на теперішній час не має змоги сплатити його в повному обсязі, так як є пенсіонером за віком і окрім пенсії немає іншого доходу.
Станом на 11 квітня 2022 року засуджена не підтвердила сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили.
Положеннями ч. 1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням органу пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням органу пробації замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Частиною 4, 5 ст. 53 КК України передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. У разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.
Слід зазначити, що враховуючи положення ст. 53 КК України, ст. 26 КВК України, ст. 537 КПК України та принципи кримінального судочинства, що закладені в законодавстві України, подання органу пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, а також містити чітке формулювання щодо дії, яку необхідно вчинити у зв`язку з несплатою засудженим штрафу.
Проте, у поданні органом пробації не конкретизовано, яке положення кримінального закону необхідно застосувати відносно ОСОБА_4 при призначенні розстрочки виплати несплаченого штрафу, та за яких підстав слід застосувати вказані положення. У поданні відсутні відомості щодо початку та закінчення розстрочки, щодо розрахунку щомісячної сплати грошей по розстрочці. Не вказано з яких джерел стало відомо про несплату штрафу засудженою, та які заходи вживалися щодо виконання вироку суду. Також відсутні відомості щодо намірів та бажання самої засудженої щодо намірів служби пробації клопотати перед судом про розстрочку сплати штрафу та не надано належних підтверджуючих документів про те, що ОСОБА_4 є пенсіонером та дійсно немає змоги сплатити штраф.
Розстрочка виплати штрафу припустима у випадку, якщо неможливість сплати штрафу обумовлена об`єктивними причинами: відсутністю роботи, заробітної плати, грошових заощаджень, інших прибутків, відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення, якщо засуджений не ухиляється від сплати штрафу.
При цьому, заступник начальника Шевченківського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області не надає суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 не може сплатити штраф, призначений вироком суду, та не надає доказів про факт ухилення засудженої від покарання у виді штрафу, органом з питань пробації також не встановлено підстав та причини несплати штрафу засудженою.
Суд вважає, що неможливо, виходячи лише з одних формальних міркувань працівника служби пробації щодо факту несплати штрафу засудженою, вирішувати питання про розстрочку виплати несплаченої суми.
Крім того, у клопотанні, що знаходиться на розгляді чітко не визначано мету звернення, як це передбачено ст. 26 КВК України, оскільки у поданні ставиться на вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, без зазначення будь-яких доказів про неспроможність засудженої сплатити штраф, про необхідність розстрочки штрафу, із врахуванням майнового стану засудженого, правові підстави для заміни штрафу на інше покарання та можливість призначення саме такого покарання.
Суд наголошує на тому, що при зверненні до суду орган з питань пробації при необхідності розстрочки штрафу зобов`язаний навести підстави для розстрочки, при заміні покарання у вигляді несплаченої суми штрафу навести мотиви такої заміни та зазначити на яке саме покарання необхідно замінити, а не звертатись з альтернативними вимогами заміни.
Враховуючи наведене вище, на даний час вбачається наявність достатніх підстав для відмови у задоволенні подання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання заступника начальника Шевченківського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_5