Справа № 587/2523/21
У Х В А Л А

27 липня 2022 року м. Суми
Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника цивільного позивача - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
його захисника адвоката ОСОБА_7
В провадженні Сумського районного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.
27 липня 2022 року в судовому засіданні стороною захисту надано суду угоду про примирення потерпілої з обвинуваченим, згідно якої, ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість за ч. 1 ст. 286-1 КК України, обставини по справі не оспорює і зобов`язується беззастережно визнати висунуте йому обвинувачення у судовому провадженні, претензій матеріального та морального характеру потерпіла до ОСОБА_6 не має. Крім того, вказаною угодою, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, повне та добровільне відшкодування шкоди, погодились на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст..69 КК України у вигляді виправних робіт строком 1 рік з відрахуванням у дохід держави 15 % заробітку з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки .
Обвинувачений ОСОБА_6 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про примирення, яку вони з потерпілою уклали добровільно.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 просив суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам його підзахисного.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила добровільність укладення угоди з обвинуваченим, пояснила, що матеріальна та моральна шкода їй відшкодована в повному обсязі, будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має, просила суд затвердити угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти затвердження вказаної угоди, вказував, що при укладенні угоди про примирення не дотримані вимоги чинного законодавства, зокрема, правила КПК України та КК України.
Представник цивільного позивача вказала, що шкода заподіяна діями обвинуваченого не відшкодована в повному обсязі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
У відповідності до ст.474 КПК України, після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про затвердження угоди про визнання винуватості чи відмову у затвердженні у разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.
Відповідно до положень ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Згідно обвинувальному акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, яка передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вказане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що передбаченні розділом ХІ Кримінального кодексу України.
Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», суд приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, окрім іншого, має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.
Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XI "Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту". Водночас у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення в разі вчинення означених кримінальних правопорушень угода про примирення може бути укладена.
Отже, при укладенні угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим сторонами не враховано, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, за яких до ОСОБА_6 не можуть бути застосовані імперативні норми кримінального закону, що виключає можливість укладення угоди відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11.12.2015 року, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти рішення про відмову у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.
Таким чином, враховуючи, що угода про примирення, укладена 26 липня 2022 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 не відповідає нормам чинного Закону про кримінальну відповідальність, суд вважає за необхідне відмовити у затверджені угоди та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.
Керуючись ст.474 КПК України, суд, -
Відмовити у затвердженні угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим, укладеної 26 липня 2022 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Судове провадження у кримінальному провадженні продовжити у загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1