Провадження №1-в/447/68/22
Справа №447/551/22
У Х В А Л А
Іменем України

14.03.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Миколаєві Львівської області подання ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, уродженця с. Яргорів, Монастирського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 .

прокурор ОСОБА_4 ,

представник установи виконання покарань ОСОБА_5 ,

засуджений ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 засуджений 22.06.2018 Староконстянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135, ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України до 4 року позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортним засобом на 3 роки. 21.12.2018 апеляційним судом Хмельницької області вирок в частині призначеного покарання змінено та ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.135, ч.2 ст.286, ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України до 6 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортним засобом на 3 роки.

Адміністрація Миколаївської ВК №50 та спостережна комісія Стрийської РДА клопочуть про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 , так як він відбув встановлену законом частину покарання, і довів своє виправлення. За весь час відбування покарання в Миколаївській ВК №50 режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Творчість», за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці 9 (дев`ять) разів заохочувався правами начальника установи. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, робить для себе належні висновки.

01.09.2021 адміністративною комісією «Миколаївською виправною колонією (№50)» до засудженого застосовано статті 100-101 КВК України, а саме: перевід до дільниці соціальної реабілітації. Постановою начальника від 08.09.2021 року переведений до дільниці соціальної реабілітації. Засуджений працевлаштований у майстерні установи по виготовленню тріски. Вину свою у скоєному злочині визнає, міру покарання вважає справедливою.

Представник Миколаївської ВК №50 ОСОБА_5 подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив звільнити його умовно - достроково.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував.

Судом встановлено, що засуджений за час відбування покарання характеризується позитивно. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці на виробництві установи 9 (девять) разів заохочувався правами начальника установи. Під час перебування в Миколаївській ВК №50 не допускав порушень режиму утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягався. На профілактичному обліку не перебуває, однак такий відбуває покарання призначене за вчинення злочинів, один із яких є тяжким злочином, цивільний позов не відшкодував та не вчинив жодних дій на його погашення.

Ухвалою Миколаївського районного суду від 22.03.2021 відмовлено у задоволені подання ДУ "Миколаївської ВК № 50" про про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19.07.2021 залишено без змін ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 22.03.2021, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_3 - без задоволення.

Відповідно до ч. 1ст. 81 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною 2 ст. 81 КК Україн визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким » умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети передбаченоїст.50 КК України.

Поряд з тим, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Заслухавши думку прокурора, який заперечив щодо задоволення подання, думку засудженого та представника установи, які підтримали подання, дослідивши матеріали справи, враховуючи документи з особової справи засудженого, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_3 зазнає позитивних змін, однак на даний час підстави стверджувати, що останній дійсно став на шлях виправлення та довів даний факт, відсутні. Окрім того, відсутність порушень вимог режиму утримання, та неодноразове заохочення з боку адміністрації установи внаслідок відповідної поведінки та сумлінного ставлення до праці, не можуть слугувати безумовними підставами застосування до засудженого положень ч.2 ст. 81 КК України.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1