Справа № 206/2245/22
Провадження № 1-кс/206/211/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2022 місто Дніпро
Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кировобад, Азербайджан, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, розлученого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє: 01.03.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі,
якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, 04.08.2022 слідчий СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернулась до суду із клопотанням, погодженим прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді від 04.08.2022 дане клопотання було задоволено.
04.08.2022 слідчий СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, погодженим прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Відповідно до клопотання слідчого, ставиться питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що в провадженні СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000352 від 28.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України. Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення. Так, 12.06.2021 у період часу з 21 години 30 хвилин до 22 години 10 хвилин ОСОБА_4 разом зі своїм неповнолітнім племінником ОСОБА_7 та раніше знайомим неповнолітнім ОСОБА_8 , перебували на зупинці громадського транспорту, яка розташована навпроти магазина «Делві», поблизу будинку № 78А по вулиці Андрія Сахарова в м. Дніпро. У зазначений день, час та місці, ОСОБА_4 побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , який сидів на лавці біля зупинки громадського транспорту та тримав у лівій руці свій мобільний телефон марки «LG V20» сірого кольору, у зв`язку з чим, у нього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб. В цей же день та час, перебуваючи у вищезазначеному місці, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, запропонував своєму неповнолітньому племіннику ОСОБА_7 підійти до незнайомого їм ОСОБА_9 та вирвати у нього з рук мобільний телефон марки «LG V20» сірого кольору, проте на вказану пропозицію неповнолітній ОСОБА_7 відповів відмовою. Однак, бажаючи реалізувати виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, ОСОБА_4 12.06.2021 приблизно о 22 годині 00 хвилин, знаходячись біля магазина «Делві» неподалік від зупинки громадського транспорту, яка розташована, поблизу будинку № 78А по вулиці Андрія Сахарова в м. Дніпро, діючи всупереч вимог ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ (із змінами та доповненнями), згідно якої держава здійснює захист дітей від усіх форм насильства, залучення до вчинення злочинів тощо, посягаючи на основні принципи суспільного виховання неповнолітніх у сфері морального розвитку і виховання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є неповнолітнім, переслідуючи власний корисливий мотив, шляхом погроз та психічного впливу на неповнолітнього, який виразився в примушуванні до вчинення злочину, словесно впливаючи на його свідомість, залучив останнього до відкритого викрадення мобільного телефону марки «LG V20» сірого кольору, власником якого являється ОСОБА_9 , запропонувавши неповнолітньому ОСОБА_8 підійти до незнайомого їм ОСОБА_9 та вирвати у нього з рук мобільний телефон марки «LG V20» сірого кольору. Враховуючи те, що для неповнолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_4 мав певний авторитет, почувши обіцянку останнього, що у випадку виникнення проблем із законом, ОСОБА_4 за допомогою відповідних зв`язків все вирішить, неповнолітній ОСОБА_8 погодився на пропозицію ОСОБА_4 вчинити відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, а саме мобільного телефону марки «LG V20» сірого кольору, який належить незнайомому йому ОСОБА_9 . В цей же день та час, перебуваючи у вищезазначеному місці, ОСОБА_4 , отримавши згоду неповнолітнього ОСОБА_8 на вчинення протиправного діяння, а саме відкритого викрадення мобільного телефону марки «LG V20» сірого кольору, який належить ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, повідомив неповнолітньому ОСОБА_8 , що буде чекати його з викраденим мобільним телефоном марки «LG V20» сірого кольору, який належить ОСОБА_9 , на перехресті вулиці Героїв Дніпра та вулиці Прохорова в м. Дніпро. ОСОБА_4 реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, з корисливих мотивів, діючи в групі з неповнолітнім ОСОБА_8 , 12.06.2021 приблизно о 22 год. 10 хв., пішов на перехрестя вулиці Героїв Дніпра та вулиці Прохорова в м. Дніпро, з метою залишитись непоміченим для потерпілого, можливих свідків та очевидців події, очікувати неповнолітнього ОСОБА_8 з викраденим майном. Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою, діючи в групі з ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_8 12.06.2021 приблизно о 22 год. 10 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту поблизу будинку № 78 А по вулиці Андрія Сахарова в м. Дніпро, підійшов ззаду до раніше незнайомого ОСОБА_9 та під надуманим приводом запитав у останнього «котра година?». В свою чергу, потерпілий ОСОБА_9 , не будучи обізнаним про дійсні злочинні наміри неповнолітнього ОСОБА_8 , тримаючи мобільний телефон «LG V20» сірого кольору, у своїй лівій руці, повернув екран телефону в бік неповнолітнього ОСОБА_8 з метою надання інформації про дійсний час. Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, неповнолітній ОСОБА_8 діючи умисно, у групі з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, стоячи за спиною у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_9 , передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, шляхом ривку вихопив мобільний телефон «LG V20» сірого кольору, з руки потерпілого ОСОБА_9 . Після чого, потерпілий ОСОБА_9 , повернувшись в бік до неповнолітнього ОСОБА_8 , почав кричати, щоб йому повернули вищевказаний мобільний телефон. Неповнолітній ОСОБА_8 , усвідомлюючи той факт, що викрадення ним мобільного телефону «LG V20» сірого кольору, є очевидним для потерпілого, однак бажаючи довести спільний злочинний умисел на відкрите заволодіння майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, до кінця, діючи у групі з ОСОБА_4 , не реагуючи на оклики ОСОБА_9 , не зупинився та продовжив тікати від нього, утримуючи викрадений мобільний телефон «LG V20» сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 в своїй правій руці. Доводячи спільний злочинний умисел до кінця, діючи у групі з ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, у подальшому ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_8 розпорядились викраденим майном на власний розсуд. Умисними злочинними діями ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_8 було спричинено потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду, яка відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2209/21 від 29.06.2021 щодо вартості мобільного телефону «LG V20» сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , складає 3620 гривень 20 копійок. Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у втягненні неповнолітнього у протиправну діяльність, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України. За сукупністю скоєного, умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України. Крім того, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000214, неодноразово давалися доручення в порядку ст. 40 КПК України для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , були встановлені та допитані в якості свідків близькі родичі ОСОБА_4 , які пояснили, що починаючи з липня 2021 року останні не спілкуються з ним та його місцезнаходження та контактні дані не відомі, надавалися запити до відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, до Головного центру обробки спеціальної інформації прикордонної служби, до ІНФОРМАЦІЯ_2 та до Лівобережної адміністрації ДМР з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , тому є підстави вважати, що останній переховувався від органів досудового розслідування, прокуратури та суду. Також були направлені виклики слідчим за місцем реєстрації ОСОБА_4 , з метою виклику його для вручення повідомлення про підозру, про те останній не з`явився, на підставі чого, 25.07.2022 рідному брату ОСОБА_4 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вручене повідомлення про підозру про те, що його брат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України. Враховуючи вищевикладене, та те, що ОСОБА_4 будучі раніше судимим на шлях виправлення не став та маючи не зняту і не погашену в встановленому порядку судимість вчинив нові умисні тяжкі злочини, а саме: злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років та злочин передбачений ч. 1 ст. 304 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Окрім того, під час досудового розслідування, було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та зазначила про наявність фактів та доказів обґрунтованої підозри, підтвердження ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, прокурор просила вирішити питання щодо застосування альтернативного запобіжного заходу на розсуд суду.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що підозра не є обґрунтованою. Заперечував щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України. Крім того зазначив, що він нікуди не тікав, в нього не було житла. Він проживав з жінкою, яка здавала йому в оренду кімнату, а він їй допомагав. Просив суд відмовити в задоволенні клопотання та застосувати домашній арешт, оскільки він працює та зазначив, що буде з`являтись за вимогою суду та органів досудового розслідування. Про те, що він знаходився у розшуку не знав.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та зазначив, що підозра не обґрунтована. Вважає, що розшук підозрюваного було створено штучно, оскільки брати між собою не спілкуються та відсутні докази переховування підозрюваного. ОСОБА_4 раніше був судимий, але зараз він працює, має власні кошти. В той же час, захисник просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши доводи та пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000352, відомості про яке внесено до ЄРДР 28.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України.
24.08.2022 о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України.
Копію клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами підозрюваному ОСОБА_4 вручено 24.08.2022.
Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цими злочинами, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:
- копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.06.2021, відповідно до якого зазначено, що 12.06.2021 близько 22 год. за адресою: м. Дніпро, вул. А.Сахарова, на кінцевій зупинці маршрутки № 21 ж/м Ігрень, невідомий підліток попрохав у заявника ОСОБА_9 підказати котра година, після чого вихватив мобільний телефон марки «LG» і втік у невідомому напрямку;
- копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.06.2021, відповідно до якого зазначено, що 12.06.2021 приблизно о 21 год. 10 хв. знаходячись на кінцевій зупинці маршрутки № 21 за адресою: м. Дніпро, вул. А.Сахарова, ж/м Ігрень, біля нього стояв підліток приблизно 13-15 років, з темним волоссям, овальним лицем, в темному одязі с капюшоном, який йому раніше був невідомим, та зазначив, що він чекає свого друга. Підліток попросив дати мобільний телефон у потерпілого для того, щоб зателефонувати. Потерпілий телефон в руки підлітку не давав, а лише набрав номер, однак абонент був занятим. Після чого, підліток подякував потерпілого і відійшов. Приблизно о 22 год. 10 хв. до зупинки підійшов інший підліток та став за спиною потерпілого, тому потерпілий його не бачив, а лише чув як він спілкувався з іншим підлітком, який просив потерпілого раніше подзвонити. Потерпілий сидів на металевій трубі, яка була на зупинці та тримав зазначений телефон у руках та листав соціальну мережу Фейсбук, в цей час до нього підійшов другий підліток и попросив показати котра година, на що потерпілий не обертаючись до ще одного підлітку, котрий знаходився у нього за спиною, показав на телефоні годину, при цьому тримаючи телефон у лівій руці. В той момент, коли потерпілий показав годину на телефоні, котрий стояв за спиною потерпілого, цей підліток вихватив з рук потерпілого телефон та побіг в сторону балки по провулку, котрий знаходився позаду кінцевої зупинки. Підліток, який знаходився з лівої сторони від потерпілого, також побіг в слід за першим підлітком, який вихватив мобільний телефон. Вказаних підлітків потерпілий не став доганяти, оскільки розумів, що він не зможе їх наздогнати, після чого потерпілий дістав другий телефон та викликав співробітників поліції. Крім того, потерпілий зазначив, що зможе впізнати підлітка, який знаходився з лівої сторони від нього і котрий побіг за підлітком, який вихопив мобільний телефон;
- копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 , у присутності двох понятих, впізнав підлітка на фото № 2 на якому зображений ОСОБА_11 ;
- копією протоколу допиту свідка від 22.06.2022, відповідно до якого допитаний ОСОБА_12 зазначив, що 13.06.2021 о 10 год. до нього підійшли два підлітка ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , котрих свідок знав раніше та запропонували свідку придбати у них мобільний телефон марки «LG V 20», чорного кольору. В той момент, коли підлітки показували свідку телефон, до них підійшов ОСОБА_14 , відомий свідку раніше) та він також запропонував свідку купити вказаний телефон за 400 грн. та ОСОБА_14 зазначив, що даний телефон належить йому. Свідок погодився та заплатив ОСОБА_15 400 грн.;
- копією протоколу пред`явлення речей для впізнання від 05.07.2021, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_9 впізнав мобільний телефон, який належить йому та який 12.06.2021 в нього було вихоплено;
- копією протоколу допиту свідка від 07.07.2021 ОСОБА_16 , відповідно до якого зазначено, що 12.06.2021 близько 22 год. він гуляв зі своєю собакою за адресою: АДРЕСА_2 та бачив як біля транспортної зупинки у чоловіка вихопив мобільний телефон підліток з рук та побіг, після чого інший підліток побіг слідом за першим;
- копіями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.07.2021, відповідно до яких, ОСОБА_16 , у присутності двох понятих, впізнав підлітка на фото № 3 на якому зображений ОСОБА_8 та підлітка на фото № 2 на якому зображений ОСОБА_11 ;
- копією протоколу допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 12.07.2021, відповідно до якого допитаний ОСОБА_11 зазначив, що 12.06.2021 він зі своїм другом ОСОБА_17 та дядьком ОСОБА_18 знаходились за місцем мешкання ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_3 . Він та ОСОБА_13 були в одній кімнаті та з ними був ОСОБА_14 та вони разом пили пиво. 12.06.2021 ОСОБА_11 разом із ОСОБА_17 пішли гуляти в сторону магазину «Ветерок» за адресою: м. Дніпро, вул. А.Сахарова, 78А та через якийсь час до них прийшов ОСОБА_14 та покликав ОСОБА_20 та вказав на чоловіка, який знаходився на зупинці та розмовляв по телефону. Нерсесян ОСОБА_21 сказав ОСОБА_22 , щоб останній підійшов до чоловіка та запитав котра година, а коли чоловік покаже котрий час ОСОБА_11 має вихопити у нього телефон. Нерсесян ОСОБА_23 відмовився це робити і тоді ОСОБА_14 покликав ОСОБА_19 і вони про щось спілкувались. Після чого, ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_20 та сказав, що ОСОБА_14 просив вкрасти у чоловіка на зупинці мобільний телефон. ОСОБА_13 сказав, що ОСОБА_14 погрожував йому фізичною розправою, якщо той відмовиться вкрасти телефон. Нерсесян ОСОБА_23 до останнього думав, що ОСОБА_13 не буде цього робити, однак він вихопив у чоловіка телефони побіг в сторону балки, а ОСОБА_11 побіг за ним. Після чого ОСОБА_13 зазначив, що дуже боїться ОСОБА_24 . Через 30-40 хв. вони підійшли до ОСОБА_24 та сказали, що треба повернути телефон, однак ОСОБА_14 сказав, що йому потрібні гроші. 13.06.2021 у присутності підлітків ОСОБА_14 продав телефон;
- копією протоколу допиту законного представника неповнолітнього потерпілого від 25.07.2022, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_25 є матір`ю ОСОБА_19 , ОСОБА_24 знала приблизно 10 років. Він на початку весни 2021 року попросив ОСОБА_25 пожити в неї, оскільки у його рідного брата не було місця та ОСОБА_14 запевнив, що допоможе зробити ремонт та влаштується на роботу, на що ОСОБА_25 погодилась. Влітку 2021 року, після того, як ОСОБА_14 почав переховуватись від працівників поліції, вона дізналась, що ОСОБА_14 неодноразово поїв її сина ОСОБА_19 алкоголем, давав йому цигарки, застосовував до нього фізичну силу та ображав словесно. Також, 12.06.2021 ОСОБА_14 примусив її сина погрозами фізичною розправою до вчинення грабежу мобільного телефону. Крім того, зазначила, що її син боявся їй це все розповідати, поки ОСОБА_14 проживав у них;
- копією протоколу допиту неповнолітнього потерпілого від 25.07.2022, відповідно до якого допитаний ОСОБА_8 зазначив, що до його друга ОСОБА_20 на початку весни приїхав дядько ОСОБА_14 та оскільки йому ніде було жити, він залишився проживати у них. Коли мати ОСОБА_8 була на підробітках, ОСОБА_14 почав вживати спиртні напої та пригощати ними його та ОСОБА_20 та давати курити цигарки. Коли вони разом вживали алкогольні напої, ОСОБА_14 вихвалявся тим, як сидів в місцях позбавлення волі. Згодом, ОСОБА_14 почав кричати та бити ОСОБА_8 через те, що останній щось не так робив по дому, або відмовлявся вживати з ним алкогольні напої. Мамі він про це не розповідав, оскільки ОСОБА_26 йому погрожував. Крім того, у присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_14 заставив випити багато алкоголю малолітнього ОСОБА_27 , після чого його забрали у лікарню з алкогольним отруєнням. 12.06.2021 він, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 втрьох пішли до магазину, щоб ОСОБА_14 купив собі пива. Вони втрьох сиділи біля магазину «Делві» та побачили на зупинці чоловіка, який розмовляв по телефону. Нерсесян ОСОБА_21 попросив ОСОБА_20 вирвати телефон з рук чоловіка, однак ОСОБА_23 відмовився. Після чого, ОСОБА_14 погрожуючи ОСОБА_8 фізичною силою примусив останнього вкрасти телефон.
Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення матеріали слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України.
Окрім того, встановлені обставини під час розгляду клопотання, пояснення учасників в судовому засіданні, клопотання та додані матеріали, дійсно свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та скоювати інші злочини.
Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 обізнаний про тяжкість покарання, яке загрожує останньому, а тому може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду. Крім того, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_4 дійсно умисно переховувався від органів досудового розслідування, внаслідок чого було постановлено ухвалу від 04.08.2022 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею із копій протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 встановлено, що вони є родичами ОСОБА_4 , з яким вони не спілкуються та не бачились тривалий час. Про місце проживання ОСОБА_4 їм нічого не відомо, за їх адресами проживання він не з`являвся.
Також, з копій протоколів допиту свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 слідчим суддею встановлено, що вони є сусідами ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та які зазначили, що ОСОБА_4 не знають, за його місцем реєстрації його не бачили та в будинку АДРЕСА_1 проживав чоловік на ім`я ОСОБА_33 , якого за вказаною адресою не бачили більше року.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 дійсно не має встановленого місця проживання.
Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи, що підозра у вчинені кримінальних правопорушень базується, у тому числі, на показаннях потерпілих та свідків, а тому перебуваючи на свободі може незаконно впливати на них.
Крім того, відповідно до показань ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , ОСОБА_4 неодноразово їм погрожував.
Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 для уникнення від кримінальної відповідальності, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України зможе перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний є особою раніше неодноразово судимою, на шлях виправлення не став, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нових умисних злочинів, а тому перебуваючи на волі матиме можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний не працює, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення інших злочинів.
Слідчий суддя, окрім цього, враховує характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, практику Європейського суду з прав людини - п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, вплив на свідків та потерпілих, вчинення нових злочинів становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує застосування до підозрюваного запобіжного заходу, саме у вигляді тримання під вартою.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, слідчий суддя вважає за неможливе застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки останній не має постійного місця проживання.
Таким чином, слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового розслідування.
Виходячи із вищевикладеного та враховуючи особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований та не має постійного доходу, розлучений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Отже, підозрюваному може бути змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений даною ухвалою.
В зв`язку із чим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022 2481 грн. Враховуючи характеризуючи данні про підозрюваного та злочини, у яких він підозрюється, вважаю, що сума застави у мінімальному розмірі - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 4962 грн. буде достатньою для внесення у якості застави.
У відповідності до ст. 194 КПК України, на підозрюваного необхідно покласти відповідні обов`язки у разі внесення застави, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій; не відлучатися із м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 24.08.2022 14 год. 00 хв. до 22.10.2022 14 год. 00 хв. включно.
Одночасно визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн., дана сума є достатньою для внесення її як застави.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій; не відлучатися із м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Строк обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з дня внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
У разі невиконання цих обов`язків, до ОСОБА_4 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала набирає чинності негайно після її проголошення.
Строк дії ухвали визначити до 22.10.2022 включно.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1