Справа № 308/4614/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 15.01.2022 року про закриття кримінального провадження за №0001438 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

17 травня 2022 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_3 , згідно якої просить скасувати постанову слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 15.01.2022 року про закриття кримінального провадження, зобов`язати слідчого продовжити досудове розслідування та зобов`язати слідчого виконати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2021 року по справі за №308/4614/21.
Скарга обґрунтована тим, що постановою про закриття кримінального провадження від 15.01.2022 року, яку заявник отримав 07.05.2022 року, слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 кримінальне провадження №0001438 від 10.05.2019 року на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Заявник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, не відповідає вимогам КПК України та підлягає скасуванню через неповноту досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого викладених в постанові фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушення кримінально процесуального закону, не правильного застосування закону про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 жодної слідчої дії у кримінальному проваджені не провів, а також навмисно не виконав ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2021 року по справі за №308/4614/21. Зазначає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було проведено не всебічно та необ`єктивно. Також не проведена судово-медична експертиза, щодо заявника ОСОБА_3 .
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 травня 2022 року скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 15.01.2022 року повернуто собі, яка подала скаргу (а.с.13-14).
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 13.07.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 травня 2022 року, якою скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 15.01.2022, повернуто особі, яка її подала, скасовано, а подану ОСОБА_3 скаргу повернуто до суду першої інстанції на новий розгляд слідчим суддею (а.с.31-34).
Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 03.08.2022 року дана скарга визначена для розгляду слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 (а.с.37).
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 серпня 2022 року відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено її розгляд. Витребувано у слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001438 від 10 травня 2019 року (а.с.38-39).
У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. При цьому, 06.09.2022 року подав клопотання, згідно якого у зв`язку із неможливістю з`явитися на розгляд, просив скаргу розглянути без його участі, скаргу підтримує повністю.
Слідчий Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
Враховуючи наведене слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності слідчого, оскільки його відсутність згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчим суддею із матеріалів скарги встановлено, що у провадженні Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області перебували матеріали кримінального провадження за №0001438 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Також встановлено, що постановою слідчого слідчого відділу Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 15.01.2022 року кримінальне провадження №0001438 від 05.05.2019 року закрито на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України (а.с.3).
У постанові зазначено, що 05 травня 2022 року слідчим слідчого відділу Ужгородського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на підставі повідомлення розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001438 від 05 травня 2019 року за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Постанова слідчого мотивована тим що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 25.09.2018 року близько о 15:00 до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло звернення від гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що під час лікування в Закарпатській обласній клінічній лікарні ім.А.Новака його не ефективно лікували та не надали йому всіх необхідних ліків. Однак, в ході проведення слідчо-розшукових дій, ознак кримінального правопорушення виявлено не було.
Приймаючи до уваги вище викладене та враховуючи, що вжиті заходи, спрямовані на встановлення можливих свідків/очевидців даної події, причетних осіб до вчинення даного кримінального правопорушення результатів не дали, достатніх доказів, які б обумовлювали висунення повідомлення про підозру відповідно до ст.ст. 277, 278 КПК України не здобуто, можливість їх отримання вичерпана, тому керуючись п.2 ч.1 ст.284 КПК України слідчий прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження. Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.
А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.
Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
За змістом п. п. 1, 2, 4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтованості та посилання на положення КПК.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Як вбачається із оскаржуваної постанови слідчого кримінальне провадження №0001438 від 05.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно положень ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалося за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, якою передбачено відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Слід зазначити, що кваліфікацією злочину визнається кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.
При цьому, складом кримінального правопорушення визнається сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин. Кожний склад злочину обов`язково складається з таких елементів як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
Таким чином, відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення, що виключає кримінальну відповідальність особи, а відсутність в діянні складу кримінального правопорушення означає, що подія мала місце, однак результат діянь певної особи не мав характеру кримінального правопорушення.
Враховуючи наведене положення п.2 ч.1 ст.284 КПК України застосовуються у разі, коли на підставі доказів об`єктивно встановлена відсутність хоча б однієї ознаки складу злочину.
В даному випадку, закриваючи провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, слідчим не зазначено, який саме з елементів складу вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, відсутній.
В оскаржуваній постанові слідчий посилається на те, що в ході проведення слідчо-розшукових дій ознак кримінального правопорушення виявлено не було.
Разом із тим, у постанові не зазначено, які саме слідчі (розшукові) дії були проведені у даному кримінальному провадженні та обставини, які були встановлені в результату проведення вказаних дій, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Таким чином, у постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, не встановлені обставини, які дозволяють прийти до висновку, що в діях осіб відсутній склад кримінального правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені фактичні дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування.
Крім цього, у скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що в ході досудового розслідування не була виконана ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2021 року у справі №308/4614/21, копію якої долучено до матеріалів скарги.
Так, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2021 року у справі №308/4614/21 скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 02.05.2020 року слідчого СВ Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001438 від 10.05.2019 року (а.с.6-8). У вказаній ухвалі слідчий суддя прийшов до висновку, що в ході проведення досудового розслідування не в повному обсязі виконані вказівки від 28.01.2020 року Прокуратури Закарпатської області, не виконані п. 1, 2, 4, 5, 6.
Із вказаної ухвалі слідчого судді від 14.07.2021 року вбачається, що 28.01.2020 року Прокуратурою Закарпатської області були видані вказівки слідчому у цьому кримінальному провадженні в порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України про необхідність проведення, зокрема, наступних слідчих (розшукових) дій: 1.Для ефективного розслідування кримінального провадження створити слідчо-оперативну групу, детально вивчити, зібрані на даний час матеріали, за результатами чого скласти план досудового розслідування даного кримінального провадження, в якому передбачити всі можливі версії вчинення кримінального правопорушення; 2.Визнати потерпілим та допитати в якості потерпілого гр. ОСОБА_3 , вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки; 4.Витребувати та вивчити медичну документацію стаціонарного хворого ОСОБА_3 ; 5.Витребувати листок назначення хворому ОСОБА_3 лікарем ОСОБА_9 ; 6.У порядку п.3 ч.2 ст.40 КПК України доручити відповідному оперативному підрозділу Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення очевидців та допитати в якості свідків медичний персонал гастрологічного відділення лікарні ім. А.Новака.
Доказів на підтвердження того, що в даному кримінальному провадженні були виконані вказані слідчі (розшукові) дії, зокрема допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , витребувано медичну документацію стаціонарного хворого ОСОБА_3 , витребувано листок назначення хворому ОСОБА_3 , допитано в якості свідків медичний персонал гастрологічного відділення лікарні ім. А.Новака, слідчому судді надано не було.
Про те, що вказані слідчі (розшукові) дії були проведені під час досудового розслідування та за їх результатами орган досудового розслідування прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, не зазначено і в оскаржуваній постанові слідчого від 15.01.2022 року.
Слідчим не надано жодних доказів, що після скасування 14.07.2021 року слідчим суддею постанови від 02.05.2020 про закриття кримінального провадження за №0001438 у даному кримінальному провадженні проводились слідчі (розшукові) дії.
Так, у справі «Аднаралов проти України» (Заява № 10493/12) ЄСПЛ зазначив, що розслідування має бути ретельним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.). Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року). Будь - який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.
Так, слідчий не скористався правом відстояти постанову в судовому засіданні та надати слідчому судді матеріали на підтвердження своєї позиції. Відтак, висновки слідчого судді базуються на підставі наданих матеріалів та пояснень заявника, викладених у скарзі, який звернувся до суду зі скаргою та надав матеріали на обґрунтування своєї позиції.
Наведене свідчать, що про те, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного та об`єктивного дослідження обставин злочину.
Крім того, слідчий суддя приходить до висновку, що фактично мотивів, з яких слідчий прийшов до висновку про необхідність прийняття рішення про закриття кримінального провадження, в оскаржуваній постанові не наведено, відтак, така не відповідає вимогам ст. 110 КПК.
З огляду на вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, слідчим не відображено у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження проведені ним слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню.
При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу злочину в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого слідчого відділу Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 від 15.01.2022 року про закриття кримінального провадження за №0001438 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, винесена без урахування усіх обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного обсягу слідчих (розшукових) дій, які були би достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення, у зв`язку із чим існують обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, а тому зважаючи на вказане, вважає необхідним задовольнити скаргу ОСОБА_3 , в частині скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Щодо вимоги заявника про зобов`язання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виконати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2021 року по справі за №308/4614/21, то вирішення вказаної вимоги не належить до компетенції слідчого судді за результатами розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст. ст. 534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.
Обов`язковість судових рішень передбачена статтею 129 Конституції України як одна із основних засад судочинства, в кримінальному процесуальному законодавстві - статтею 21 КПК України як засада кримінального провадження. Відтак, за своїм змістом виконання судового рішення не є процесуальною дією, яку слідчий зобов`язані вчинити в рамках кримінального провадження, а є дією, обов`язковою для виконання на всій території України.
У відповідності до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
У зв`язку з наведеним скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 40, 110, 303, 306-307, 309-310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , - задовольнити частково.
Постанову слідчого слідчого відділу Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 15.01.2022 року про закриття кримінального провадження №0001438 від 05.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, - скасувати.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1