Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/899/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Челкар Актюбінської області, Казахстан, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого. 1 ст. 309 КК України,
за участі:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року ОСОБА_7 , на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрито.
Судом вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з ухвалою суду, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав та зберігав при собі наркотичний засіб канабіс, без мети збуту, і 28 березня 2021 року близько 02 годин 50 хвилин, перебуваючи по проспекту Академіка Глушков, 40, в місті Києві був зупинений працівниками поліції, які під час огляду виявили та вилучили у нього чорну пластикову пляшку з речовиною рослинного походження зеленого кольору.
Канабіс, згідно Списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою кабінету міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи ухвалу суду незаконною та невмотивованою, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає про те, що звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд першої інстанції належним чином не встановив, чи страждав ОСОБА_7 на наркоманію, тобто, чи був його психічний розлад зумовлений залежністю від наркотичного засобу внаслідок його систематичного незаконного вживання та в якому порядку ОСОБА_7 встановлено діагноз «наркоманія»; чи потребував він лікування від наркоманії і чи пройшов він його добровільно, з метою одужання від хвороби.
З огляду на наведене, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 положень ч. 4 ст. 309 КК України.
Від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшли заперечення, в яких він просить ухвалу місцевого суду щодо нього залишити без змін, а апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Між тим, даних вимог закону судом першої інстанції при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України не дотримано, з огляду на наступне.
Згідно ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Тобто, приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності двох умов: добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; особою розпочато лікування від наркоманії.
Як вбачається із наявної в матеріалах кримінального провадження довідки медичного центру «Медичні довідки» № 170 від 21 травня 2021 року, ОСОБА_7 самостійно звернувся для проходження курсу лікування та перебував на лікуванні в період з 06 по 21 травня 2021 року.
Тобто, зі змісту вказаної довідки слідує, що ОСОБА_7 за особистою згодою звернувся до лікувального закладу і таке звернення мало місце до проведення у кримінальному провадженні підготовчого судового засідання, що свідчить про добровільність такого звернення.
Разом з тим, у згаданій постанові об`єднаної палати Верховного Суду йдеться також і про необхідність брати до уваги діагноз, який зазначається у довідці про проходження курсу лікування.
Так, в постанові зазначено, що, вирішуючи питання про звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, слід з`ясовувати, чи дійсно ця особа страждала на захворювання з діагнозом «наркоманія» (що є обов`язковою умовою такого звільнення), який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження відповідно Закону України № 62/95-ВР від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби та психотропні речовини, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року № 306/680/21/66/5, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 листопада 1997 року за № 534/2338.
Зокрема, Закон України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" від 15 лютого 1995 року, містить ряд визначень таких понять, як:
- наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною;
- зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами - умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин;
- особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія";
- медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу "наркоманія".
Проте, як слідує із довідки медичного центру "Медичні довідки" № 170 від 21 травня 2021 року ОСОБА_7 був встановлений діагноз: "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів" (а. п. 18).
Тобто, згідно вищевказаної медичної довідки ОСОБА_7 , за результатами медичного обстеження, не встановлювався діагнозу «наркоманія», наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, не зазначено у довідці і про його залежність від наркотичних речовин, як і про відсутність даних про систематичне вживання.
З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при застосуванні до ОСОБА_7 положень ч. 4 ст. 309 КК України є слушними, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням у кримінальному провадженні нового судового розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року, якою ОСОБА_7 , відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та кримінальне провадження щодо нього закрито скасувати.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4