Справа № 308/5380/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/269/22 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2022.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю, стром до 15.07.2022 включно, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Ганичі Тячівського району, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, відомості про яке 28.04.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064.

Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що відділом розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000064від 28.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.3 ст.369 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з

-2-

ОСОБА_11 , а також з іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, незаконно переправляв через державний кордон України громадян України, а саме: громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , за наступних обставин.
У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.04.2022 ОСОБА_7 , розуміючи, що на території України діють обмеження щодо виїзду за кордон для окремої категорії громадян, а також усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив організувати незаконне переправлення осіб поза пунктами пропуску через державний кордон України до Румунії на ділянці відповідальності відділу інспекторів прикордонного служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 .
27.04.2022 у вечірній час, ОСОБА_7 на виконання свого злочинного умислу та бажаючи досягнути злочинного результату, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_5 , та в силу займаної посади виконує обов`язки дільничного інспектора щодо охорони державного кордону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час особистої зустрічі з останнім поблизу відділу інспекторів прикордонного служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виказав сержанту ОСОБА_10 пропозицію систематично надавати йому неправомірну вигоду за сприяння останнього в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, шляхом надання інформації про місця розташування прикордонних нарядів, а також створення умов для безперешкодного перетину державного кордону ОСОБА_7 та іншими визначеними ОСОБА_7 особами, з метою незаконного переміщення людей і тютюнових виробів через державний кордон України поза пунктами пропуску.
При цьому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.05.2022, громадянин України ОСОБА_7 визначив, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_3 , повинен буде здійснити фактичне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України поза пунктами пропуску, а саме, через лінію державного кордону, яка проходить по руслу річки Тиса на території Тячівського району Закарпатської області, пояснив його обов`язки, напрямок руху та познайомив у подальшому з ОСОБА_9
04.05.2022 приблизно о 16 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в смт.Тересва Тячівського району Закарпатської області, будучи пасажиром автомобіля марки «TOYOTA» моделі «COROLA VERSO» державний номерний знак НОМЕР_1 , діючи спільно з ОСОБА_11 , а також з іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, згідно з попередньо досягнутими домовленостями та відповідно до розробленого ним плану, спрямованого на виконання злочинного умислу, після того, як у вказаний автомобіль сів ОСОБА_9 , стосовно якого повинні були, за попередньою змовою групою осіб, вчинити дії щодо незаконного переміщення останнього через державний кордон України поза пунктами пропуску на територію Румунії. За вказівкою ОСОБА_7 , у салоні вказаного автомобіля ОСОБА_11 та

-3-

ОСОБА_9 переодягнулися у гідрокостюми. Після чого, автомобіль марки «TOYOTA» моделі «COROLA VERSO» державний номерний знак НОМЕР_1 , у салоні якого перебували три зазначені пасажири, вирушив у бік лінії державного кордону, а саме в напрямку 268 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу інспекторів прикордонного служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під`їхавши до державного кордону України поблизу 268 прикордонного знаку, ОСОБА_7 на виконання попередньо розробленого злочинного плану, вийшов із салону вказаного автомобіля та підійшов до військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_5 сержанта ОСОБА_10 , який перебував у заздалегідь обумовленому з ОСОБА_7 місці. Тоді між ОСОБА_7 та сержантом ОСОБА_10 зав`язалася розмова, під час якої ОСОБА_7 пояснив ОСОБА_10 подальші дії ОСОБА_11 , який був залучений ним разом з іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, до незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, поза пунктами пропуску, на територію Румунії, а також розповів про свої наміри безпосередньо сприяти вчиненню таких дій та про свої очікування у активному сприянні вчиненню таких дій з боку сержанта ОСОБА_10 . Після завершення розмови з сержантом ОСОБА_10 , ОСОБА_7 подав умовний знак ОСОБА_11 , після якого останній вийшов із автомобіля та сказав вийти ОСОБА_9 . Відтак, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , супроводжуючи ОСОБА_9 , втрьох попрямували в напрямку русла річки Тиса, по якому проходить умовна лінія державного кордону України, де на відстані 50 метрів від лінії державного кордону, в межах 268 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу інспекторів прикордонного служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , їх було виявлено працівниками правоохоронного органу, а ОСОБА_11 був затриманий у встановленому законодавством порядку, що завадило безпосередньому здійсненню незаконного перетну державного кордону.
Таким чином, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , а також з іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, організував незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України поза пунктами пропуску та попередньо спланував проведення таких дій на 04.05.2022, визначивши місце і час незаконного переправлення, підшукавши співучасників, а 04.05.2022 сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадянина України ОСОБА_9 поза пунктами пропуску в межах 268 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу інспекторів прикордонного служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом надання засобів, вказівок і порад, а також шляхом усуненням перешкод.
19.05.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий мотивував обґрунтованістю пред`явленої йому підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, у

-4-

зв`язку з чим для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Слідчий зазначив, що обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження, а наявність існування заявлених ризиків підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення та даними про його особу, який не має жодних офіційних джерел отримання доходу, постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків та осіб на утриманні, не має у власності житла чи інших об`єктів нерухомого майна на території України Також слідчий просив врахувати, що ОСОБА_7 хоча за місцем проживання характеризується позитивно, однак відсутність сталих соціальних зав`язків особистого характеру та соціально значущої ролі, яка передбачає наявність у людини певного рівня особистої відповідальності перед оточуючими та необхідність дотримання певних соціально прийнятних правил поведінки, в сукупності з тією обставиною, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, володіє ситуацією на державному кордоні України та місцями можливого перетину кордону через русло річки Тиса, що додатково свідчить про реальне існування ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду шляхом перетину кордону України в напрямку території Румунії поза пунктами пропуску. На думку слідчого, вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, не забезпечить реальної можливості запобігти ризикам, визначеним ст.177 КК України.
В ухвалі слідчий суддя зазначила, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років і вказане правопорушення відповідно до ст.12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів. Також, слідчий суддя погодилась та визнала доведеними ризики передбачені, п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які, на її думку, з огляду на обставини та тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , є обґрунтованими. Таким чином, врахувавши в сукупності наведені обставини слідчий суддя вважала за доцільне застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. На його думку, стороною обвинувачення не доведено необхідності застосування щодо ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту та наявності ризиків його не належної процесуальної поведінки. Вказує на те, що як сторона обвинувачення так і слідчий суддя при застосуванні ОСОБА_7 запобіжного заходу, виходили виключно із тяжкості кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, при цьому у матеріалах провадження вістуні докази наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і що

-5-

застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків є неможливим. Вважає, що зазначені в клопотання слідчого та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді ризики, які зумовили застосування до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, є лише припущеннями, які не підтверджені належними і достатніми доказами. Також, слідчим суддею не взято до уваги і дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має місце проживання, де проживає разом з матір`ю та сім`єю брата, позитивно характеризується як за місце проживання, так і за місцем строкової служби, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в ранньому віці залишився без батька.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 вказує на її безпідставність та необґрунтованість з огляду на те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді домашнього арешту враховано, як наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_13 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, так і наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та встановлено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. З урахуванням наведеного прокурору просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги сторони захисту та залишити ухвалу слідчого судді від 24.05.2022 без змін.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що підозрюваний належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки. При цьому враховується думка захисника адвоката та прокурора, які не наполягали на відкладенні розгляду апеляційної скарги у зв`язку з неявкою підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000064від 28.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.3 ст.369 КК України.
У рамках даного кримінального провадження 19.05.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння таким діям, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою слідчого судді від 24.05.2022 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід - домашній арешт цілодобово до 15.07.2022 включно без застосування засобів електронного контролю.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його

-6-

захисника, доводи прокурора, а також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування цього запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Згідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З ухвали вбачається, що слідчий суддя врахувала те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та дані про його особу, і дійшла до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотрималася вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, оскільки врахувала як наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, так наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Правильність такого висновку у колегії суддів сумнівів не викликає.

-7-

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, доведена слідчим та прокурором і сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення на момент вручення підозри були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.04.2022, протоколами огляду місця події від 04.05.2022, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 08.05.2022, протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 від 10.05.2022, протоколом огляду з камер спостереження від 07.05.2022, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Дослідження долучених слідчим до клопотання доказів викликає у апеляційного суду внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. А отже, в даному провадженні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у

-8-

клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_7 переховуватися від органу досудового розслідування, апеляційний суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, в сукупності з тією обставиною, що ОСОБА_7 , володіє ситуацією на державному кордоні України та місцями можливого перетину кордону через русло річки Тиса, що додатково дає підстави стверджувати про реальне існування ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду шляхом перетину кордону України в напрямку території Румунії поза пунктами пропуску. У зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії з метою переховування, тому застосування до підозрюваного запобіжного заходу є виправданим.

Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим з огляду на те, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_7 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскільки існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо посилання захисника ОСОБА_6 на ті обставини, що ОСОБА_7 позитивно характеризується, має родину та постійне місце проживання, то на думку апеляційного суду, з огляду на характер та обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не свідчить про можливість дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки і надалі.

Надане в судовому засіданні суду апеляційної інстанції посвідчення волонтера від 03.03.2022 та доводи сторони захисту про активну участь ОСОБА_13 у волонтерській діяльності, що зумовлює необхідність його пересування, в тому числі в межах населеного пункту, де він проживає, не спростовують наявних та достатніх підстав для застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Застосований ОСОБА_7 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

-9-

На переконання апеляційного суду, сторона захисту не навела переконливих доводів того, яким чином втрата у ранньому віці батька впливає на перебування його в умовах цілодобового домашнього арешту.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, існуючих в даному провадженні ризиків, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до переконання, що слідчим та прокурором у судовому засіданні суду першої інстанції була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що у своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, обґрунтовано прийняла до уваги слідчий суддя.

Інших доводів, крім тих, які були перевірені слідчим суддею в ході розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, в апеляційній скарзі захисника не наведено.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою такою, що відповідає вимогам ст.196 КПК України і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не вбачає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2022 щодо ОСОБА_8 ,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: