Справа № 287/148/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2022 р. м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні, у залі суду в м.Олевськ, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000148 від 16.03.2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сущани, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
Встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області № 287/410/14-ц від 25.11.2014 (виконавчий лист від 16.12.2014) зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 08.08.2014 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2015 року.
Однак, ОСОБА_5 , в порушення вимог Сімейного Кодексу України, а саме ст.181 ч. З (за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі), ст. 191 ч. 1 (аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову), ст. 199 (батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років) та ст. 195 ч. З (розмір заборгованості за аліменти обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом), в період з серпня місяця 2014 року по червень місяць 2015 року злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не виконуючи рішення суду про сплату аліментів.
Так, ОСОБА_5 у період, вказаний в рішенні суду щодо сплати аліментів, тобто з серпня місяця 2014 року по червень місяць 2015 року працював водієм на TOB TANK TRANS Польща та отримував заробітну плату в розмірі 2185 злотих щомісячно, що становить відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 01.07.2015 - 12257,85 грн. (курс польського злотого до гривні складає 5,61 грн.).
Однак, ОСОБА_5 умисно, з метою ухилення від сплати аліментів, з отриманого доходу аліменти в обсязі, який передбачений рішенням суду, не сплачував, тим самим поставив повнолітню дитину у скрутне матеріальне становище.
Заборгованість ОСОБА_5 по аліментах на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, станом на 01.07.2015 становить 29917,08 гривень.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання повнолітньої дитини (аліментів).
У підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 було надано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні прокурор не заперечував з приводу задоволення даного клопотання.
Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала з приводу задоволення даного клопотання.
Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 285 КПК України, а також те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є звільненням з нереабілітуючих підстав та що він має право на розгляд обвинувального акту у повному обсязі, з метою його виправдання по суті обвинувачення.
Суд вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, заслухавши учасників процесу, приходить до висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин від застосування щодо неї примусу у формі покарання.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 було вчинено в період з серпня місяця 2014 року по червень місяць 2015 року.
Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, відповідно до вимог якого, протиправні дії передбачені ч.1 ст. 164 КК України, є кримінальним проступком.
Відповідно до положень ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
З урахуванням викладеного, при розгляді справи, суд керується приписами ст. ст. 12,49 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, відноситься до кримінальних проступків. Санкція ч. 1 ст. 164 КК України передбачає покарання у вигляді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арешту на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Пункт 1 ч.2 ст.284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи викладене вище, та те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, з моменту вчинення якого та виявлення якого станом на день ухвалення судового рішення минуло більше трьох років, ОСОБА_5 просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, суд доходить висновку, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити, звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Цивільний позов потерпілою не заявлено.
Керуючись ст. ст. 7, 284, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України закрити на підставі ст.284 ч.2 п.1 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1