Справа № 572/817/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження №кп/247/22 0000025) про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується за ч.1 ст.111 КК України у наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, які спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, а також за ч.1 ст.263 КК України у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 29 березня 2022 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_8 укладена угода про визнання винуватості. Згідно із угодою обвинувачений беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.263 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст.111 КК України у виді 12 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України сторони узгодили остаточне покарання, визначене шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 12 років позбавлення волі.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч.4 ст.469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Один із злочинів, у вчиненні якого підозрюваний визнав себе винуватим, а саме злочин, передбачений ч.1 ст.111 КК України, віднесений до особливо тяжких злочинів, яким шкоду завдано суспільним інтересам.

Пунктом 3 частини 4 статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Отже, виходячи із наведеної вище норми закону угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину можлива виключно щодо особи, яка була членом організованої групи, злочинної організації і т.і. та за умови, що ця особа викрила інших учасників злочинного угрупування.

Таких обставин у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 не вбачається.

На підтвердження вказаних обставин прокурор зазначав, що ОСОБА_5 під час його допиту викрив іншу особу, із якою він зв`язувався з метою вчинення інкримінованого йому діяння, що доводиться протоколом допиту останнього, наявного в матеріалах кримінального провадження.

Однак, вказані обставини мали місце вже під час досудового розслідування, а тому ці обставини не є викриттям інших учасників, а лише можуть бути розцінені як щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Також, матеріали кримінального провадження не місять інформації щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_5 в складі організованої групи.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 наполягала на можливості затвердження наданої суду угоди, вважаючи, що вона відповідає вимогам закону.

На підтвердження своєї позиції захисник зазначала, що попередньо ОСОБА_5 обвинувачувався за ч.1 ст.263 КК України, а вже в межах даного кримінального провадження, під час досудового розслідування повідомив про свою причетність до іншого кримінального правопорушення, викривши таким чином свою діяльність.

Аргументація захисника суперечить наданим суду матеріалам кримінального провадження №00000025, в яких міститься витяг з ЄРДР, із якого вбачається, що повідомлення про вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення із правовою кваліфікацією ч.1 ст.111 КК України, яке надійшло від правоохоронних та контролюючих органів, зареєстровано 16 червня 2021 року, в той час як повідомлення про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення із правовою кваліфікацією ч.1 ст.263 КК України внесено до ЄРДР лише 18 березня 2022 року.

Враховуючи наведене, зміст укладеної прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, суперечить вимогам КПК України.

Крім цього, вказаний процесуальний документ не відповідає, в тому числі, вимогам КК України, тобто, вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Так, санкцією ч.1 ст.111 КК України передбачено основне покарання у виді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Призначення додаткового покарання або призначення основного покарання без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, сторонами узгоджено не було.

Умови угоди мають відповідати вимогам КПК України та КК України.

Згідно із ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Оскільки судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної сторонами кримінального провадження 29 березня 2022 року, суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України, а також не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України в даному випадку відсутні правові підстави для затвердження угоди.

З огляду на те, що обвинувальний акт було направлено до Сарненського районного суду із угодою про визнання винуватості із досудового слідства, необхідно його повернути відповідно до ч.7 ст.474 КПК України для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.472, 473, 474 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У затвердженні угоди про визнання винуватості від 29 березня 2022 року по кримінальному провадженню №кп/247/22 0000025) про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.263 КК України - відмовити.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернути до Рівненської обласної прокуратури для продовження досудового розслідування про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.263 КК України в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя