1Справа № 335/2693/22 1-кп/335/505/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинувальним актом № 0000093 від 17.01.2022 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження № 0000093 від 17.01.2022 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Судом на вирішення учасників процесу поставлено розгляд клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , яке надійшло через канцелярію суду 14.07.2022 року, про скасування арешту майна обвинуваченої, накладеного ухвалою слідчого судді від 23.02.2022 року, а саме: з системного блоку ІНВ 0153, 90-PL821AF5C4-53C, С4X350008732, яке обгрунтовано тим, що на даний час потреба у його застосуванні відпала.

У судовому засіданні обвинувачена та її захисники клопотання про скасування арешту майна підтримали та наполягали на його задоволенні, посилаючись на те, що підстави у подальшому застосуванні арешту вищезазначеного майна відпали.

Прокурор у судовому засіданні проти скасування арешту зазначеного у клопотанні майна не заперечувала, зазначила, що після його огляду на стадії досудового розслідування не було здобуто даних, які б мали значення для кримінального провадження.

Представник потерпілого у судовому засіданні проти задоволення клопотання про скасування арешту не заперечував.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2022 року (справа № 335/1542/22, 1-кс/335/793/2022) в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 17.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, було накладено арешт, в тому числі, на системний блок ІНВ 0153, 90-PL821AF5C4-53C, С4X350008732.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що арешт на зазначене у клопотанні майно обвинуваченої, вилучене в ході обшуку, було накладено з метою збереження речових доказів, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, за наявності на час розгляду клопотання про арешт такого майна даних щодо його відповідності критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Серед засад діючого кримінального процесуального законодавства закріплені, зокрема, верховенство права, доступ до правосуддя відповідно до ст. 7 КПК України.

За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Поряд із цим, статтями 7, 16 КПК України установлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, в ході розгляду клопотання захисника суду не надано обґрунтованих даних про необхідність подальшого застосування арешту майна, про яке йдеться у клопотанні, відносно якого в ході досудового розслідування було проведено необхідні слідчі дії. При цьому, суд враховує підставу для арешту майна, якою, відповідно до ухвали слідчого судді, є збереження речових доказів.

Враховуючи встановлені в ході розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку про те, що необхідність подальшого застосування арешту вказаного у клопотанні майна відпала, а його скасування не перешкоджає подальшому судовому розгляду.

Враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, зокрема, арешт майна, що відповідає положенню ст. 174 КПК України, клопотання захисника про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 174, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2022 року (справа № 335/1542/22, 1-кс/335/793/2022) у кримінальному провадженні № 0000093 від 17.01.2022 року, а саме: з системного блоку ІНВ 0153, 90-PL821AF5C4-53C, С4X350008732.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1