У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. махачкала республіка дагестан російської федерації, зареєстроване місце проживання за адресою с. азатогли республіка дагестан російської федерації, громадянина російської федерації, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, тренера з боксу, батька двох неповнолітніх дітей, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

22 серпня 2022 року СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000453 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , за невстановлених слідством часу, дати, місця та обставин, придбав та у подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, яка полягала у порушенні встановленого в Україні порядку обігу вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, та бажаючи їх настання, не передбаченого п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1993 та п.2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженого наказом MBC України № 622 від 21.08.1998, дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів придбав, зберігав боєприпаси та вибухові пристрої. В період часу з 09 год. 31 хв. 03.09.2022 по 12 год. 32 хв. 03.09.2022 під час проведення обшуку домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , працівниками правоохоронних органів в домоволодінні останнього було виявлено 25 патронів, предмети з написом тротилова шашка, корпус гранати РГД - 5 та корпус гранати ф-1, предмет схожий на запал до гранати, предмет схожий на пістолет з наявним магазином.

В клопотанні вказано, що 03.09.2022 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України за вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

03.09.2022 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в придбанні, зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Слідчий в клопотанні стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами

Окрім цього в клопотанні зазначено, що метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому слідчий вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе упередити вищевказані ризики.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили таке задовольнити з підстав наявності обґрунтованої підозри, а також з метою запобігання вказаним в клопотанні ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, з огляду на те, що наміру ухилятися від слідства та суду, вливати на учасників кримінального провадження тощо ОСОБА_5 не має.
Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань з`ясовано, що СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000453 від 22.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

03.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
У відповідності до ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується доказами, доданими до клопотання, зокрема рапортом начальника ГВЗНД УСБУ в Закарпатській області про виявлення кримінального правопорушення від 18.08.2022, показаннями свідка ОСОБА_9 від 29.08.2022, показаннями свідка ОСОБА_10 від 29.08.2022, протоколом обшуку від 03.09.2022 тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущення слідчого, прокурора про наявність у підозрюваного наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вказаний ризик не знайшов свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Посилання слідчого на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою й не може слугувати обґрунтуванню ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.
Про спростування вказаного ризику свідчить й міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме те, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, він працевлаштований тренер з боксу, має фактичне місце проживання.
При цьому, на думку слідчого судді, існує ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні, задля зміни даних ними органу досудового розслідування показів та (або) замовчування відомих їм обставин події.

Також, на переконання слідчого судді, заявлений в клопотанні ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється знайшов своє підтвердження. Так, згідно з довідки УІТ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення аналогічного злочину (ч. 1 ст. 263 КК України), а також за вчинення злочину проти власності ч. 2 ст. 189 КК України.

Окрім цього слідчий суддя враховує, що наразі в Україні триває воєнний стан, а відтак придбання та зберігання вогнепальної зброї й бойових припасів без відповідного дозволу очевидно підвищує ймовірність існування вищевказаних ризиків.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим, прокурором доведено обставини, передбачені пунктом 1, 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під варту слід відмовити.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя враховує наявність у особи фактичного місця проживання, а також те, що за вказаною адресою підозрюваний викладає учням бокс.
Тож слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого фактичного проживання без дозволу слідчого або прокурора цілодобово.

Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного протягом двох місяців з дня постановлення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, й вказані в резолютивній частині ухвали.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
постановив:

У задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом визначено до двох місяців, а саме до 02 листопада 2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
-утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000453;
-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків становить два місяці й визначено до 02 листопада 2022 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000453.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1