У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000162.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,
підозрюваний ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.06.2022 р.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого суді та ухвалити нову, якою звільнити його з під варти.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора або обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або, у разі залишення підозрюваного під вартою, визначити заставу згідно чинного законодавства.

Узагальнені доводи апелянтів.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Апелянт вказує на те, що підозрюваний фактично затриманий і майже тиждень утримувався під вартою без складання протоколу затримання або ухвали суду, протягом цього часу співробітники СБУ незаконно оглядали мобільний телефон підозрюваного та проводили з ним слідчі дії, які в подальшому оформлені протоколами, як доказ.
Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, проте кваліфікація має бути за ч. 1 ст. 355 КК України, оскільки між підозрюваним та потерпілим існували боргові зобов`язання. Наведені дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, а з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КПК України.
На думку апелянта, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведені, оскільки підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину, його діями фактично майнова шкода не завдана, при цьому будь-яких доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 КК України, окрім показань потерпілого, не має.
За наведених обставин, захисник вважає, що відносно підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_9 зазначає, що ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню.
Апелянт вказує на те, що в порушення вимог ч. 1 ст. 186 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не розглянуто в межах 72 годин з моменту фактичного затримання останнього.
Захисник стверджує, що прокурор до клопотання долучив витяг з ЄРДР, однак постанови про визначення групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні не надав, що свідчить про відсутність повноважень прокурора у даному кримінальному провадженні.
Апелянт вважає, що висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, зокрема ризик переховування не доведений, підозрюваний ніколи не переховувався, ні на кого не впливав, має сім`ю, роботу, постійне місце мешкання, а тяжкість кримінального правопорушення не може виправдовувати тримання особи під вартою.
Захисник вказує на можливість застосування відносно підозрюваного інших, альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, зокрема застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий або нічний домашній арешт у повному обсязі унеможливить існування ризиків та забезпечить досягнення мети і підстав запобіжного заходу.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом УСБУ в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000162, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 436-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено наступне.
24.02.2022 р. Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введено воєнний стан на всій території України терміном 30 діб та який 20.03.2022 р. Законом України про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ продовжено на 30 діб до 25.04.2022 р.
В березні 2022 року, але не пізніше 29.03.2022 р., більш точного часу та дати не встановлено, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану, спільно з невстановленими в ході досудового розслідування особами, переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим наміром, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, вирішив вимагати грошові кошти за неіснуючий борг у потерпілого ОСОБА_10 .
Зокрема 29.03.2022 р. приблизно о 18.00 год., невстановлені в ході досудового розслідування особи, перебуваючи поблизу перехрестя пр. Богоявленського та вул. Торгової у м. Миколаєві, зупинили автомобіль «Део Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 .
Після короткої розмови невстановленої особи з потерпілим ОСОБА_10 , невідома особа всупереч волі ОСОБА_10 помістила останнього до багажного відділення автомобіля «Део Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 та під керуванням невстановленої особи відвезений до місця мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .
У будинку ОСОБА_5 , спільно з невстановленими особами, з метою унеможливлення опору потерпілим ОСОБА_10 , одягли останньому кайданки, які застібнули за спиною.
Переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , за попередньою змовою з невстановленими особами, не повідомляючи підстав та приводів, спричинили потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження, при цьому удари наносили руками та ногами по голові та різних частинах тіла потерпілого. Під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 висловлював незаконні вимоги про повернення неіснуючого боргу та передачі грошових коштів у сумі 12 600 доларів США.
У свою чергу потерпілий ОСОБА_10 заперечував наявність боргу та передачу вказаної грошової суми ОСОБА_5 . Задля забезпечення виконання потерпілим ОСОБА_10 незаконних вимог ОСОБА_5 про передачу вказаної суми грошових коштів, останній, спільно з невстановленими особами, продовжили спричиняти потерпілому тілесні ушкодження, завдаючи удари руками та ногами по голові та різних частинах тіла.
29.03.2022 р. близько 22.00 год. невстановлені в ході досудового розслідування особи залишили місце мешкання ОСОБА_5 , при цьому безпосередньо ОСОБА_5 прикував ОСОБА_10 кайданками до батареї, щоб не дати можливості втекти.
Протягом 30.03.2022 р. потерпілий ОСОБА_10 , будучи прикованим кайданками до батареї, перебував за місцем мешкання ОСОБА_5 , де останній, з метою реалізації злочинного наміру, направленого на отримання грошових коштів за неіснуючий борг, періодично наносив ОСОБА_10 удари ногами і руками по голові та різним частинам тіла.
30.03.2022 р. близько 18.00 год. ОСОБА_5 стало відомо, що за допомогою соціальних мереж, потерпілого ОСОБА_10 розшукує ОСОБА_11 , з якою останній перебуває у цивільному шлюбі.
Після цього, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_10 та декілька раз вдарив останнього, зняв кайданки та відпустив, пригрозивши спричиненням тілесних ушкоджень у разі звернення до правоохоронних органів.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці.
24.02.2022 р. президент Російської Федерації, а також інші невстановлені на цей час представники влади РФ спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил РФ на територію України.
24.02.2022 р., на виконання вказаного наказу, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади РФ, її Збройних Сил, спецслужб та інших осіб, військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України, через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській та інших областях, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.
ОСОБА_5 з початку збройної агресії Російської Федерації проти України, сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, виправдовує, визнає правомірною та заперечує збройну агресію Російської Федерації проти України, зокрема, підтримуючи тісні зв`язки з невстановленою на даний час громадянкою Російської Федерації, яка веде власний « ОСОБА_12 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », використовуючи програми для миттєвого обміну повідомленнями пересилав останній відео матеріали стосовно соціальної обстановки в м. Миколаєві, в тому числі, із зафіксованими наслідками здійснення Збройними Силами РФ обстрілів цивільної інфраструктури м. Миколаєва, з власними коментарями, в яких заперечував здійснення таких обстрілів саме Збройними Силами РФ.
14.04.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 436-2 КК України.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється, в тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого злочинах, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, обставини їх вчинення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, запобігти яким може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання у кримінальному провадженні, зокрема, дані заяви ОСОБА_10 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, протоколів допиту потерпілого від 12.04.2021 р. обшуку від 11.04.2022 р., огляду речей і документів від 12.04.2022 р., пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2022 р. та інші матеріали провадження у їх сукупності, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , а тому доводи захисника ОСОБА_6 про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є безпідставними.
Доводи захисника ОСОБА_6 про невірне визначення кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 189 КК України є необґрунтованими, оскільки із здобутих органом досудового розслідування та досліджених слідчим суддею доказів, вбачається наявність підозри ОСОБА_5 у вчиненні саме вказаного кримінального правопорушення, будь-яких даних про наявність цивільно-правових відносин між підозрюваним і потерпілим не вбачається.

Окрім цього, матеріали провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину, який вчинений із застосуванням насильства до потерпілого, володіє повною інформацією про потерпілого, свідків та інших причетних до кримінального правопорушення осіб, особи яких досудовим розслідуванням наразі не встановлені.
За наведеного, доводи захисників про недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.

Твердження захисника ОСОБА_13 про порушення встановленого ч. 1 ст. 186 КПК України строку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , є безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
У ч. 1 ст. 186 КПК України визначено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Однак, чинний кримінальний процесуальний закон не містить безумовної вимоги, за якою слідчий суддя мав би припинити розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу, прийняти те чи інше рішення у разі виходу за межі гранично визначеного 72-годинного строку для розгляду такого клопотання. У той же час, рішення, прийняте слідчим суддею у строки, які відповідають критеріям розумності безвідносно 72 годин, не підлягає безумовному скасуванню виключно із мотивів виходу слідчим суддею за межі строку, передбаченого ч. 1 ст. 186 КПК України, коли довготривалий судовий розгляд зумовлений обставинами у справі (складність справи, значна кількість матеріалів, які необхідно дослідити), поведінкою сторін (витребування у прокурора матеріалів кримінального провадження, клопотання захисту про перенесення судового розгляду), необхідністю повно дослідити докази, аргументи, проаналізувати їх та надати відповідну оцінку, наявність у провадженні інших судових справ, які потребують розгляду тощо.
В даному випадку, з урахуванням введення на всій території України воєнного стану, та проведення у безпосередній близькості до м. Миколаєва бойових дій, зважаючи на обставини кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що порушення строку, передбаченого ч. 1 ст. 186 КПК України не є істотним.

Посилання захисника ОСОБА_6 на те, що підозрюваний раніше не судимий та має на утриманні малолітню дитину не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали, оскільки не спростовують висновків слідчого судді про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Стосовно певних порушень прав підозрюваного ОСОБА_5 під час затримання, про які останній зазначав у суді першої інстанції та наводяться в апеляційній скарзі захисником ОСОБА_6 , то з цього приводу слідчим суддею постановлено зобов`язати посадових осіб Територіального управління ДБР, в Миколаївській області провести дослідження таких фактів, тобто відповідне процесуальне рішення за фактом порушення прав підозрюваного під час затримання можливе лише після перевірки таких обставин відповідними правоохоронними органами.

Виходячи із даних про особу підозрюваного та обставин можливо вчинених ним кримінальних правопорушень, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_13 , тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та захисників ОСОБА_14 і ОСОБА_13 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ___________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3