Справа № 159/5059/20
Провадження № 1-кс/159/645/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про часткове скасування арешту майна
19 травня 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

представника

власника майна ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду в м. Ковелі Волинської області клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах компанії MARCOTRAN TRANSPORTES INTERNACIONALES S.L., про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 23.10.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000762 від 18.10.2019 року, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах компанії MARCOTRAN TRANSPORTES INTERNACIONALES S.L., звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 23.10.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000762 від 18.10.2019 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 18.10.2019 року до ЄРДР за № 0000762, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця події 18.10.2019 року був вилучений сідловий тягач марки «Вольво», реєстраційний номер Республіки Іспанія НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який зберігається на території військової частини НОМЕР_3 , що в АДРЕСА_1 , власником якого є іспанська компанія MARCOTRAN TRANSPORTES INTERNACIONALES S.L., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого від 18.10.2019 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом, оскільки він є знаряддям вчинення злочину і зберіг на собі його сліди.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від 23.10.2019 року накладено арешт на вказаний транспортний засіб з метою збереження речових доказів та дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, відповідає критеріям, визначеним ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України.

Представник власника майна вважає, що на даний час відпала потреба у накладеному арешті на вказане майно, оскільки, як вбачається із ухвали слідчого судді від 23.10.2019 року, арешт накладено на транспортний засіб з метою його дослідження органом досудового розслідування та збереження речових доказів. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, на даний час досудовим слідством проведені всі необхідні слідчі дії стосовно вказаного транспортного засобу, підозра будь-кому не оголошувалась. Крім цього, в ході проведення по справі судової інженерно-транспортної експертизи, встановлено, що водій цього транспортного засобу не мав технічної можливості уникнути наїзду на трактор з причепом шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для руху.

Також представник власника майна вказує, що в разі пред`явлення цивільного позову потерпілими до іспанської компанії MARCOTRAN TRANSPORTES INTERNACIONALES S.L., шкода буде відшкодована повністю страховою компанією, оскільки в матеріалах кримінального провадження знаходиться поліс страхового відшкодування (зелена карта).

Накладення арешту на вказаний автомобіль на даний час порушує права іспанської компанії, оскільки безпідставне його утримання перешкоджає компанії вчасно доставляти товар в місця його збуту.

В зв`язку з наведеним, заявник просив скасувати арешт, накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 23.10.2019 року, зокрема на сідловий тягач марки «Вольво», реєстраційний номер Республіки Іспанія НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

В судовому засіданні по розгляду клопотання представник власника майна ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання з підстав, наведених в ньому. Просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що у вказаному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування та кінцеве процесуальне рішення у справі не прийнято, а тому може виникнути необхідність в проведенні додаткових експертиз.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються порушеного питання, прийшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з таких міркувань.
Зокрема, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що в провадженні Ковельського РУП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000762 від 18.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2019 року, на вказаний вище сідловий тягач марки «Вольво», реєстраційний номер Республіки Іспанія НОМЕР_1 , накладено арешт із забороною користуватись та розпоряджатись ним.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що власником арештованогосідлового тягача марки «Вольво», реєстраційний номер Республіки Іспанія НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , є компанія MARCOTRAN TRANSPORTES INTERNACIONALES S.L., що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому заявник, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, може звертатись до суду з клопотанням про скасування арешту.
Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Положення ч. 1 ст. 167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Органом досудового розслідування при проведені огляду місця події 18.10.2019 року було вилучено сідловий тягач марки «Вольво», реєстраційний номер Республіки Іспанія НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який в подальшому визнано речовим доказом.
Зазначений сідловий тягач марки «Вольво» дійсно є речовим доказом по даному кримінальному провадженню та підлягає належному збереженню, в тому числі й шляхом заборони розпоряджатись в будь-який спосіб.
В той же час, з моменту вилучення транспортного засобу пройшов досить тривалий проміжок часу (більше двох років), та будь-які слідчі дії з вказаним автомобілем на даний час не проводяться, про що свідчать матеріали кримінального провадження.
Крім цього, кримінальне провадження відносно водія сідлового тягача марки «Вольво» не здійснюється, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення водію вказаного транспортного засобу не оголошувалось, а тому тимчасове повне обмеження конституційних прав та свобод власника майна в даному випадку прямо суперечить нормам Конституції України та чинному законодавству України, а потреби досудового розслідування на даний час вже не виправдовують такий ступінь втручання у права власника транспортного засобу.
Так, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що, з метою належного збереження речового доказу існує можливість та необхідність скасування заборони користуватись майном із одночасною передачею його на відповідальне зберігання його власнику.
На переконання слідчого судді, користування заявником цим автомобілем з одночасною забороною на розпорядження ним в будь-який спосіб, не призведе до втрати речового доказу та буде сприяти його збереженню в належному стані.
Одночасно таке пом`якшення арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав заявника, оскільки подальше тримання цього транспортного засобу, а відтак обмеження прав власника майна, буде нічим іншим, як свавільним чи незаконним посяганням на охоронювані законом права власника майна.
За таких обставин слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2019 року, в частині заборони користуватись зазначеним транспортним засобом, залишивши в силі заборону розпоряджатись зазначеним транспортним засобом.
Зважаючи на таке рішення, слід зобов`язати Ковельське РУП ГУНП у Волинській області негайно передати вказаний вище транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику (або іншим уповноваженим особам)до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 23.10.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000762 від 18.10.2019 року, в частині заборони користуватись майном, на яке накладено арешт, а саме на сідловий тягач марки "Вольво", реєстраційний номер Республіки Іспанія НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_4 ), залишивши в силі заборону відчужувати та розпоряджатись зазначеним автомобілем в будь-який спосіб.

Зобов`язати СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області негайно передати вказаний автомобільна відповідальне зберігання власнику (або іншим уповноваженим особам)до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 24 травня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1