Справа № 449/1198/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2022 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000139 від 23.12.2020 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, невійськовозобов`язаний, не працює, раніше судимий: Перемишлянським районним судом Львівської області 23.07.2010року за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 185, ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; Перемишлянським районним судом Львівської області 11.03.2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців відбув покарання 22.11.2016 року; Перемишлянським районним судом Львівської області від 15.08.2017р. за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 15.11.2019р. Перемишлянським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі (відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання по даному вироку більш суворим по вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 23.11.2018р., всього до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі 19.12.2019р. звільнений з Львівської установи виконання покарань №19 по відбуттю покарання); 29.11.2018р. Перемишлянським районним судом за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі (відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України частково зарахувати покарання за вироком від 18.12.2017р., всього 4 роки позбавлення волі); 23.11.2018р. Перемишлянським районним судом за ч. 2 ст. 185,ст.. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі (відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 31.01.2018р., остаточно призначити 4 роки 3 місці позбавлення волі);15.08.2017р. Перемишлянським районним судом за ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 395, ст.. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 04.12.2020 р. Перемишлянським районним судом за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ст.395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 21.05.2020 року близько 01.20 год., маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, шляхом підбору ключа до навісного замка, проник у середину гаражного приміщення, яке знаходиться на господарстві ОСОБА_6 в с. Дусанів Перемишлянського району Львівської області, звідки таємно викрав болгарку невстановленої марки вартістю 820,80 грн. та бензопилу невстановленої марки вартістю 2745,50 грн., чим завдав збитків ОСОБА_4 на загальну суму 385,00 грн.

Крім цього ОСОБА_4 22.05.2020 року близько 02.00 год., маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, шляхом розбиття скла у дерев`яній віконній рамі , проник у середину нежилого будинку, який знаходиться на господарстві ОСОБА_7 , що в с. Дусанів Перемишлянського району Львівської області, звідки таємно викрав 5 металевих блят вартістю 1215 грн.

29.01.2018 року Перемишлянським районним судом Львівської області ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.185, ч.3 ст.297, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі. 19.12.2019 року ОСОБА_4 після відбування покарання звільнений з місця позбавлення волі, дата погашення судимості 19.12.2025 року.

Однак, ОСОБА_4 після відбування покарання на шлях виправлення не став, систематично порушує громадський порядок, вчиняє правопорушення, за що притягався до адміністративної відповідальності, а саме 10.01.2020 року за ч.1 ст.178 КУпАП, після чого йому було винесено попередження про припинення ведення антигромадського способу життя. Незважаючи на це, 07.03.2020 року ОСОБА_4 знову притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП та 18.03.2020 року за ст.173-2 КУпАП.

23.03.2020 року Перемишлянським районним судом Львівської області ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 систематично порушував встановлені йому обмеження, а саме: 05.05.2020 року без поважних причин не прибув на реєстрацію в Перемишлянське ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області, 25.02.2020 року та 06.05.2020 року не був вдома, за що на нього було складено протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 КУпАП.

Крім цього 02.03.2020 року, 07.04.2020 року та 04.05.2020 року ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, а також 25.05.2020 року вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.194 КК України на території Перемишлянського району Львівської області.

Також, 08.03.2020 року, 11.03.2020 року та 16.04.2020 року, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на території Франківського району м. Львова.

Крім цього ОСОБА_4 09.01.2020 року, 15.01.2020 року, 14.02.2020 року, 15.02.2020 року, 16.02.2020 року, 25.02.2020 року, 04.03.2020 року, 13.03.2020 року, 24.04.2020 року, 26.04.2020 року, 01.05.2020 року та 03.05.2020 року вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України на території Залізничного району м. Львова.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , первинно, свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнавав повністю, та погодився на розгляд кримінального провадження в порядку п. 3 ст. 349 КПК України. Однак в подальшому, під час виступу з останнім словом заявив, що оговорив себе під впливом працівників поліції, та заперечив свою вину, в зв`язку з чим суд повернувся до дослідження усього об`єму доказів сторони обвинувачення, та доказів сторони захисту.

Будучи повторно допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.395 КК України обвинувачений ОСОБА_4 за обставин викладених в обвинувальному акті визнав. Заперечив свою провину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, оскільки взяти на себе провину у даному кримінальному правопорушенні його примусили працівники поліції. Виступаючи в судових дебатах та з останнім словом обвинувачений просив його виправдати, оскільки вини не визнає. Позицію обвинуваченого підтримано захисником.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні також стверджується дослідженим в судовому засіданні документальними доказами, а саме:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що точної дати не пам`ятає, приїхав на господарство, яке йому залишила бабуся в с. Дусанів Львівського району Львівської області, побачив, що гараж відкритий і з гаражу пропала бензопила і болгарка, після чого він викликав працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , пояснив, що точної дати не пригадає, в нього на господарстві в с.Дусанів Львівського району Львівської області, де він не проживає, шляхом розбиття скла у дерев`яній віконній рамі, проникли у середину нежилого будинку, звідки таємно викрали 5 металевих блят.

Показами допитаного в судовому засіданні як свідок працівника ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_4 добровільно визнав вину у вчиненні крадіжок, під час проведення слідчого експерименту обвинувачений сам з власної ініціативи в присутності понятих, показував як вчинив крадіжку, жодного примусу з його сторони або працівників поліції до ОСОБА_4 не здійснювалося.

- Протоколом огляду місця події від 22.05.2020 року та фототаблиці до нього, встановлено, що під час огляду господарства ОСОБА_6 в с. Дусанів Львівського району Львівської області, виявлено відчинені двері гаражу;

- Заявою від 16.09.2020 року, встановлено, що старшим оперуповноваженим ДУ ЛУВП №19 в службовому кабінеті на посту №15, відібрано у ОСОБА_4 заяву про викрадення ним шляхом підібрання ключів до навісного замку гаражу вночі 19.05.2022 року в с. Дусанів Перемишлянського району, болгарки та бензопили, які потім продав на зупинці вул. Личаківська двом перехожим за суму 630 грн.;

- Заявою від 16.09.2020 року, встановлено, що старшим оперуповноваженим ДУ ЛУВП №19 в службовому кабінеті на посту №15, відібрано у ОСОБА_4 заяву про викрадення ним шляхом розбиття вікна у одному з будинків 18.05.2022 року в с. Дусанів Перемишлянського району, 5 блят, які потім продав за 250 грн.;

- Висновком №9/3 експертного дослідження з оцінки, встановлено, що вартість викраденої болгарки невстановленої марки 820,8 грн, а вартість бензопили невстановленої марки 2745,50 грн.;

- Протоколом огляду місця події від 23.05.2020 року та фототаблиці до нього, встановлено, що під час огляду будинку ОСОБА_7 в с. Дусанів Львівського району Львівської області, виявлено відчинене дерев`яне вікно;

- Висновком №9/4 експертного дослідження з оцінки, встановлено, що вартість викрадених 5 пічних чавунних плит 1215,00 грн.;

- Вироком від 29.01.2018 року Перемишлянського районного суду Львівської області, ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.185, ч.3 ст.297, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі;

- Довідкою про звільнення від 19.12.2019 року, стверджено, що ОСОБА_4 після відбування покарання звільнений з місця позбавлення волі, дата погашення судимості 19.12.2025 року;

- Ухвалою від 23.03.2020 року Перемишлянським районним судом Львівської області ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік

- Обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеному до ЄРДР за №0000488 від 09.03.2020 року, стверджено, що ОСОБА_4 08.03.2020 року, 11.03.2020 року та 16.04.2020 року, вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на території Франківського району м. Львова;

- Постановою ГО №349363 від 10.01.2020 року, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КупАП;

- Постановою ГО №457445 від 07.03.2020 року, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КупАП;

- Попередженням особи, стосовно якої може бути встановлено адміністративний нагляд від 10.01.2020 року, встановлено, що ОСОБА_4 винесено попередження про припинення порушення громадського порядку та прав інших громадян;

- Протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 22.10.2020 року, ОСОБА_4 в присутності понятих розсказав і показав як він вчиняв крадіжки у господарстві ОСОБА_6 та гаражі ОСОБА_7 , які знаходяться в с. Дусанів Львівського району Львівської області;

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у житло та самовільньному залишенню особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного правопорушення, доведена повністю.

Суд розцінює лише часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, як спосіб уникнення від покарання, оскільки таке повністю спростовується показами свідка, потерпілих та іншими документальними доказами.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно вимоги УІАП ГУНП у Львівській області, відповіді КП Перемишлянська центральна районна лікарня, встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в наркологічному та психіатричному кабінетах на Д обліку не перебуває.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше неодноразовов судимий, непрацюючий, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Як пом`якшуючу його вину обставину, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння встановленню дійсних обставин по справі. Як обтяжуючу обставину покарання суд визнає рецедив злочинів. Тому суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі.

Вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 04.12.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 185 КК України, й призначено йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Враховуючи те, що засуджений після постановлення вироку 26.05.2020 року, вчинив інший злочин, скоєний ним до постановлення попереднього вироку, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року (з наступними змінами та доповненнями) "Про практику призначення судами кримінального покарання", за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю вироків, у вигляді позбавлення волі, шляхом часткового складання покарань.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В АЛ И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.395 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком 3 місяці.

З урахуванням ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 та ст.72 КК України КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом часткового приєднання невідбутого попереднього покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі згідно вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 04.12.2020 року та призначити остаточне покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з 25.05.2020 року, з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 736 грн. витрат за проведення двох товарознавчих експертиз (отримувач ПП АгроКом; код ЄДРПОУ 1959565, р/р НОМЕР_1 , банк ВАТ Кредобанк, МФО - 325365).

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Львівського Апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1