ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1355/22 Справа № 210/2141/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нижньогірське АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст.263, ч.2 ст. 28 ст.263-1 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року було задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на менш обтяжливий було залишено без задоволення.
Продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , на 60 днів, а саме до 28.05.2022 року включно.
Попередньо обраний альтернативний захід обвинуваченій ОСОБА_7 у вигляді застави у розмірі 659 100 грн. 00 коп. з покладенням попередньо вказаних обов`язків у випадку внесення застави, - залишено без змін.
Продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , на 60 днів, а саме до 28.05.2022 року включно.
Попередньо обраний альтернативний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді застави у розмірі 659 100 грн. 00 коп. з покладенням попередньо вказаних обов`язків у випадку внесення застави, - залишено без змін.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що враховуючи ризики, які суд оцінив у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у разі визнання їх винними, що є об`єктивними даними можливого переховування обвинувачених від суду, вплив на свідків, які на даний час не допитані та перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що на даному етапі судового розгляду застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинувачених переховуватися від органів досудового розслідування або суду.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 більш м`яку міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та при обранні запобіжного заходу, так і при його продовженні, прокурором не була доведена наявність хоча б одного з передбачених законодавством ризиків, не було надано жодного доказу наявності вказаних ризиків, а також не було надано суду доказів, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, а також те, що є докази існування вказаних ризиків взагалі.
На думку адвоката, судом першої інстанції в повній мірі не враховано особу обвинуваченої, остільки ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судима.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу щодо ОСОБА_8 скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 більш м`яку міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та при обранні запобіжного заходу, так і при його продовженні, прокурором не була доведена наявність хоча б одного з передбачених законодавством ризиків, не було надано жодного доказу наявності вказаних ризиків, а також не було надано суду доказів, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, а також те, що є докази існування вказаних ризиків взагалі.
На думку адвоката, судом першої інстанції в повній мірі не враховано особу обвинуваченого, остільки ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, його матір ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом 2 групи по зору, має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , раніше не судимий.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисник ОСОБА_6 , кожен окремо підтримали апеляційні скарги з підстав, зазначених у них, просили їх задовольнити, скасувати ухвалу суду про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати обвинуваченим запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг, посилався на їх безпідставність, ухвалу суду вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляційні скарги захисника обвинувачених залишити без задоволення.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За вимогами ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 24.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ст. 263-1 КК України.
Відповідно до матеріалів провадження, до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
В судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 30.03.2022 року, прокурором було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з тих підстав, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а застосування до обвинувачених жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою необхідно враховувати вимоги ст. 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського Суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Також, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.
Суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував ризики, які оцінив у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у разі визнання їх винними, що є об`єктивними даними можливого переховування обвинувачених від суду, вплив на свідків, які на даний час не допитані та перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню, та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Цей висновок узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цього питання.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд відповідно взяв до уваги, що існує певна ймовірність того, що можуть з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій.
Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін..
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Отже, доводи апеляційних скарг захисника обвинувачених щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені, про що йдеться в ухвалі та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Тому, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, як того просить захисник обвинувачених.
Всі інші викладені захисником обвинувачених апеляційні доводи були предметом дослідження суду при продовженні їм строку дії запобіжного заходу і їм надана належна оцінка, жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг судом не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є вмотивованим і обґрунтованим, та ухвалене у відповідності до вимог кримінального процесуального закону й на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги захисника обвинувачених, - залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ст. 263-1 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4