У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.10.2022 Справа №607/13470/22

Провадження №1-кс/607/4319/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000133 від 01 жовтня 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000133 від 01 жовтня 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки "Volkswagen" моделі «Golf» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 та ключ від даного автомобіля, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
Подане клопотання мотивоване тим, що 30.09.2022 року до чергової частини ВП №l (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від судового експерта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що під час огляду автомобіля марки "Volkswagen" моделі «Golf» 2000 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено знищення ідентифікаційного номера двигуна автомобіля.
Відомості про дану подію 01 жовтня 2022 внесені дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП України в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133.
30 вересня 2022 року у зв`язку з необхідністю проведення судових авто - технічних експертиз та технічних експертиз документів, інших експертиз чи слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000133, під час проведення огляду місця події, вилучено автомобіль марки "Volkswagen" моделі «Golf» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі/кузова № НОМЕР_3 та ключі запалювання від даного автомобіля.
Вказаний автомобіль та ключі запалювання від 02.10.2022 року постановою дізнавача визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Під час огляду місця події в присутності понятих встановлено, що користувачем вказаного автомобіля марки "Volkswagen" моделі «Golf» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі/кузова НОМЕР_3 , був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ юридичним власником автомобіля марки "Volkswagen" моделі «Golf» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_7 .
Враховуючи вищевикладене, а також те, що існує сукупність підстав вважати, що вказаний автомобіль та ключі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, а також з метою запобігання зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому, ініціатор клопотання ставить питання про накладення арешту наавтомобіль марки "Volkswagen" моделі «Golf» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 та ключ від даного автомобіля.
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав слідчому судді заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав, просить задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_3 та його представник адвокат в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання в частині заборони користування транспортним засобом.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, в судовому засіданні встановлено, що СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 від 01 жовтня 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.

У клопотанні прокурора наведено відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказані кримінальні проступки, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР №0000133 від 01 жовтня 2022 року; рапортом помічника чергового ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 30.09.2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 30.09.2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 30.09.2022 року; письмовою заявою ОСОБА_8 від 30.09.2022 року; письмовою заявою ОСОБА_3 від 30.09.2022 року; протоколом огляду від 30.09.2022 року, іншими долученими до клопотання матеріалами.

Постановою дізнавача СД відділення №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_9 від 02.10.2022 року, вилучене 30 вересня 2022 року під час огляду місця події майно, а саме автомобіль марки "Volkswagen" моделі «Golf» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 та ключ від даного автомобіля, володільцем якого являється ОСОБА_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000133 від 01 жовтня 2022 року.

Слід зазначити, що на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором (ч.1 ст.171 КПК України).

Водночас відповідно до вимог ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Також у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що майно, вилучене під час проведення огляду місця події, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, адже такі речі є предметом, знаряддям і засобами вчинення кримінального правопорушення в межах даного кримінального провадження.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

З урахуванням цих обставин, слідчий суддя доходить висновку, що арешт майна у цьому випадку є достатнім для забезпечення збереження речових доказів та пропорційним втручанням у право володіння майном володільця ОСОБА_3 та не матиме надмірних наслідків для нього, тому клопотання про арешт майна слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно, із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя не бере до уваги заперечення захисника та володільця в частині заборони користування автомобілем, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, транспортний засіб є предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, отже є речовим доказом в даному кримінальному провадженні.
Накладення арешту на таке майно не є припиненням права володіння. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно вилучене під час огляду місця події 30 вересня 2022 року, володільцем якого являється ОСОБА_10 та юридичним власником ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 64-2, 98, 167, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000133 від 01 жовтня 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 30 вересня 2022 року, володільцем якого являється ОСОБА_3 , юридичним власником ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, а саме: транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі Golf , чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова/шасі № НОМЕР_3 та ключ до даного транспортного засобу.

В решті вимог клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1