права № 336/7725/21
Провадження 1-кп/336/662/2021
У Х В А Л А

"26" квітня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2021 року за № 0000978 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою:

22.09.2021 року у провадження Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, ухвалою від 22.09.2021 року у ньому, було призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні 27.09.2021 року було застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 27 вересня по 26 листопада 2021 року включно. Ухвалою від 11.11.2021 року строк тримання під вартою було продовжено за клопотанням прокурора по 10.01.2022 року. У судовому засіданні 28.12.2021 року прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 строком на 60 днів. Дія запобіжного заходу продовжена до 29.04.2022 року.

Обґрунтування клопотання:

прокурор зазначила, продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно через те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин: так 29 липня 2021 року в період часу з 23 години 00 хвилин до 23 години 40 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , що виник під час словесної сварки на побутовому ґрунті, правою рукою наніс три удари в ліву область голови ОСОБА_7 та один удар долонею лівої руки в праву область голови, від якого остання впала зі стільця на підлогу коридору.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому та скориставшись тим, що потерпіла лежить на підлозі у стані алкогольного сп`яніння і не може чинити опір, наніс ОСОБА_7 не менше восьми ударів дверима ванної кімнати (їх кутом) в область обличчя, не менше чотирьох ударів дверима ванної кімнати (їх кутом) в волосисту частину голови, не менше п`яти ударів дверима ванної кімнати в ділянки тулуба останньої, чим спричинив останній, згідно висновку експерта КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР № 4096 від 31 липня 2021 року наступні тілесні ушкодження:

- Відкрита черепно-мозкова травма: лінійний перелом у передньо-зовнішньому відділі лівої тім`яної кістки; лінійний перелом у передньо-зовнішньому відділі правої темяної кістки; епідуральна гематома в проекції переломів; субдуральний крововилив в передній, середній та задній черепній ямках загальним об`ємом даного крововиливу (згортки та рідка кров) сягає близько 100-120см?; переривчасті субарахноїдальні церебральні крововиливи, що розташовані по зовнішньо-верхнім поверхням півкуль та в глибині борозен; вогнища забоїв речовини головного мозку, що розташовані в проекції кори полюсів обох лобних часток головного мозку, правої тім`яної частки; крововиливи у м`яких тканинах голови, що розташовані: права скронева ділянка, ліва тім`яно-скронева ділянка, лобна ділянка, потилична ділянка; крововиливи у товщі правого та лівого скроневого м`язу з вираженими реактивними запальними змінами; садна та забійна рана в скроневій ділянці зліва, синець, садження та рани в ділянці лоба, забійна рана у ділянці підборіддя, травматичне ушкодження язику з крововиливами; ділянка садження у виличній ділянці справа з переходом до ділянки зовнішнього слухового проходу, забійні рани у потиличній ділянці справа, поверхнева рана на правій бічній поверхні носу, садно у ділянці спинки носу, синці у очноямкових ділянках справа та зліва, синець в ділянці завитка правої вушної раковини, синець та рвана рана в ділянці соскоподібного відростка справа за вушною раковиною, синець та рвана рана на задній поверхні противозавитка лівої вушної раковини; закрита тупа травма грудної клітки: неповні поперечні переломи 2-3-го правих ребер по навкологрудинній лінії, крововиливи навколо переломів; крововиливи в товщі переднього середостіння; крововиливи під плеврою та в тканині легень, під зовнішньою оболонкою серця; крововиливи у м`яких тканинах задньої поверхні тулуба; синці в ділянці клубової кістки зліва, синці в проекції лона, синці, садна, садження на кінцівках.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи, причиною смерті ОСОБА_7 стала відкрита черепно-мозкова травма, яка виразилася переломами кісток склепіння черепу, крововиливами під оболонки головного мозку, ділянками забоїв речовини головного мозку, що призвело до розвитку набряку-набухання головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, спричинення умисних тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, тобто злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, мають місце інші ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_3 може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Не має стійких соціальних зв`язків, постійного доходу. З показів свідка ОСОБА_8 , яка була допитана у суді убачається, що ОСОБА_3 був помічений у нетверезому стані, допускає асоціальну поведінку.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: встановлено, що ОСОБА_3 після скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 до правоохоронних органів з дійовим каяттям не звернувся, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення медичну допомогу потерпілій не надав. При чому усвідомлював, що життя потерпілої під загрозою.

Крім того, встановлено, ОСОБА_3 є особою неодноразово раніше судимою, яка на шлях виправлення і перевиховання не стала.

Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), знаходячись на волі буде переховуватись від суду, що обґрунтовує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на цей час не зник.

Крім того, на свободі, ОСОБА_3 здатний незаконно впливати на осіб, які являються свідками по кримінальному провадженню, оскільки свідками є сусіди ОСОБА_3 , що в подальшому вплине на швидкий, повний та неупереджений розгляд кримінального провадження в суді та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме: встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння схильний до агресивної поведінки, тобто перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів на думку прокурора не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Позиція сторін щодо заявленого клопотання:

Прокурор наполягає на задоволенні клопотання вважаючи, що ризики які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з того часу не зникли, напрочуд підтвердилися із показів свідка ОСОБА_8 і інший запобіжний захід не забезпечить процесуальну поведінку ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував та зазначив, що не збирається переховуватися від суду, має хоч і неофіційний але постійний заробіток, має мати, офіційну реєстрацію місця проживання. Крім того, має бажання стати до лав ЗСУ.

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 висловила свою позицію щодо заявленого клопотання. ЇЇ позиція полягає у тому, що ОСОБА_3 всіляко сприяв слідству, не переховувався від слідства, сам викликав поліцію та швидку допомогу, коли виявив свою співмешканку мертвою, повідомив родичів потерпілої про її смерть. У нього є матір, яка допоможе йому матеріально, він не має наміру уникати судового розгляду та переховуватися від нього, ризики прокурором не доведені, просили обрати щодо ОСОБА_3 інший запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_6 наполягав на задоволенні клопотання, вважає що ОСОБА_3 має утримуватися під вартою, оскільки ОСОБА_3 одразу після смерті потерпілої стверджував, що вона вже прийшла із тілесними ушкодженнями, померла від них а не від його дій, не визнавав, що наносив потерпілій тілесні ушкодження.

Встановлені судом обставини та висновок суду:

розглянувши клопотання суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи з таких мотивів: обрання до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту є недоречним з огляду на те, що у справі ще не допитані свідки, він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, раніше неодноразово засуджувався та відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Крім того, судом не виявлено будь яких соціальних зв`язків у ОСОБА_3 , мати та сестра проживають окремо та не пов`язані з ним спільним побутом та не мають взаємних прав та обов`язків. Крім того, родичі ОСОБА_3 самі зловживають спритними напоями та вчиняють сварки та бійки, як показала свідок ОСОБА_8 . ОСОБА_3 не підтверджена наявність постійного джерела доходу. Сам ОСОБА_3 неодноразово пояснював, що існував за рахунок коштів, які отримував за найману некваліфіковану фізичну працю наймаючись поденно, отримуючи інформацію з Інтернету, така робота не тримає ОСОБА_3 у місці його проживання. Інші родичі проживають у інших містах України та також не мають зв`язків із ОСОБА_3 .

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (злочин) із застосуванням насильства, погрози його застосування, суд має право не визначати розмір застави.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 (всі перелічені та обґрунтовані прокурором ризики) та ст. 178 КПК України, до ОСОБА_3 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без застави. Зазначений запобіжний захід є виправданий з точки зору запобігання ризиків та тяжкості злочину у скоєння якого обвинувачується ОСОБА_3 .

У відповідності до правил ст. 331 ЦПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

З цих підстав суд, керуючись ст. ст. 314-318, 331, 369-372, 376 КПК України,-

постановив:

продовжити дію застосованого до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 28 лютого 2022 року по 28 червня 2022 року включно.

З врахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 4-р/2019 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_9 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню (ч. 4 ст. 331, абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

С у д д я : ОСОБА_1