Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/407/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 червня 2022 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Знам`янка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, такого, який до засудження проживав і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, востаннє (у даному кримінальному провадженні):

- 08.06.2018 року вироком Кам`яно-Дніпровського районного суду Запорізької області за ст. ст. 185 ч.1, ч.2, 190 ч. 2, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки, ухвалою Кам`яно-Дніпровського районного суду Запорізької області 01.03.2019 року скасований іспитовий строк, засудженого направлено для відбування покарання,

залишено без задоволення.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінськго районного суду м. Кіровограда постановлено залишити без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування прийнятого судом першої інстанції рішення вказано наступне.

Клопотання засудженого ОСОБА_7 та характеризуючі дані на останнього не містять достатніх відомостей про те, що засуджений на протязі усього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, задовольнити клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить наступні доводи.

Він відбув 2/3 частини покарання; на даний час відбуває покарання у СІЗО, а тому не залучений до праці, не може проявити себе в цьому, однак, його дисциплінарні стягнення, що він мав раніше погашені.

Вказує, що раніше, відбуваючи покарання у виправній колонії, працював на виробничій зоні та досяг посади бригадира, перебував на доброму рахунку у адміністрації установи.

У с. Кам`яно-Дніпровське Запорізької області, територія якого є тимчасово окупованою, залишилась його матір, яка хворіє та потребує допомоги, і яку він має бажання вивезти з окупованої території.

Зазначає, що у вчиненому щиро кається, визнає вину та жалкує про вчинені злочини.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка заперечувала задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При цьому, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідно враховувати поведінку засудженого за весь період відбуванням ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Як встановлено матеріалами клопотання, ОСОБА_7 наразі відбуває покарання за вироком Кам`яно-Дніпровського районного суду Запорізької області за ст. ст. 185 ч.1, ч.2, 190 ч. 2, 70 КК України, яким його засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки.

У подальшому, ухвалою Кам`яно-Дніпровського районного суду Запорізької області 01.03.2019 року ОСОБА_7 скасований іспитовий строк, засудженого направлено для відбування покарання.

Відбував покарання у ДУ «Вільнянська установа виконання покарань № 11».
Проте, у звязку із евакуацією, 06 квітня 2022 року прибув до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».
За час перебування в установах виконання покарань допустив сім порушень умов та порядку відбування покарання, за що притягнений до відповідальності, накладено стягнення у вигляді доган. Стягнення погашені.
Заохочень протягом строку відбування покарання не мав.
Реагує на заходи виховного впливу, але потребує додаткової уваги, самокритичний, але не завжди вимогливий, не схильний до утворення конфліктних ситуацій, дотримується правомірних відносин із персоналом установи.
Відтак, колегія суддів вважає, що у поведінці засудженого ОСОБА_7 , дійсно, наявна позитивна тенденція, що безумовно свідчить про те, що засуджений стає на шлях виправлення.

Однак, колегія суддів зауважує й на наступне.

При оцінці поведінки засудженого, береться до уваги, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й, крім того, - активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення до роботи, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

Зауважується, що хоч стягнення, накладені на засудженого за порушення умов відбування покарання, й погашені, проте факт їх наявності не характеризує поведінку засудженого як взірцеву.

Засуджений не працевлаштований, відсутні дані про активну участь ОСОБА_7 у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення до роботи, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Крім того, як йшлося вище, вирішуючи питання про звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, слід ретельно вивчати дані про особу засудженого.
Як встановлено матеріалами клопотання, ОСОБА_7 неодноразово судимий (найчастіше за злочини проти власності). Після чого вчиняв нові злочини.

Востаннє засуджений 08 червня 2018 року до покарання у виді позбавлення волі, однак звільнений від його відбування з випробуванням. Однак, вже 01 березня 2019 року ухвалою суду першої інстанції іспитовий строк ОСОБА_7 скасовано й останнього направлено для відбування призначеного покарання.

Вказане сукупно свідчить про те, що засуджений не бажає соціюватись у суспільстві, стати на шлях виправлення та перевиховання.

Зважаючи на вказані обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_7 не засвідчує повного його виправлення та перевиховання, й протягом усього періоду відбування покарання як процес виправлення та перевиховання, не є взірцевою, що вказує на те, що засуджений на даний час ще не довів свого виправлення, а тому застосування умовно-дострокового звільнення засудженого у даному випадку колегією суддів визнається передчасним і не доцільним.
Слід вказати, зазначені вище обставини правильно оцінені судом першої інстанції при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення.

За таких обставин, колегія суддів не убачає підстав до скасування оскаржуваної засудженим ухвали суду першої інстанції та вважає цю ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 червня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4