ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2958/21 Номер провадження 11-кп/814/406/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 / в режимі відео/

та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 23 грудня 2021року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новодєвиці Хорольського р-ну Приморського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засудженого 21.12.2017 року Свердловським районним судом м. Костроми Російської Федерації за ч. 2 ст. 210, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 69 КК Російської Федерації до 11 років позбавлення волі з відбування покарання в колонії суворого режиму. Зараховано в строк відбування покарання період тримання під вартою з 16.05.2015 року по 20.12.2017 року включно. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 18.12.2018 року вирок Свердловського районного суду м. Костроми Російської Федерації від 21.12.2017 року приведено у відповідність із законодавством України, визнано вважати засудженим за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 68, ч. 2 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18.05.2020 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.05.2015 року по 10.04.2018 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,.
відмовлено в задоволенні спільного подання в.о.начальника ДУ «Полтавська виправна колонія №64» Північно- східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Відмовляючи в задоволенні клопотання районний суд зазначив, що ОСОБА_7 в повній мірі не довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з рішенням суду адвокатом в інтересах засудженого подана апеляційна скарга з доповненнями в якій вона ставить питання про скасування ухвали суду з винесенням нової ухвали, якою задовольнити подання щодо умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання ОСОБА_7 .

Апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні подання про УДО, районний суд не звернув увагу на те, що засуджений ОСОБА_7 за місцем відбування покарання, а саме в Державній установі «Полтавська виправна колонія №64» характеризується з позитивної сторони, мав 1 стячгнення, яке погашене, в установленому порядку. Має 7 заохочень.

Адвокат звертає увагу, що з матеріалів справи об`єктивно вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, про що свідчить наявність в нього позитивної характеристики.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Засуджений та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги з доповненнями та просили задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката в інтересах засудженого.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається із матеріалів справи початок строку відбування покарання ОСОБА_7 21.12.2017 року. Кінець строку відбування покарання 20.06.2023 року.
В обґрунтування подання посилаються на те, що засуджений за час відбування покарання в виправній колонії Російської Федерації характеризувався негативно, мав 38 стягнень, заохочень не мав. За час перебування в ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23" стягнень та заохочень не мав. До ДУ "Полтавська виправної колонії (№ 64)" прибув 27.12.2019 року. Характеризується позитивно, мав 1 стягнення, яке погашене в установленому законом порядку. Має 6 заохочень. Працевлаштований в бригаді по пошиву одягу. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Виконавчі листи до установи не надходили. Начальником відділення СВПР та психологом установи характеризується з позитивної сторони як особа, яка довела своє виправлення.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_7 засуджений вироком Свердловського районного суду м. Костроми Російської Федерації від 21.12.2017 року, який приведено у відповідність із законодавством України ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 18.12.2018 року до покарання у виді 11 років позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18.05.2020 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.05.2015 року по 10.04.2018 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_7 покарання відбуває з 21.12.2017 року, станом на 18.10.2021 року відбув покарання 9 років 03 місяці 28 днів, відповідно, на час розгляду справи судом відбута ним частина покарання становить більше 3/4 частини призначеного покарання та засуджений має право на застосування положень ст. 81 КК України.
З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" та затвердженої начальником установи 18.10.2021 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.05.2015 року. З 16.05.2015 року міру покарання відбував в колоніях Російської Федерації. За час відбування покарання характеризується негативно, до дисциплінарної відповідальності притягувався 38 разів, з них 3 рази був поміщений до карцеру, стягнення погашенні в установленому законному порядку. Мав 1 заохочення. За період утримання у ДУ "Полтавська установа виконання покарання ( № 23)" характеризувався посередньо, стягнень, заохочень не мав.
З 27.12.2019 року міру покарання відбуває в ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)". За час відбування покарання характеризується позитивно. Один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи заохочувався шість разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально- виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Працевлаштований на виробництві установи в бригаді по пошиву одягу. Поставлені завдання виконує своєчасно та якісно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовувати їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу "Професія", отримав спеціальність "Швея" в Полтавському навчальному центрі (№ 64) при установі. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення". Виховні заходи, як проводяться в установі відвідує, робить для себе вірні висновки. У вільний час читає художню літературу, дивиться телепередачі. Відповідно до ст. ст. 110, 114 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з вітчимом, матір`ю та сестрою шляхом листування та телефонних розмов, зустрічається з ними на довгострокових побаченнях, отримує від них посилки та передачі. Стосунки доброзичливі.
Рішенням комісії від 02.10.2020 року в застосуванні умовно-дострокового звільнення від покарання відмовлено як особі, яка не довела свого виправлення.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 вирішувалось на засіданні комісії ПВК (№ 64) 18.10.2021 року, було прийнято рішення про направлення матеріалів до суду для вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення.
Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_7 , за час відбування покарання з 21.12.2017 року він має 39 стягнень.
За вчинені порушення до ОСОБА_7 застосовувались стягнення у виді догани (35 разів), усної догани (1 раз), переведення до карцеру (3 рази) за порушення, що виражались у порушенні режиму утримання, не виконання законних вимог, за зберігання заборонених предметів, за відмову від чергування згідно графіку.
За час відбування покарання, тобто за період більше трьох років, засуджений має 7 заохочень які застосовувались до нього впродовж 2018-2021 років, а саме: 19.12.2018 року, 16.04.2020 року, 15.07.2020 року, 15.10.2020 року, 15.01.2021 року, 15.04.2021 року, 13.07.2021 року.
Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 з 2020 року змінив свою поведінку на кращу, демонструє, що стає на шлях виправлення.
З довідки головного бухгалтера ПВК № 64 вбачається, що заробітна плата засудженому ОСОБА_7 нараховувалася за період з січня 2020 року по вересень 2021 року і становить 4177 грн. 75 коп. Виконавчі листи на засудженого до установи не надходили.
Аналіз наявних у справі доказів та встановлені обставини, на переконання суду, не містять достатніх даних, які безперечно доводять, що поведінка засудженого ОСОБА_7 свідчить про те, що він довів своє виправлення, а лише вказують на те, що він в даний період часу дотримується умов відбування покарання у виді позбавлення волі, тобто стає на шлях виправлення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 є передчасним.

Отже, висновки суду першої інстанції є правильними та належним чином обґрунтовані, підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.376,405,407,419КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 23 грудня 2021року стосовно ОСОБА_7 про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .