Справа № 361/6864/19
Провадження № 1-кп/361/198/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.22 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
сторони захисту - адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001867 від 02.07.2019 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Білоусівка Драбівського району Черкаської області, громадянки України, із неповною середньою освітою, офіційно не працюючої, не одруженої, не маючої на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.3 ст. 357 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Русанів Броварського району Київської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
-01.11.2006 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років;
-20.03.2007 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України до покарання приєднано 6 місяців за вироком суду від 01.11.2006, звільненого 16.04.2013 умовно-достроково на не відбутий строк 3 роки 4 дні,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.3 ст. 357 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходяться матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 357 КК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 застосований у вигляді тримання під вартою строком до 05 червня 2022 року включно, а ОСОБА_5 строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 05 червня 2022 року.
Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 під вартою, яке обґрунтовує тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також просила врахувати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, тому неможливо застосувати жоден з більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в продовженні дії запобіжного заходу та застосувати до підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.
Обвинувачена ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала думку свого клієнта.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Тобто, питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою є обов`язком суду незалежно від наявності клопотань.
Одночасно з цим, прокурором внесено питання щодо продовження строку тримання під вартою осіб.
При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд бере до уваги те, що на даний час продовжують існувати ризики, також суд враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше судимі і, наразі, обвинувачується у вчиненні злочину проти життя. При цьому відсутні достовірні дані, що стан здоров`я обвинувачених не дає останім змогу перебувати в умовах слідчого ізолятора.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою може оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Даних про наявність підстав для скасування запобіжного заходу застосованого до або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, судом не встановлено, а стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, щоб забезпечило належну процесуальну поведінку кожного з обвинуваченого, не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, суд відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та з огляду на практику Європейського суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим за умови доведеності вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, приходить до висновку про доведеність існування ризиків.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свобод обвинуваченого судом на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Питання доведеності винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій суд при розгляді питання щодо продовження строку тримання під вартою не вирішує, оскільки ці питання підлягають дослідженню під час розгляду кримінального провадження по суті.
Оскільки термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підсудних закінчується, а судовий розгляд даного провадження не закінчився, виходячи з необхідності уникнення ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та які були встановлені судом під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу - тримання під вартою, із ступеня тяжкості та інкримінованого їм злочину, а також тієї обставини, що підстави для застосованого обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки в ході розгляду даного клопотання прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть переховуватися від суду, оскільки обґрунтовано підозрюються у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, за який останні можуть бути засудженими до 10 років позбавлення волі, можуть незаконно впливати на недопитаних свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене строк тримання під вартою обвинуваченим необхідно продовжити, оскільки ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не змінились та існують на даний час.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 392, 395 КПК України, суд ,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , 1981 р.н. за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 357 КК України, строком на 60 днів, а саме до 01 серпня 2022 року включно з утриманням останньої в ДУ «Київський слідчий ізолятор» .
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , 1989 р.н. за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 357 КК України, строком на 60 днів, а саме до 01 серпня 2022 року включно з утриманням останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» .
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження термінів тримання під вартою безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебувають під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.
Роз`яснити обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1