Провадження № 1-кс/686/7769/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, в інтересах якої подана скарга - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27.11.2021 про закриття кримінального провадження №0001242 від 21.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із вказаною скаргою звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова слідчого не відповідає вимогам процесуального закону, є незаконною,містить лише посилання на норми цивільного законодавства, досудове розслідування проведене неповно без проведення необхідних слідчих дій, спрямованих на зібрання доказів.

А тому представник ОСОБА_4 просить скасувати постанову слідчого.

В судовому засіданні адвокат адвоката ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом із тим, від органу досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження №0001242 від 21.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №0001242 , слідчий суддя дійшов такого висновку.

21.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за зареєстровано кримінальне провадження №0001242 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27.11.2021 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю у діянні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Зміст постанови, яка оскаржується свідчить про те, що вищезазначених вимог закону слідчим в повній мірі не дотримано, а рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без проведення повної перевірки доводів заявника, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження, у тому числі тих, на які скаржник вказує у судовому засіданні.

З матеріалів кримінального провадження 0001242 вбачається, що слідчий при винесенні постанови не в повній мірі врахував обставини, про які повідомляє заявниця та з якими вона пов`язує вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дізнання у ньому тривало один місяць і шість днів.

Протягом цього часу дізнавач 23.11.2021 провів допит у якості потерпілої ОСОБА_4 .

Інших слідчих та/або процесуальних дій у межах кримінального провадження дізнавач не вчиняв.

Основною підставою для закриття кримінального провадження дізнавач у оскаржуваній постанові вважає наявність цивільних правовідносин між потерпілою та невідомою особою, якій ОСОБА_4 за її твердженням перерахувала грошові кошти в рахунок оплати з газову плиту.

Дізнавач викладає у постанові склад розслідуваного кримінального правопорушення та приходить до висновку про відсутність суб`єктивної сторони (умислу) у невстановленої особи на вчинення кримінального правопорушення.

Проте такі висновки слідчого не підтверджені матеріалами кримінального провадження внаслідок допущеної неповноти досудового розслідування.

Слідчий суддя зазначає,що відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, слід виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено, що винна особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання - не виконувати. Розмежування кримінально-караного злочину від цивільно-правової угоди слід проводити не по тому, як оформлені укладені між сторонами договори, а по тому, що стало результатом цієї договірної діяльності. Якщо одна сторона, приймаючи на себе зобов`язання, не має ніяких реальних можливостей і бажання їх виконувати, мова йде про шахрайство (постанова Верховного Суду від 24.09.2020 р. у справі №755/10138/16-к).

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-250кс16, наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, за наявності підстав не повинна бути перешкодою для оцінки вчиненого як злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Однак як наявність, так і відсутність складу кримінального правопорушення, у тому числі його суб`єктивних ознак у діях конкретної особи мають ґрунтуватись на зібраних під час досудового розслідування доказах та встановлених обставинах.

Разом із цим, дізнавач у межах кримінального провадження не провів належного комплексу слідчих та процесуальних дій, спрямованих на зібрання доказів та встановлення обставин заволодіння коштами потерпілої та особи (осіб), до цього при четних. .

З огляду на наведене, висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення без встановлення рахунку, на який потерпіла перерахувала кошти, особи, на яку він відкритий, та інших слідчих дій не безпідставним та не є належним проведенням об`єктивного та повного досудового розслідування.

Вказані суперечності слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути, а тому вони повинні бути усунуті слідчим під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає наявні у кримінальному провадженні дані недостатні для висновку про закриття кримінального провадження, оскільки той обсяг інформації, яка наявна у кримінальному провадженні, явно не дає змоги стверджувати ні про наявність, ані про відсутність події чи складу кримінальних правопорушень у діях відповідної особи (осіб).

Наведене у сукупності вказує на необґрунтованість постанови дізнавача про закриття кримінального провадження та невжиття достатнього обсягу заходів у вигляді проведення необхідних слідчих та/чи процесуальних дій з метою виконання завдань кримінального провадження та встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, про обґрунтованість скарги ОСОБА_3 та наявність підстав для скасування постанови слідчого.

Під час досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії для досягнення мети кримінального провадження, у тому числі щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, та/або вчинити процесуальні дії, спрямовані на здобуття відомостей, що є предметом розслідування кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27.11.2021 про закриття кримінального провадження №0001242.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя