Справа №760/8124/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2022 року до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 07 липня 2022 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
В обґрунтування скарги зазначає, що 27 червня 2022 року до Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 було направлено електронною поштою заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ст. 111, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України.
Тому просив зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України на внесення відомостей до ЄРДР за його заявою №938, №939 від 27.06.2022 року про вчинення суддями Київського апецяційного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 109, ст. 111, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України, внести відомості по вказаних ним в заяві кваліфікацій статей вчинених злочинів ч. 3 ст. 109, ст. 111, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України.
В судове засідання ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги не з`явився.
Представник НАБУ у судове засідання не з`явився, направив письмові пояснення, просив розглянути скаргу ОСОБА_3 без його участі, зазначив, що Національним бюро вже розглядалась заява ОСОБА_3 і в ній не наведено достатніх та об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, просив відмовити у задоволені скарги.
У зв`язку із неприбуттям в судові засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, відповідно до частини 4 статті 107 КПК фіксування судового розгляду скарги за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З матеріалів, доданих до скарги, вбачається, що ОСОБА_3 в порядку ст. 214 КПК України до Національного антикорупційного бюро України подав заяву від 27.06.2022 року, Вих. №938, №939, про вчинення кримінальних правопорушень, яка була зареєстрованою за Вх. №С-4377, однак відповідні відомості за заявою про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені.
Таким чином, визначений законом строк на внесення відомостей за вказаною заявою від 27.06.2022 року до ЄРДР (24 години) сплив 28.06.2022 року.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Виходячи з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відтак, передбачений кримінальним процесуальним законом строк на внесення відомостей до ЄРДР, а також строк на надання заявнику витягу з ЄРДР пропущений, що свідчить про наявність факту протиправної бездіяльності органу досудового розслідування.

Системний аналіз положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Таким чином, дії уповноважених осіб суперечать приписам ч. 1 ст. 214 КПК України і згідно з правилами ст. 303 КПК України така бездіяльність може бути оскаржена під час досудового розслідування.

При цьому враховується, що п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020 № 4-р(II)/2020 передбачено, що звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікувано перебуває в межах належної правової процедури, забезпечення якої є одним із завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України). Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати факти, що викладені в тексті заяви на предмет їх доведеності та встановлювати наявність події кримінального правопорушення, оскільки це свідчитиме про перебирання повноважень органу досудового розслідування.

Водночас слідчий суддя звертає увагу на рекомендації, викладені в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, де висловлено позицію про те, що, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК. Таким чином, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Вимогами КПК України не передбачено жодної підстави для невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення злочинів, про які повідомлено належно оформленою заявою.

Підсумовуючи, слід зазначити, що на етапі прийняття слідчим/детективом, дізнавачем, прокурором заяви про вчинене кримінальне правопорушення у порядку ст. 214 КПК України, слідчий суддя не наділений повноваженнями давати оцінку змісту заяви, у тому числі на предмет наявності/відсутності у ній відомостей про кримінальне правопорушення з апелюванням на цьому етапі до положень ст. 2 КПК України щодо завдань кримінального провадження.

Слід зауважити на неприпустимість розмежування звернень за ознаками, а саме заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, розглядаються за правилами ст. 214 КПК України, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону України «Про звернення громадян».
Таким чином, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак такі відомості не були внесені до ЄРДР у встановлений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк, то має місце бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то в обов`язковому порядку такі відомості мають бути внесені до ЄРДР.
При цьому, виходячи з Розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298, внесення відомостей до Реєстру, зокрема про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, здійснюється його Реєстратором.
Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження зобов`язувати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за тими статтями КК України, що вказані в заяві ОСОБА_3 . Отже, в цій частині скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного та керуючись стст. 19, 129-1 Конституції України, стст. 214, 303, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 27.06.2022 року, Вих. №938, №939 про вчинення кримінальних правопорушень.
В решті скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1