Справа № 761/9741/22
Провадження № 1-кс/761/5521/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 на незаконне тримання під вартою ОСОБА_3 в порядку ст..206 КПК України,

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні № 420 220 000 000 004 11 від 01.04.2022 ОСОБА_3 щодо його незаконного, на думку захисника, тримання в умовах несвободи.
На обґрунтування скарги захисник зазначає, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.04.2022 щодо підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строк якого закінчився, у зв`язку з чим просив у порядку ст. 206 КПК України звільнити ОСОБА_3 з-під варти.
Вивчивши скаргу, долучені до неї документи,слідчий суддя дійшов висновку про таке.
Статтею 206 КПК передбачено, що слідчий суддя повинен зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Вказаний обов`язок у слідчого судді виникає у разі, якщо наявні відомості, що створюють обґрунтовану підозру про перебування в межах територіальної юрисдикції суду особи, позбавленої свободи, за відсутності відповідного судового рішення.
У силу ч.3 ст.206 КПК за рішенням слідчого судді позбавлена свободи особа звільняється, якщо не буде надане судове рішення або не будуть доведені інші правові підстави для позбавлення громадянина свободи.
Наведене свідчить, що перевірка законності перебування особи у місцях несвободи має бути проведена слідчим суддею у разі, коли виникає необхідність з`ясування наявності судових рішень про застосування до певного громадянина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, застосування до особи тимчасового чи екстрадиційного арешту, призначення покарання у виді позбавлення волі або ж інших правових підстав для тримання особи у слідчому ізоляторі.
Обов`язковою умовою проведення такої перевірки є достатні дані, що відсутні правові підставі утримання особи в умовах несвободи.
Разом з тим, за даними з ДУ «Київський слідчий ізолятор», вбачається, що 03.06.2022 ОСОБА_3 засуджено вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської областівід 03.03.2022 за ч.1 ст.463-2, ч.2 ст.111 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі. Також, згідно вказаного вироку зазначено, що обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Отже, аналізуючи зміст скарги, та надане судове рішення, а саме копію вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської областівід 03.03.2022, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність об`єктивних даних які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри вважати, що ОСОБА_3 утримується під вартою без правових підстав.

У відповідності до частини 1 ст.9 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, слідчий суддя, як і інші службові особи органів державної влади має діяти виключно в межах наданої компетенції.

Вказані правові норми у їх сукупності та логічному зв`язку з дослідженими слідчим суддею обставинами приводить до висновку про відсутність підстав для доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 на незаконне тримання під вартою ОСОБА_3 в порядку ст..206 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: