Провадження № 1-кп/524/84/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000775 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушне, Кольського району, Мурманської області, громадянина України, українця, освіта повна середня, працюючого ПАТ «Кременчуцький вагонобудівний завод» - коваль - штампувальник, учасником АТО, ООС, інвалідом не являється, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

19 травня 2021 року, приблизно о 19 год. 10 хв., в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Київської в м. Кременчуці в напрямку від вул. Вадима Пугачова до с. Піщане, Кременчуцького району, керуючи автомобілем Opel Vectra д.н. НОМЕР_1 , рухався обвинувачений ОСОБА_7 .

В цей же час, поблизу будинку № 69, по вул. Київській, м. Кременчука, на проїзну частину вийшла потерпіла ОСОБА_5 , яка перетинала вул. Київську з права наліво відносно напрямку руху автомобіля «Opel Vectra» д.н. НОМЕР_1 рухаючись по пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.35.1 -5.35.2 (пішохідний перехід) та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра».

Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_7 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебувають пішоходи, та виявивши попутній транспортний засіб в суміжній правій смузі, що перед нерегульованим пішохідним переходом зменшив швидкість, ОСОБА_7 , порушуючи вимоги п.п. 18.1, 18.4 Правил Дорожнього руху України, де відповідно вказано:
18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У порушення зазначених вище вимог Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_7 , не надав дорогу пішоходу, що переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, перед яким зупинився транспортний засіб, та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 1077 від 26.10.2021 в результаті даної пригоди у ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: політравма, яку утворили закритий багато скалковий перелом кісток тазу зліва зі зміщенням уламків, з розривом симфізу, розривом крижовоздухвинного зчленування та крововиливом в лівий клубовий м`яз; закритий перелом обох кісточок лівої гомілки в нижній третині, зі зміщенням уламків; закритий підголовчатий перелом малогомілкової кістки зліва, зі зміщенням уламків; закритий перелом 7-8-9-го ребер зліва по середнє ключичній лінії, без зміщення уламків; закритий перелом 7-8-9-го ребер зліва по лопатковій лінії, із зміщенням уламків; рана лівого передпліччя; рана лівого стегна; підшкірна гематома лівого стегна, яка в клінічному перебігу ускладнилась розвитком травматичного шоку. Згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженого наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, встановлені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості визначаються як тяжкі тілесні ушкодження, за критерієм небезпечних для життя

Відповідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-21/12117-ІТ від 20.10.2021 в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Opel Vectra» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання ним п.п.18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України.

В заданій дорожній обстановці дії водія автомобіля «Opel Vectra» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачаються невідповідності з вимогами п.п.18.1,18.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час його допиту по суті обвинувачення свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснивши про обставини що відповідають вступній частині вироку. Обвинувачений повідомив, що обставини, викладені в обвинувальному акті вірно і він з ними погоджується, погоджується з тим фактом, що його діями спричинена моральна шкода потерпілій внаслідок її травмування, однак не може оцінити суму відшкодування, готовий відшкодовувати потерпілій моральну шкоду в тій сумі, яку присудить суд. На даний час в рахунок відшкодування шкоди сплатив потерпілій 11 000 грн.
Потерпіла ОСОБА_5 під час її допиту повідомила суду, що до того як потрапила в дорожньо-транспортну подію вона була пенсіонеркою за віком та працювала кондуктором в тролейбусному управлінні в м. Кременчуці. 19.05.2021 року вона їхала в тролейбусне управління, що розташоване на в. Київській в м. Кременчуці для того щоб здати виручку. Приблизно в 19 год. вона переходила вул. Київську по пішохідному переходу. Перед пішохідним переходом зупинилися інші автомобілі для того, щоб пропустити пішоходів оскільки на переході крім неї були ще люди. Коли вона вже дійшла пішохідним переходом до третьої смуги руху, то зненацька її збив автомобіль під керуванням обвинуваченого. Внаслідок отриманих травм потерпіла була прооперована та перебувала на лікування у м. Києві, лікування продовжувалося більше ніж пів року і до цих пір триває реабілітація. У січні 2022 року потерпіла була визнана інвалідом другої групи внаслідок отриманих травм, з роботи в Кременчуцькому тролейбусному управлінні потерпіла була звільнена у зв`язку з нез`явленням на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності. За період лікування обвинувачений відшкодував потерпілій 11 000 грн. Після лікування у м. Києві, потерпіла повернулася в ОСОБА_9 25.02.2022 року, тобто після оголошення в країні воєнного стану. На даний час проживає сама у власній квартирі на 9 поверсі, пересуватися може лише з допомогою двох милиць, стояти на ногах без опори не може, може деякий час стояти з однією милицею. Самостійно спуститися сходами з 9 поверху потерпіла не може, але в будинку, де вона проживає, є ліфт. Працювати на посаді на якій працювала до травми потерпіла не може, самостійно відвідати крамницю, аптеку не може, приготувати собі їжу не може, бо не може стояти без опори. Також потерпіла не може самостійно прийняти ванну або душ без сторонньої допомоги, внаслідок травм. На даний час від страхової компанії потерпіла отримала понад 108 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, за згодою учасників процесу, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанов про визнання речовими доказами, матеріалів щодо судових витрат та заходів забезпечення кримінального провадження. а також матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів на обґрунтування позовних вимог, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_10 міри покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має стабільну офіційну роботу, частково відшкодував потерпілій завдані збитки. Враховується також його сімейний стан, стан здоров`я та вік.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання вини, щире каяття, сприяння в розкритті злочину та часткове відшкодування шкоди потерпілій.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє основне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, зважаючи на наявність кількох пом`якшуючих вину обставин.

В той же час, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, усвідомлення ним своєї вини, часткове відшкодування шкоди потерпілій, суд приходить до переконання про можливість на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням йому іспитового строку.
Потерпіла ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні заявила цивільний позов до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 179 198, 69 грн. та моральної шкоди на суму 8 959, 93 грн.
Також потерпілою заявлено позовні вимоги до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн., яка являється франшизою та моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.
При вирішенні позовної заяви потерпілої суд, в межах заявлених позовних вимог, виходить з такого.
Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що підтверджені витрати на лікування та придбання лікарських засобів потерпілою ОСОБА_5 становлять 103 217 грн. 57 коп., а моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю становить 5160 грн. 73 коп. ( а.с. 89-105).
Оскільки зі слів потерпілої в судовому засіданні встановлено, що на даний час вона отримала страхові виплати на загальну суму 108375 грн. 30 коп., що становить підтверджені виплати на лікування та моральну шкоду, то в частині позовних вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» у позові необхідно відмовити.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої в частині позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_12 , суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
ч.3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_5 була спричинена моральна шкода, яка полягає в моральних та душевних стражданнях, пов`язаних із отриманими травмами, в зв`язку з якими вона змушена була звертатися за медичною допомогою до лікарів, пережила тривале і високовартісне лікування, втратила роботу та можливість вільно пересуватися і самостійно себе обслуговувати у побуті, а також у моральних стражданнях, що полягають у переживаннях за подальше відновлення здоров`я.
Такі обставини свідчать про завдання потерпілій моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права і ч. 2 ст.1172 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню грішми за рахунок обвинуваченого ОСОБА_7 .
При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою.
Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілої ОСОБА_5 , яких вона зазнала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд вважає, що еквівалентною завданим моральним стражданням буде сума, що складає 200 000 грн.
Оскільки на даний час обвинуваченим відшкодовано потерпілій 11 000 грн., то суд вважає, що матеріальна шкода потерпілій в розмірі 1 000 грн. обвинуваченим відшкодована повністю, а моральна шкода відшкодована на суму 10 000 грн. Таким чином, з обвинуваченого повинно бути стягнуто в примусовому порядку 190 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілій.
Арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.05.2021 року на транспортний засіб автомобіль «Opel Vectra» д.н. НОМЕР_1 , необхідно скасувати.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати розподіляються відповідно до ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 190 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.05.2021 року на транспортний засіб автомобіль «Opel Vectra» д.н. НОМЕР_1 .
Речові докази:автомобіль «Opel Vectra» д.н. НОМЕР_1 залишити у користуванні ОСОБА_13 , два компакт-диски з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати, пов`язані із залученням експертів, у сумі 1029 грн. 72 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_14