справа № 462/3067/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000070 від 21 січня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кілія Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 приблизно о 00.30 годин 14.01.2022, перебуваючи на пероні №1 станції Львів Головного залізничного вокзалу м. Львова, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл.Двірцева, 1, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 близько 00.30 годин 14.01.2022, перебуваючи на пероні №1 Головного залізничного вокзалу м.Львова, що за адресою: м.Львів, пл.Двірцева, 1, підійшов позаду до потерпілого ОСОБА_6 та, застосувавши фізичне насильство щодо потерпілого, а саме поваливши потерпілого на землю та схопивши його рукою за шию, переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, відкрито заволодів особистими речами потерпілого, а саме: грошовими коштами в сумі 4 000 гривень; 20 доларів США, які у відповідності до офіційного курсу НБУ становлять 554 гривні 60 копійок; 20 Євро, які у відповідності до офіційного курсу НБУ становлять 635 гривень 60 копійок; наручним годинником торгової марки «ТF» вартістю 113 гривень 33 копійки, після чого ОСОБА_4 із викраденим з місця події скрився, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 5 302 гривні 93 копійки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, при вищезазначених обставинах визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій зазначив, що шкода завдана йому кримінальним правопорушенням відшкодована у повному обсязі і він не має жодних претензій до обвинуваченого, просить проводити розгляд кримінального провадження за його відсутності, а тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає кримінальне провадження за відсутності потерпілого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім судом було роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за обставин встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна, тобто грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, розмір матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, яка відшкодована потерпілому, особу обвинуваченого, який в порядку ст. 89 КК України не судимий, хворіє, з приводу чого перебуває на обліку у лікаря-психіатра, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, яка відшкодована потерпілому, обставини, що пом`якшують покарання, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.186 КК України.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, викладені дані про особу винного, його молодий вік, стан здоров`я, наявність обставин, що пом`якшують покарання, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, його щире каяття, а також відсутність до нього претензій майнового характеру з боку потерпілого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне застосувати до нього ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного.

Відповідно до ст. 377 КПК України у разі призначення покарання із звільненням від його відбуття, суд звільняє обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючсь ст.ст. 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_4 документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 1029 гривень 72 копійок на користь держави.

Речові докази : годинник торгової марки «ТF» -повернути потерпілому ОСОБА_6 ; диск, на якому міститься відеозапис з камери відеоспостереження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: