Справа № 158/254/22
Провадження № 1-кп/0158/47/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000380 від 25.12.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Остров Російської Федерації, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В

25 грудня 2021 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), рухаючись у селі Липне Луцького (Ківерцівського) району Волинської області у напрямку від центру вказаного села по вулиці Незалежності, неподалік від будинку № 78, що по вулиці Незалежності, на перехресті із вулицею Гвардійською, села Липне Луцького (Ківерцівського) району Волинської області, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, а саме п. 2.3 (б), 10.1, 12.1, не переконався, що рух керованого ним транспортного засобу буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не оцінивши дорожню обстановку, втратив контроль та допустив виникнення заносу керованого ним автомобіля марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), здійснив виїзд в ході заносу на зустрічну (ліву) смугу руху вулиці Незалежності та в подальшому виїхав за межі лівого краю проїзної частини, де рухався назустріч пішохід ОСОБА_6 , внаслідок чого допустив наїзд на останнього лівою задньою частиною керованого ним автомобіля.

В результаті дорожньотранспортної пригоди згідно висновку експерта № 581 від 24.01.2022 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки травматичного розриву висхідної частини аорти, зламів лівої ключиці та І ребра зліва з забоєм верхньої долі легені і крововиливами в м`які тканини та клітковину середостіння, закритої черепно-мозкової травми у вигляді субарахноїдальних крововиливів і крововиливу в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, крововиливу під капсулу лівої нирки, забійної рани в ділянці обличчя, забійно-рваної рани правої кисті, синців з саднами в ділянці підборіддя і лівої гомілки. Смерть потерпілого настала внаслідок гострої серцевої недостатності внаслідок тампонади серця кров`ю, яка розвинулась від отриманої травми травматичного розриву висхідної частини аорти, всі інші виявлені тілесні ушкодження сприяли настанню смерті.

У прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними замінами та доповненнями), а саме:

- п. 2.3 (б), згідно якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1, згідно якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Вказав, що дійсно у період, зазначений в обвинувальному акті, він, керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у селі Липне Луцького (Ківерцівського) району Волинської області по вулиці Незалежності, на перехресті із вулицею Гвардійською, не впорався з керуванням, внаслідок чого автомобіль занесло на зустрічну смугу, по якій назустріч йшов пішохід ОСОБА_6 , в результаті чого здійснив наїзд на останнього лівою задньою частиною керованого ним автомобіля. Ствердив, що умислу на вчинення правопорушення не мав; вважає, що причиною ДТП були погані погодні умови, що й призвели до порушення ним ПДР України.

Просив суд врахувати, що місця вчинення ДТП він не покидав, натомість намагався надати потерпілому першу медичну допомогу та, в подальшому, викликав карету швидкої допомоги. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила факт дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої ОСОБА_5 , внаслідок якої загинув її чоловік ОСОБА_6 . Суду вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, збитки їй відшкодовано, а тому, просить не призначати ОСОБА_5 покарання, пов`язане із позбавленням волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілої.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо).

Тобто, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких; обставини його вчинення, а саме те, що злочин вчинений з необережності; особу винного, який є особою молодого віку, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність даних щодо ймовірного перебування останнього на диспансерних обліках у лікаря нарколога, психіатра.

При призначенні покарання суд враховує думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просила суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти останнього волі.

Суд також бере до уваги дані досудової доповіді, якою надана позитивна соціально-психологічна характеристика обвинуваченого, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені як низький та якою зроблений висновок про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, оскільки обвинувачений публічно попросив вибачення у потерпілої, дійсно, відверто зробив висновок щодо скоєного протиправного ним діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, що стверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України; потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти волі; обвинуваченого, який як в судових дебатах так і в останньому слові просив суд суворо його не карати; враховуючи досудову доповідь органу пробації, приймаючи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації та має на меті не лише кару, але й виправлення обвинуваченого, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання згідно санкції статті закону за якою він притягується до кримінальної відповідальності, із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Додаткове покарання, що передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, судом не застосовується, оскільки обвинувачений на момент вчинення ДТП таким правом не був наділений, що стверджується повідомленням № 31/3/1-80 від 15.01.2022 року ТСЦ МВС №0741.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.12.2021 року на автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), темно-синього кольору скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), темно-синього кольору повернути законному володільцю - ОСОБА_5 .

Судові витрати у справі, пов`язані із залученням експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 3644,92 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 в дохід держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 3644 (три тисячі шістсот сорок чотири) грн. 92 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.12.2021 року на автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), темно-синього кольору скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), темно-синього кольору - повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1