ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2023/22 Справа № 189/1318/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000056 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повернуто прокурору,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000056, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 190 КК України повернуто прокурору.

Мотивуючи прийняте рішення, суд вказав, що всупереч вимогам ст. 291 КПК України в обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення не відповідають пред`явленій підозрі, що свідчить про наявність суттєвих недоліків обвинувального акту.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2022 року суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а зазначені судом обставини не перешкоджають розгляду обвинувального акту. Вказує про те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а обсяг пред`явленого обвинувачення підлягає безпосередній перевірці під час розгляду справи по суті.
Зазначає про те, що відповідно до вимог ст. 338 КПК України під час судового розгляду прокурором було змінено обвинувачення в суді, а саме 06 листопада 2017 року змінено правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 та складено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 190 КК України, після чого прокурором підтримано обвинувачення за вказаною статтею.
Враховуючи зазначене, вважає, що суд вийшов за межі своїх повноважень на даній стадії розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинувачену та її захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав; вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; дослідивши та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та співставивши їх з матеріалами судового провадження, колегія суддів прийшла до наступного.
Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Нормою ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Обвинувальний акт має містити також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить про те, що закон вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");
3) формулювання обвинувачення.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що 31 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000056 відносно ОСОБА_7 складено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 191 КПК України, а саме щодо заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Вказаний обвинувальний акт того ж дня був скерований до Покровського районного суду Дніпропетровської області.
06 листопада 2017 року прокурором здійснена зміна обвинувачення в суді в порядку вимог ст. 338 КПК України, а саме змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та кваліфіковано дії останньої за ч. 1 ст. 190 КК України. Після цього під час судового розгляду прокурором підтримано обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України (т. 2 а.с. 19-20).
10 червня 2021 року вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України та виправдано її у зв`язку з недоведеністю вини останньої у скоєному.
16 грудня 2021 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2021 року скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченої у його вчиненні, розмір процесуальних витрат викладено чітко і конкретно.
Зважаючи на наведене, відсутні підстави стверджувати, що зміст обвинувачення щодо ОСОБА_7 є неконкретним чи не відповідає фактично пред`явленій підозрі. Зміна обвинувачення відбулася при попередньому судовому розгляді у межах повноважень прокурора, що не може вважатися тотожним зверненню до суду з обвинувальним актом, який не відповідає вимогам процесуального закону, а тому належить визнати необґрунтованими висновки суду про те, що має місце недотримання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
При цьому колегія звертає увагу на те, що питання про повернення обвинувального акту у зв`язку з невідповідністю його вимогам ст. 291 КПК України вирішується судом на стадії його прийняття, а не під час нового судового розгляду після скасування раніше ухваленого у справі вироку.
Також судом апеляційної інстанції враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.
Зважаючи на наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000056, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повернуто прокурору, - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3