СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2971/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва, про накладення арешту на майно, подане у кримінальному провадженні №0002342 від 05.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва, про накладення арешту на майно, подане у кримінальному провадженні №0002342 від 05.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що майно, вилучене під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , у ході його затримання, а саме: мобільний телефон марки «Redmi», IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , ІССID 2 НОМЕР_3 з SIM-карткою з абонентським номером НОМЕР_4 , має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України може бути використане як доказ факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, окрім цього, санкція вказаної частини та статті передбачають спеціальної конфіскації та конфіскації майна, як виду покарання.
В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що 05.09.2022, приблизно о 09 годині 55 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 у якого під час проведення особистого обшуку виявлено та вилучено 17 (сімнадцять) згортків з кристалоподібною речовиною, які останній зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Крім цього, 05.09.2022, в період часу з 15 години 05 хвилин до 15 години 15 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 під час проведення огляду місця події за участю ОСОБА_5 , виявлено та вилучено згорток обмотаний плівкою та фольгою в якому знаходиться три пігулки білого кольору та кристалоподібна речовина невідомого походження.

Крім цього, 05.09.2022, в період часу з 15 години 25 хвилин до 15 години 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 під час проведення огляду місця події за участю ОСОБА_5 , виявлено та вилучено згорток обмотаний скотчем з фольгою в якому знаходиться три пігулки білого кольору та кристалоподібна речовина невідомого походження.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, предметом яких були наркотичні засоби у великих розмірах, з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Також, 05.09.2022 під час затримання ОСОБА_5 , в ході особистого обшуку останнього, у кишені його штанів відшукано та вилучено мобільний телефон марки «Redmi», IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , ІССID 2 НОМЕР_3 в якому знаходилась SIM-картка з абонентським номером НОМЕР_4 .

Під час подальшого огляду зазначеного вище мобільного телефону марки «Redmi» встановлено, що телефон ймовірно було «Повернуто до заводських налаштувань», а електронні документи чи/та відомості (інформація), що зберігалась у його пам`яті ймовірно видалені.

У зв`язку з вищевикладеним, з метою виконання завдань кримінального провадження, дотримання його загальних засад, стороною обвинувачення призначено проведення комп`ютерно-технічної експертизи, для встановлення наявності чи/та відновлення електронних документів, відомостей (інформації), які збережені у пам`яті вищевказаного мобільного телефону і підтверджують наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

06.09.2022 постановою старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП в м. Києві підполковником поліції ОСОБА_6 виявлені, вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
З метою збереження вилученого, запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав в ньому зазначених.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, посилаючись на те, що 13.09.2022 слідчим суддею вже розглядалося аналогічне клопотання про арешт майна ОСОБА_5 , за результатами розгляду якого було відмовлено у арешті майна останнього. Крім того, 05.09.2022 було вилучено майно, на яке прокурор просить накласти арешт, однак клопотання про арешт майна подано до суду 14.09.2022, отже строк визначений законом порушено, а відтак клопотання подано з порушенням вимог ст. 171 КПК України. Крім того, слідчим не було дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України, а також прокурор посилається на п. 1-3 ч. 2 ст. 170 КПК України як на підставу для арешту майна, однак така правова позиція прокурора суперечить завданню кримінального провадження, а також вилучене майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки, зокрема, мобільний телефон не є предметом злочину відповідно до ст. 307 КК України, тощо.

Вислухавши доводи прокурора, адвоката, а також дослідивши матеріали, надані прокурором та адвокатом, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження за № 0002342 від 05.09.2022, вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурор у клопотанні просить накласти арешт на майно, що було вилучене 05.09.2022 під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , у ході його затримання, а саме: на мобільний телефон марки «Redmi», IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , ІССID 2 НОМЕР_3 з SIM-карткою з абонентським номером НОМЕР_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів,а також в порядку спеціальної конфіскації та конфіскації майна, як виду покарання.
Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що прокурором не доведено правових підстав для арешту вказаного вище майна, можливість використання його як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається зі змісту клопотання прокурора, арешт на вилучене під час особистого обшуку майно ОСОБА_5 необхідний з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації майна, як виду покарання.
Проте, для накладення арешту на майно зокрема на підставі п. 1-3 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор, повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.
У той же час, дослідивши матеріали клопотання та долучені документи, отримані в ході судового розгляду даного клопотання, слідчий суддя не знайшов обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що майно, вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 у ході його затримання 05.09.2022, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, здобуте кримінально протиправним шляхом, яке зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тобто прокурором не доведено, що вилучене у ході затримання майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Окрім того, надані в розпорядження слідчого судді матеріали, свідчить про те, що 05.09.2022 був проведений особистий обшук ОСОБА_5 під час його затримання, у зв`язку з чим, прокурор, на виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва 13.09.2022 слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання про арешт зазначено вище мобільного телефону.

Натомість, згідно наданих даних, клопотання про арешт майна надійшло до суду 14.09.2022, тобто, з пропуском визначеного строку. А також суд бере до уваги посилання адвоката ОСОБА_4 (що діє в інтересах ОСОБА_5 ) на те, що 13.09.2022 слідчим суддею вже розглядалося аналогічне клопотання про арешт майна останнього, та було відмовлено у арешті.
Окрім того, з матеріалів клопотання не вбачається настання нових чи зміна підстав для накладення арешту на майно після винесеної ухвали від 13.09.2022, оскільки станом на час постановлення вказаної ухвали всі додані до клопотання матеріали датовані до 13.09.2022.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів справи вбачається, що прокурор подала дане клопотання з пропущенням строків.

Враховуючи те, що прокурором не доведено необхідність застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також те, що слідчим суддею вже було відмовлено в аналогічному клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 23.09.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1