УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 712/3813/22
Провадження № 1-кс/712/1803/22

15 червня 2022 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2022 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 30 грудня 2021 року.
В обґрунтування скарги посилається на те, 11.04.2021 ОСОБА_4 звернувся до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з заявою про вчинення правопорушення, в якому повідомив, що 11.04.2021 близько 20:30 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , отримав тілесні ушкодження, які нанесла йому колишня дружина ОСОБА_5 . ОСОБА_4 надав висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №2-01/270 від 12.04.2021, яким констатовано, що у нього наявні садна м`яких тканин обличчя, забій з набряком та крововиливом першого пальця правої руки, крововиливи правого плеча та передньої черевної стінки. Вказані ушкодження виникли від події тупих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
23 квітня 2021 року відомості про вчинене відносно ОСОБА_4 правопорушення внесено до ЄРДР під №0000639 за ч. 1 ст.125 КК України. 28.07.2021 року ОСОБА_4 визнано потерпілим, йому вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, допитано потерпілим.
23 травня 2022 року адвокат звернулась до начальника СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 з клопотанням про ознайомлення з кримінальним провадженням №0000639, на що 30.05.2022 отримала відповідь (№46/кл-152 від 26.05.2022) про те, що прийняте процесуальне рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі ст. 110, п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України.
Рішення, прийняте дізнавачем ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000639 від 23.04.2021, вважає незаконним, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права і таким, що містить завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсним обставинам і матеріалам справи, виходячи із наступного.
Вчиненим кримінальним правопорушенням завдано моральної і фізичної шкоди ОСОБА_4 , його визнано потерпілим, однак в описовій частині постанови дізнавача ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000639 від 30.12.2021 йдеться про якусь жінку на ім`я ОСОБА_4 , яка, нібито, повідомила, що претензій ні до кого не має, в телефонному режимі категорично відмовилась з`являтись до Черкаського районного управління поліції, у зв`язку з чим проведення будь-яких слідчих дій з потерпілим не представляється можливим. До Постанови дізнавач ОСОБА_7 внесла завідомо неправдиві відомості про неможливість визначення ступеню отриманих тілесних ушкоджень та механізму їх утворення під час проведення слідчого експерименту за її участі, оскільки ОСОБА_4 категорично відмовилась від проходження судово-медичної експертизи та звернення до лікарні в той час, як матеріали кримінального провадження №0000639 містять в собі протокол проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 від 20.09.2021, постанову про призначення судово-медичної експертизи від 01.10.2021 і висновок експерта №02-01/932 від 02.11.2021. Після проведення судово-медичної експертизи досудове розслідування у кримінальному провадженні практично не проводилось, жодної слідчої дії, направленої на встановлення істини у справі, не виконано, зокрема: не допитано очевидця події ОСОБА_8 , який безпосередньо був присутній при конфлікті між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ; не допитані патрульні поліцейські, які 11.04.2021 виїздили на місце події і відбирали пояснення від учасників конфлікту та інших осіб.
Просить суд скасувати постанову дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000639 від 23.04.2021 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України від 30.12.2021 року.
В судове засідання скаржник ОСОБА_4 не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує.
Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,разом з цим згідно ст. 306 КПК України неявка прокурора, слідчого в судове засідання, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні сектору дізнання Черкаського районного управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000639 від 23.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

30 грудня 2021 року дізнавачем сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області по кримінальному провадженню № 0000639 від 23.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.
Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 30.12.2021 не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження слідчим всіх обставин, що виключають кримінальне провадження.
Так, в постанові зазначено, що закрито кримінальне провадження у зв`язку звстановленням відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення, однак даний висновок не обгрунтований у співставленні до проведених слідчих дій, зокрема допиту свідка, потерпілого, проведення експертиз.
Крім того, відомості про кримінальне правопорушення у вказаному провадженні внесені за заявою ОСОБА_4 за фактом завдання йому тілесних ушкоджень, однак в описовій частині постанові вказано про відсутність претензій з боку особи жіночої статі на ім`я ОСОБА_4 , що не узгоджується з предметом розслідування у кримінальному провадженні № 0000639.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що спірна постанова про закриття кримінального провадження винесена без законних підстав, а тому підлягає скасуванню.
При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність обставин, що виключають кримінальне провадження і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 30 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000639 від 23.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 15 червня 2022 року.