Справа № 183/3065/22
№ 1-і/183/49/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2022 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю - секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, заявленого у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001402 від 06.09.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сєвєродонецьк, Луганської обл., який має середню освіту, не одружений, тимчасово не працює, раніше не судимий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання від 24.06.2022 р. про продовження строку тримання під вартою прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 06.09.2020 приблизно о 18:00. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин через те, що потерпілий ОСОБА_8 втратив спиртне, придбане за кошти ОСОБА_5 , у останньої виник злочинний намір, спрямований на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з метою помсти потерпілому, підійшла до потерпілого та, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення смерті іншій особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого злочинного діяння та бажаючи заподіяння смерті ОСОБА_8 , передбачаючи небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілого, нанесла один удар кухонним ножем в життєво-важливу область - живіт, чим спричинила потерпілому тілесні ушкодження згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/295-КП/20 вiд 23.09.2020 у вигляді проникаючого колото різаного ушкодження живота, що проникає до черевної порожнини з ушкодженням тонкої кишки, що ускладнилось розвитком травматичного шоку II ст., що відносяться за ступенем тяжкості до тяжких тілесних пошкоджень, за критерієм небезпеки для життя. Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_5 виконала усі дії, які вважала необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті потерпілому, але злочин не було закінчено, з причин які не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_9 своєчасно надано медичну допомогу.

Ухвалою судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської областi від 04.03.2022 обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 02.05.2022 включно.

Пізніше строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України до 02.07.2022 р.

На даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскiльки враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного вiдносно неї обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що вона може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування, з метою уникнення притягнення до кримінальноi відповідальності переховувалась від органів досудового слідства та перебувала у розшуку, остання може у подальшому продовжити переховуватись від суду.

Обвинувачена ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення дає підстави вважати, що остання, перебуваючи на свободі, може вчинити інший злочин.

Враховуючи те, що обвинуваченій ОСОБА_5 відомо місце проживання свідків та потерпілого у вищевказаному кримінальному провадженнi, вона може здійснити спробу незаконного впливу до свiдкiв та потерпілого, в тому числі шляхом здійснення телефонних погроз та залякувань - у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях.

Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Крім того обрати більш м`який запобіжний захід не виявляється можливим, оскільки на теперішній час територія Куп`янського району перебуває під окупацією військ Російської Федерації, що унеможливлює контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченої та значно збільшує вищевказані ризики.

Враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи Не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, виникла необхiднiсть у продовженні строку тримання під вартою вiдносно обвинуваченої ОСОБА_5 .

На цих підставах заявник клопотання просить продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, викладених в ньому.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 заперечувала проти заявленого клопотання. Пояснила, що майже два роки прокурор не довела її винуватість, слідчі дії проводились не вірно. Вбивати потерпілого не хотіла. Просила застосувати більш м`який особистий захід у виді особистого зобов`язання. Домашній арешт застосувати неможливо, оскільки її місце проживання знаходиться на окупованій території. Також пояснила, що має родичів у м. Хмельницький, а також має дохід та грошові збереження.

Захисник ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення клопотання оскільки вина обвинуваченої не доведена.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду матеріали в частині заявленого клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Куп`янським відділом поліції ГУНП в Харківській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001402 від 06.09.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської областi від 04.03.2022 обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 02.05.2022 включно.

Пізніше першим заступником керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України до 02.07.2022 р.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується наданими судді матеріалами кримінального провадження.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснила, що маються ризики, передбачені 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду; вчинити інший злочин; здійснити спробу незаконного впливу на свідків та потерпілого.

ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Покарання за вказаний злочин, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, можливе у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Судом встановлено, що місце проживання ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 г. 30 хв. з 24 лютого 2022 р. строком на 30 днів введений воєнний стан.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022 р.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон про забезпечення прав) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно зі ст. 3 Закону про забезпечення прав для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

На адміністративній межі між тимчасово окупованою територією та іншою територією України рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним в дію Указом Президента України, може запроваджуватися тимчасовий прикордонний контроль.

Лінія зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Таким чином для з`ясування чи є певна територія України тимчасово окупованою Російською Федерацією слід встановити факт встановлення та здійснення збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією Російської Федерації фактичного або загального контролю в межах частини території України. При цьому для визнання певної території України тимчасово окупованою спеціального рішення будь-якого державного органу не потрібно.

Відсутність встановлених Кабінетом Міністрів України адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України також не має юридичного значення для визначення певної території України тимчасово окупованою.

Таким чином доказом тимчасової окупації певної території України можуть бути будь які дані, які свідчать про факт тимчасової окупації.

Куп`янська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 09 травня 2022 року (затв. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75).

Отже, м. Куп`янськ є тимчасово окупованою територією.

Оскільки постійне місце проживання ОСОБА_5 знаходиться у м. Куп`янську, тобто на тимчасово окупованій території, то у разі не застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою вона може знаходитись за місцем свого постійного проживання. Знаходження її на тимчасово окупованій території може привести до переховування ОСОБА_5 від суду.

Таким чином судом встановлено, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

З довідки № 49-26102020/63210 від 26.10.2020 р., яка видана ОСК МВС України, вбачається, що ОСОБА_5 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Доказів можливості вчинення ОСОБА_5 інших злочинів прокурором не надано.

Таким чином існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу, судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину; вік та стан здоров`я обвинуваченого, яка тяжких захворювань чи інвалідності не має; відомості про особу обвинуваченого, а саме: має місце постійного проживання на тимчасово окупованій території України; не працює; не одружена.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, однак, з урахуванням встановлених слідчим суддею обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Судом не приймаються до уваги пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 щодо наявності у неї доходу та грошових коштів, а також наявність житла на не окупованій території України, оскільки на підтвердження вказаного доказів не надано.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, при цьому при вчиненні злочину ОСОБА_5 завдала потерпілому тяжких тілесних пошкоджень за допомогою ножа, то суд вважає за можливе розмір застави у кримінальному провадженні не визначати.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КПК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, які зазначені вище, суд вважає за можливе розмір застави у цьому кримінальному провадженні не визначати.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 314-316, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С ТА Н О В И В:
Клопотання від 24.06.2022 р. про продовження строку тримання під вартою прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 (включно) серпня 2022 року, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченій, прокурору та направити до державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 30 червня 2022 р. о 15 год. 00 хв.

Суддя

Новомосковського міськрайонного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1