У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000353, -

В С Т А Н О В И В:
У провадження слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому орган досудового розслідування у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 від 08.08.2022, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 111-1 КК України, просить накласти арешт на майно, а саме на земельну ділянку (реєстраційний номер 254) за кадастровим номером :08:006:0084, площею 2 га, що знаходиться за адресою Луганська область, Троїцький р-н, с/рада. Багачанська, та належить громадянці ОСОБА_5 , обґрунтовуючи подане клопотання наступним.

У даному кримінальному провадженні досліджуються обставини вчинення громадянкою України ОСОБА_5 , кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за наступними обставинами.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, Україні введений воєнний стан.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження у березні 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим), громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань так званої «ЛНР» та окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи з єдиним злочинним умислом з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу РФ, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю РФ над політичними та економічними процесами в Україні, маючи умисел на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території в смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду начальника відділу освіти т.зв. «адміністрації Троїцького району ЛНР». На зазначеній посаді остання активно надає безпосередню допомогу окупаційним структурам рф у виконанні правоохоронної функції на тимчасово-окупованій території відповідно до т.зв. «законодавства» окупаційної влади.

Таким чином, громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

27 липня 2022 року громадянці України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України в рамках кримінального провадження № 0000019 від 11.04.2022.

Крім цього, в порядку ст. 135 КПК України повторно викликано до прокурора в Луганську обласну прокуратуру на 06.08.22, 07.08.2022 та 08.08.2022 для вручення повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваної та проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000019 від 11.04.2022, але на зазначені дати остання не прибула, про причини явки не повідомила.

08.08.2022 з кримінального провадження №0000019 від 11.04.2022 виділено кримінальне провадження у відношення ОСОБА_5 в окреме кримінальне провадження за №0000353 від 08.08.2022.

08.08.2022 постановою прокурора ОСОБА_5 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу Сватівського РВ ЗНД 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту громадянка ОСОБА_5 є власником земельної ділянки (реєстраційний номер 254) за кадастровим номером :08:006:0084, площею 2 га, що знаходиться за адресою Луганська область, Троїцький р-н, с/рада Багачанська.

Згідно з ч. 5 ст. 111-1 КК України зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна, як виду покарання виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельної ділянки (реєстраційний номер 254) за кадастровим номером :08:006:0084, площею 2 га, що знаходиться за адресою Луганська область , Троїцький р-н, с/рада. Багачанська.

На підставі викладеного, з метою конфіскації майна як виду покарання у кримінальному провадженні в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

З посиланням на ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий зазначає про необхідність розгляду клопотання без повідомлення підозрюваної з метою забезпечення арешту майна.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, яке підтримує у повному обсязі та просить задовольнити з підстав викладених у ньому.

На підставі ч. 2 ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі учасників кримінального провадження, зокрема без участі власника майна - ОСОБА_5 з метою забезпечення арешту майна, у зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 6 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речов их доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено слідчим суддею слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000353 від 08.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У межах даного кримінального провадження 27.07.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто за добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Обґрунтовуючи доцільність накладення арешту на майно підозрюваного слідчий посилається на необхідність такого арешту для забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 3 ст. 170 КПК України регламентовано на які об`єкти може бути накладено арешт (на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права), а також чітко визначено осіб, у власності яких має перебувати таке майно, зокрема, таке майно має перебувати у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Під час встановлення правової підстави, що зумовлює арешт майна, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Тому арешт належного підозрюваній майна обумовлюється можливим застосуванням до останньої, у випадку визнання її винною, покарання у виді конфіскації майна.

Перевіривши наявні у суду матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ч.4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Виходячи з наведеного, на думку слідчого судді, розумність та співрозмірність обмеження права власності в частині накладення заборони відчуження та розпорядження земельною ділянкою, відповідатиме завданню кримінального провадження та не шкодитиме інтересам інших осіб.

Врахувавши правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна, що у свою чергу направлене на досягнення дієвості цього провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а тому слід надати згоду на арешт майна підозрюваної ОСОБА_5 , обмеживши останню у праві відчуження та розпорядження належної їй земельної ділянки за кадастровим номером - :08:006:0084.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000353 задовольнити частково.
Накласти арешт на майно із забороною його відчуження та розпорядження, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку за кадастровим номером - :08:006:0084, площею 2 га, що знаходиться за адресою Луганська область, Троїцький р-н, с/рада. Багачанська.

У решті вимог клопотання - відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1