СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2989/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2022 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 та представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000661 від 17.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, про накладення арешту на майно,-
встановив:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000661 від 17.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Вказане клопотання обґрунтовується тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000661 від 17.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час слідством особами, маючи на меті незаконне збагачення, організували систематичне здійснення незаконної діяльності у сфері надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду, а саме забезпечують зайняття проституцією іншими особами на території м. Київ та Київської області, тобто систематично займаються сутенерством.

В ході досудового розслідування встановлено, що в орендованих квартирах знаходяться місця розпусти, де безпосередньо надаються послуги сексуального характеру, іншим особам за грошову винагороду. Також дівчата легкої поведінки їздять на виклики до адрес клієнтів.

На кожній орендованій квартирі так званий (притон) знаходяться адміністратори (старші на квартирі), які працюють позмінно, вони приймають вхідні дзвінки на рекламні номера від клієнтів, зустрічають клієнтів та здійснюють їх розрахунок, розміщують рекламні номера з приводу надання послуг сексуального характеру на спеціалізованих сайтах у всесвітній мережі «Інтернет». Відправляють дівчат легкої поведінки на виклики на адреси клієнтів. Видають заробітну плату дівчатам. На виклик до адрес клієнтів дівчата легкої поведінки їздять спільно із водіями, які забезпечують охорону.

Вартість надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду іншим особам становить 1200-4000 гривень за годину.

Громадянин ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами контролюють роботу адміністраторів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , видають їм заробітну плату, оплачують рекламу в «Інтернеті», забезпечують засобами особистої гігієни, займаються орендою даних квартир (притонів).

14.09.2022 року по ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2022 пр. №1-кс/759/2687/22 ун. № 759/10678/22 проведено обшук автомобіля марки: Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску, власником якого являється ОСОБА_12 , та який використовує ОСОБА_13 , в ході якого в салоні та багажному відділі речей та документів, що мають значення для кримінального провадження не виявлено, проте в ході досудового розслідування встановлено, що вказаний транспортний засіб використовувався ОСОБА_13 в якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку із чим 14.09.2022 винесено постанову про визначення речовим доказом: автомобіля марки Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Вилучені документи та речі безпосередньо мають значення для досудового слідства та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 проти клопотання заперечував та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що власник майна - ОСОБА_14 не має ніякого відношення до вказаного кримінального провадження, а також прокурором не надано доказів в підтвердження доводів даного клопотання.
Вислухавши доводи прокурора та заперечння адвоката, дослідивши докази, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на транспортний засіб марки Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , оскільки матеріали клопотання не містять конкретних фактів і доказів, що свідчать про користування чи розпорядження підозрюваним ОСОБА_13 даним автомобілем, що є необхідною умовою для накладення арешту на майно, тобто прокурором не надано достатніх і належних доказів в обгрунтування клопотання, а тому в його задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
У задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000661 від 17.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, про накладення арешту на майно, - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.
Повний текст ухвали складено та оголошено 26.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1