Справа № 734/2211/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/393/22
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

01 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бровари Київської області, громадянину України, фактично проживаючому в АДРЕСА_1 , з повною загальною освітою, який перебуває в цивільному шлюбі, не працював, раніше засуджувався, продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18 вересня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав на те, що розгляд кримінального провадження не завершений з об`єктивних причин, свідки не допитані, докази сторін обвинувачення та захисту не досліджені, ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою на даний час не зменшилися та продовжують існувати. Окремою обставиною, яка становить ризик неналежної процесуальних поведінки обвинувачених, суд зазначив запровадження на території України воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується з ухвалою суду про продовження строку тримання під вартою, вказує на допущені під час судового розгляду порушення вимог кримінального процесуального законодавства України та Конституції України, які є основними законами, якими мають керуватись всі гілки влади та правоохоронні системи.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили постановити нову ухвалу, якою змінити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який вид запобіжного заходу особисте зобов`язання, вказуючи на відсутність допустимих доказів обвинувачення, поганий стан здоров`я, тривалість розгляду кримінального провадження, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, вказуючи, що справа призначалася до розгляду 53 рази, судові засідання за клопотанням сторони захисту відкладалися 25 разів і ще два рази через погіршення самопочуття під час судового розгляду обвинувачених, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у нападі з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, який зазнав нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, особою, яка раніше вчинила розбій, за що передбачена кримінальна відповідальність, за ч. 3 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

З практики Європейського Суду з прав людини вбачається, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

ОСОБА_6 не має постійної роботи, відповідно і засобів для прожиття та переїзду, проживає в іншій області, відділеній від Чернігівської області на сотні кілометрів, що потребує значних матеріальних затрат. Через військову агресію з боку російської федерації та війну в Україні оголошений воєнний стан. Логістичні шляхи до Чернігівської області порушені через те, що область зазнала значних руйнувань, перебувала в окупації, частина мостів та доріг знищені та перебувають в стані відновлення.

Судовий розгляд не завершений з об`єктивних причин, сторона захисту затягує його, шляхом перенесень судових засідань, вимагаючи заміни адвокатів, заявляючи різні клопотання, скаржаться на самопочуття, судовий розгляд триває з 30 липня 2020 року і сторона захисту не демонструє свою готовність провести повний і всебічний розгляд кримінального провадження .

Наголошуючи на допущених під час судового розгляду порушеннях кримінального процесуального закону України та Конституції України, обвинувачений та його захисник просять визнати докази сторони обвинувачення недопустимими та затримання самого ОСОБА_6 незаконним, перевірити застосування щодо нього недозволених методів слідства працівниками поліції, що не вправі вирішувати суд апеляційної інстанції на цьому етапі апеляційного розгляду.

Кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді першої інстанції, де досліджуються та перевіряються докази, надані стороною обвинувачення та захисту, питання їх допустимості чи недопустимості наперед, не вправі вирішити апеляційний суд, що буде прямим втручанням у здійснення правосуддя.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності за розбійний напад, обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке виразилося у нападі із застосуванням насильства до потерпілого, яке є небезпечним для життя і здоров`я, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у будинок потерпілого, а тому суспільний інтерес, безпека власного житла, охорона життя і здоров`я громадян, вимагають тримання обвинуваченого під вартою, до визнання судом його невинуватості чи засудження.

Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, якщо цього вимагає суспільний інтерес.

Таким чином, продовжуючи строк тримання під вартою, суд вірно зазначив в ухвалі, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 липня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_13