Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/321/22
Провадження № 1-в/553/106/2022
У Х В А Л А
Іменем України

25.07.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
представника колонії - ОСОБА_5
засудженого - ОСОБА_6
розглянувши в режимі відеоконфернії подання начальника Державної установи «Полтавської виправної колонії № 64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про умовно дострокове звільнення відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровоград, з неповньою середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, по даній справі засудженого: 10.04.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Начальник Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голова спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради звернулись до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення з Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що 10.04.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда його засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.04.2017 року згідно ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.12.2014 року по 13.05.2015 року включно із розрахунку 1 день попереднього увязнення за 2 дні позбавлення волі.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував.
Захисник ОСОБА_4 просила подання задовольнити.
Засуджений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.
Представник Полтавської виправної колонії (№64) у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання за умисний особливо тяжкий злочин. Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням довів своє виправлення.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Як встановлено судом засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 18.12.2014 року, кінцевий строк відбування покарання 23.07.2024 року.
За час перебування в СІЗО м .Кіровограда характеризувався посередньо.Заохочень не мав, мав одне стягнення.
До державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» прибув 05.06.2015 року, мав 6 стягнень. Має 13 заохочень
Виконавчих листів не має.
Отже, з досліджених даних можна зробити висновок про те, що, хоча і існують в поведінці ОСОБА_6 позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.
Із врахуванням того, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення умисного вбивства, що є особливо тяжким злочином та засуджений є суспільно-небезпечною особою, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.
На теперішній час суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 своїми діями намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що він досяг виправлення.
У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на досяг виправлення необхідний більш тривалий час.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання відносно ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволенні подання начальника Державної установи «Полтавської виправної колонії № 64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про умовно дострокове звільнення відносно ОСОБА_8 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1