Справа № 545/1818/22
Провадження № 1-в/545/541/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.06.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, з базовою загально-середньою освітою , одружений, не працював, проживав в АДРЕСА_1 , раніше 5 разів судимий,

засудженого: 24.06.2020 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст.185 ч.3,70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі,-

встановив:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся з заявою засуджений ОСОБА_4 та просив звільнити його умовно-достроково від призначеного покарання посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений заяву підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку учасників процесу, суд проходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким", рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений 24.06.2020 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст.185 ч.3,70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі.
Початок строку покарання: 27.05.2019 року, кінець строку покарання: 27.05.2023 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.06.2019 року, з 01.09.2020 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

Судом встановлено, що ОСОБА_4 за весь час відбування покарання характеризується наступним чином: засуджений працевлаштований прибиральником службових приміщень. В теперішній час характеризується позитивно. Має 6 заохочень та одне стягнення, яке погашено в установленому законом порядку. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться позитивно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці дійсно довів своє виправлення та перевиховання, відбув 2/3 частини призначеного судом покарання.

З врахуванням того, що поведінка засудженого враховується за ввесь період відбування ним покарання, суд вважає, що засуджений довів своє виправлення.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" , суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставинах, суд вважає заява засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення є такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 107 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.06.2020 року за ст.185 ч.3,70 ч.4 КК України на не відбутий строк, що складає 10 місяців 29 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1