Справа №345/4202/21
Провадження № 1-кп/345/88/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000178 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта повна середня, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6
законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,
психолога ОСОБА_8 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив умисні дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_1 разом цивільною дружиною ОСОБА_7 та з її малолітньою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В кінці березня місяця 2021 року, перебуваючи по місцю свого проживання ОСОБА_3 лягнув на ліжко, де перебувала потерпіла ОСОБА_6 .. Знявши штани та труси до колін, силоміць зняв штани та труси із потерпілої та вступив, без її згоди, в сексуальний контакт з малолітньою ОСОБА_6 .. Коли потерпіла намагалась кричати, ОСОБА_10 закрив їй рота рукою. Після вчинення даних дій потерпіла втекла від ОСОБА_3 ..

Згідно висновку судово-медичної експертизи, від 25.06.2021 року №161 потерпілій спричинено розриви дівочої пліви, які мають давність більше 21 дня від моменту проведення судово-медичної експертизи, про що свідчить її характер (розриви білесуваті краї потовщені) які утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою діючою поверхнею (яким міг бути статевий член, палець чи інший тупий твердий предмет з обмеженою діючою поверхнею).

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, пояснив, що він проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 .. З ними також проживала її дочка ОСОБА_11 . Він її не ґвалтував та нічого поганого їй не робив, а насильницькі дії щодо ОСОБА_11 вчинив сусід ОСОБА_12 . Вважає, що ОСОБА_11 говорить неправду. На показання проти нього неповнолітню ОСОБА_11 намовила родичка ОСОБА_13 ..

Захисник обвинуваченого просить суд врахувати, що свідчення малолітньої потерпілої ОСОБА_6 дані нею на судовому слідстві істотно різняться зі свідченнями даними на досудовому розслідуванні, оскільки вона не може вказати точно ні місця, ні дня, ні пори року коли ОСОБА_3 нібито вчинив проти неї злочинні дії. Крім того з показів даних нею на досудовому слідстві не вбачається її вказівки на те, що другий та третій раз ОСОБА_3 вчиняв відносно неї насильницькі дії сексуального характеру. Крім того жодними письмовими доказами, включаючи і висновок судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 прямо не доводять вину його підзахисного. Просить суд ОСОБА_3 виправдати за недоведеністю в його діях складу інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення .

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.152 КК України. Просила визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 26.06.2021, з часу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та внести інформацію про ОСОБА_3 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини протии статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Представник потерпілої ОСОБА_9 в судовому засіданні просить визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України та, щодо міри покарання підтримує думку прокурора.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена у судовому засіданні сукупністю доказів, зокрема показаннями малолітньої потерпілої, свідків та письмовими доказами.

Малолітня потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила , що дядя ОСОБА_14 проживає з її мамою та з нею біля двох років. Коли мами не було вдома, він чіплявся до неї. Перший раз він лягнув на неї та цілував її. Другий раз він роздів її , лягнув на неї. Третій раз він, опустивши свої штани, зняв її труси лягнув не неї та почав рухати нижньою частиною свого тіла. Вона відчула декілька проникнень в її тіло його статевого органу , їй було боляче, вона кричала «ай», але не розуміла що це таке. Після того, він піднявся та відустив її. Вона пішла в туалет. Дядя Петя казав, що віддасть її в інтернат коли вона розкаже , що він з нею зробив. Про те, що сталось вона розповіла тьоті Діані.

З пояснень законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , матері потерпілої, суду відомо, що вони проживають у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 .. Вона неодноразово залишала сою неповнолітню дочку ОСОБА_11 з ОСОБА_15 . Дочка кілька раз розповідала, що ОСОБА_15 чіплявся до неї, лягав на неї. Після огляду ОСОБА_11 у гінеколога, він повідомив, що у дитини були статеві зносини. Після цього вона повідомила про злочинні дії ОСОБА_3 відносно її дочки в поліцію.

Свідок ОСОБА_13 , в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_16 є її племінницею. Барбара розповіла їй про те, що чоловік її мами ОСОБА_15 декілька раз чіплявся до неї, лягав на неї. Вона відвела ОСОБА_11 на прийом до гінеколога і той повідомив, що в ОСОБА_11 були статеві зносини. Барбара розповіла їй, що її згвалтував дядя ОСОБА_14 . Відразу про це вона боялася повідомляти маму через погрози дяді ОСОБА_17 . Про злочинні дії ОСОБА_3 вони повідомили поліцію.

Свідок ОСОБА_18 , в судовому засіданні пояснив, що він є товаришем ОСОБА_3 .. Коли він прийшов відвідати ОСОБА_15 , то побачив , що в кухні у ліжку лежали ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , у якої були голі плечі. ОСОБА_15 був веселий, а ОСОБА_11 відганяла його від себе. Згодом ,коли вони курити ОСОБА_15 розповів, що ОСОБА_11 вже не дівчина. Про деталі він в ОСОБА_3 не розпитував.

Крім показань свідків вина ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 24.06.2021 за № 0000178 з правовою кваліфікацією ст.152 ч.4 КК України, за заявою ОСОБА_7 в якій міститься інформація про те, що ОСОБА_19 в кінці січня 2021 лягнув у ліжко в якому перебувала потерпіла ОСОБА_6 , зняв штани, оголив свій статевий орган,силоміць зняв штани та труси з потерпілої та вступив в статевий контакт з малолітньою потерпілою ОСОБА_6 .. Коли та намагалась пручатись , закрив їй рота рукою. Після вчинення даних дій потерпіла втекла ( а.с.104);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.06.2021, який був проведений у присутності понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 за участю ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , зафіксований на карті памяті «Kingston 16 CB Micko SDHC 97175-704 A/00LF» та оглянутий в судовому засіданні. На слідчому експерименті обвинувачений ОСОБА_3 повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , а саме , що в кінці лютого 2021 року, коли він знаходився вдома та лежав на ліжку, до нього підійшла ОСОБА_11 , лягла біля нього та почала жартувати. Він запхав свою руку в труси ОСОБА_11 та почав гладити її статеві органи. На початку березня 2021 року, коли він знаходився на кухні, до нього підійшла ОСОБА_11 та сіла йому на коліна. Вона почала лізти йому до штанів, однак вони пожартували, він полоскотав її і на цьому все закінчилось. В кінці березня 2021 року , коли він знаходився на кухні, де варив їжу до нього знов підійшла ОСОБА_11 , сіла йому на коліна і почала з ним жартувати та лізти йому до штанів. Він не втримався, поставив її на диван на спину та знявши з неї трусики , а з себе штани виліз на неї та почав водити своїм статевим членом по вагині Барбари. Після того, як він отримав задоволення відійшов на бік і здійснив еакуляцію. Дівчина не опиралася та не кричала (а.с. 113-114,115) ;

- висновком судово-психіатричного експерта № 205/2021 від 08.09.2021 року ,відповідно до якого було встановлено, що малолітня ОСОБА_6 в ході обстеження пояснила ,що ОСОБА_3 , коли вдома нікого небуло поклав її на ліжко, опустив собі та їй штани, намагався цілувати її. Вона пручалась,але не зважаючи на це , він ввів свій статевий член в її піхву. Дитина, відчувши сильний біль, крикнула «Ай» і втекла . Під час вчинення щодо неї злочинних дій, не розуміла значення вчинюваних з нею протиправних дій, перебувала під психологічним тиском із залякуванням і погрозами з боку ОСОБА_3 і перебувала у стресі. Крім того під час обстеження ОСОБА_6 у неї не виявлено схильності до вигадуваня, навіювання, фантазування (а.с.123-130);

- висновком експерта судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.06.2021 року №161 , згідно якого у неї виявлені розриви дівочої пліви, які мають давність більше 21 дня від моменту проведення судово-медичної експертизи, про що свідчить її характер (розриви білесуваті,краї потовщені), які утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою діючою поверхнею (яким міг бути статевий член,палець чи інший тупий твердий предмет з обмеженою діючою поверхнею) (а.с. 118-120).

- висновком судово-психіатричного експерта №180-2021 від 09.08.2021 року ,згідно якої підекспертний ОСОБА_3 будь-якими психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відносить ся до інкримінованих йому протиправних дій . На період часу , що відноситься до інкримінованого йому злочину під експертний ОСОБА_3 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними .Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( а.с. 156-149);

Суд, вважає необґрунтованим твердження сторони захисту про недопустимість взяття до уваги як доказу свідчень малолітньої потерпілої ОСОБА_6 даних нею на судовому слідстві через те, що вони суперечать свідченням даними нею на досудовому слідстві, оскільки наявні розбіжності в показаннях потерпілої не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого та не доводять його непричетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про його непричетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та причетність до злочину ОСОБА_18 не відповідають встановленим судом фактичним обставинам, спростовуються матеріалами кримінальної справи та здобутими судом доказами, які узгоджуються між собою. Крім того жодних прямих доказів причетності до злочинних дій щодо малолітньої потерпілої ОСОБА_6 . ОСОБА_18 на досудовому та в судовому слідстві не здобуто.

Потерпіла в судовому засіданні ствердила, що обвинувачений проникав в її тіло з використанням геніталій. Обвинувачений на слідчому експерименті показав та розказав як відбувалися події, однак в судовому засіданні не спростував слідчий експеримент та те, що він не проникав в тіло потерпілої, а тому суд вважає, що невизнання вини обвинуваченим спрямоване на ухилення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлював те, що під час зґвалтування потерпіла ОСОБА_6 внаслідок малолітнього віку перебувала у безпорадному стані, оскільки не розуміла характер та значення вчинених з нею дій та не могла чинити опору.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» стан потерпілої особи слід визнавати безпорадним, коли вона внаслідок малолітнього чи похилого віку, фізичних вад, розладу психічної діяльності, хворобливого або непритомного стану, або з інших причин не могла розуміти характеру та значення вчинюваних з нею дій або не могла чинити опір. При цьому необхідно, щоб винна особа, яка вчиняє зґвалтування чи насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, усвідомлювала (достовірно знала чи припускала), що потерпіла особа перебуває саме у такому стані. Отже безпорадний стан є критерієм кримінального законодавства, а не медичним і причинами фізичної безпорадності потерпілої особи виступають, зокрема її фізичні вади, малолітній або похилий вік, тяжке захворювання, сильне сп`яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії слід кваліфікувати: за ч.4 ст. 152 КК України, як умисні дії сексуального характеру , пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій щодо особи , яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховується, що у відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, позицію законного представника малолітньої потерпілої, яка просить вирішити питання призначення покарання на розсуд суду, відношення обвинуваченого до вчиненого, який вину не визнав, а також суд враховує душевний та моральний стан малолітньої ОСОБА_6 як під час вчинення кримінального правопорушення так і на теперішній час.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ст.66 КК України та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Підстав для застосування до призначеного покарання ст.69 КК України суд не вбачає.

Виходячи з наведеного, суд враховуючи загальні засади призначення покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі. Саме така міра покарання буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 був фактично затриманий 10.15 год. 26.06.2021 року.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять ) років.

До набрання вироком законної сили залишити в силі попередньо обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 10.15 год. 26.06.2021, з часу фактичного затримання .

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою з 10.15 год. 26.06.2021 з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

У відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.374 КК України включити інформацію про ОСОБА_3 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини протии статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя