Житомирський апеляційний суд
Справа №296/665/12-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
21 квітня 2022 року. Суддя Житомирського апеляційного суду ОСОБА_3 , за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у справі № 296/665/12-к, -

в с т а н о в и в:

20.04.2022 надійшло клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 на 60 днів у зв`язку з продовженням існування високих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливістю закінчення судового розгляду.

Заслухавши міркування прокурора ОСОБА_6 в підтримання вищевказаного клопотання прокурора, та пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та доводи захисника в в заперечення клопотання прокурора та про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, перевіривши справу, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку цього запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Згідно положень п. 20-5 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

З матеріалів справи видно, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2020 року ОСОБА_10 засуджено за ст. ст. 185 ч. 5, 263 ч. 1, 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. п.1, 2, 6; 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. п. 1, 2, 6, 12, 13, 70 ч. 1 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого; запобіжний захід щодо підсудного ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено без змін у виді тримання під вартою.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду неодноразово продовжувався строк дії вказаного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , в останнє по 23.04.2022 включно.

Апеляційний розгляд даної кримінальної справи не може бути закінчений до 23.04.2022, оскільки головуючий суддя ОСОБА_2 на даний час перебуває у відпустці та здійснення заміни вказаного судді є недоцільним з огляду на стадію апеляційного провадження у даній справі.

Тому розгляд питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 вирішується одноособово суддею ОСОБА_3 .

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні у травні 2002 року та весною-влітку 2012 року кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 5, 263 ч. 1, 187 ч. 4, 115 ч. 2 п. п. 1, 2, 6; 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. п. 1, 2, 6, 12, 13 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 не визнає себе винним та оспорює висновки суду першої інстанції про доведеність його винності у вчиненні інкримінованих йому злочинів, є раніше судимим: 19.08.1999 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі 12.07.2001 умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 7 днів; не одружений, родичів у Житомирській області не має.

За останнім відомим незареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_10 не проживає вже тривалий час у зв`язку з тривалим триманням під вартою у даній справі.

З урахуванням сукупності вищевказаних обставин прокурором доведено, що на даний час залишаються високими ті ризики, що обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та перешкоджати апеляційному провадженню іншим шляхом з метою уникнення від кримінальної відповідальності, та будь-який інший запобіжний захід на даний час не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 та потреби подальшого судового розгляду даного кримінального провадження в апеляційному порядку виправдовують необхідність подальшого продовження строку тримання вказаної особи під вартою.

Тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, а доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника про можливість зміни запобіжного заходу на домашній арешт, - є необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 331, 405, 372 КПК України, п. 20-5 Розділу Перехідних положень цього Кодексу, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до 19.06.2022 включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: