Справа № 352/338/18
Провадження № 1-кп/352/63/22
У Х В А Л А
про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

29 березня 2022 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000587 від 19.12.2017 р., про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.02.2022 р. обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31.03.2022 р., без визначення розміру застави.

Прокурор подав суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого на строк 60 днів без визначення розміру застави, яке підтримав у судовому засіданні, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні не заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення та доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців, починаючи із сьогоднішнього дня, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При цьому суд враховує, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує вимоги п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики ЄСПЛ доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, як підстава для втручання у право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

З урахуванням того, що прокурором доведено наявність ризику переховування від суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений переховувався від правосуддя, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, з огляду на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику; з урахуванням того, що судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд враховує, що обвинувачений відповідно до вимог ст.89 КК України раніше не судимий, не працює, не має постійного джерела доходів, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

З огляду на те, що обвинуваченому інкриміновано вчинення злочину із застосуванням насильства, суд відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначає розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ч. 3, 4 ст.331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк два місяці, тобто до 29 травня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_6