Справа № 183/6703/21
№ 1-кп/183/651/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001476 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, маючого середньо спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

10 грудня 2020 року приблизно о 09 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на під`їзній дорозі до свинотоварної ферми ТОВ «Агрофірма «Відродження», розташованої в с. Миролюбівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, а саме в районі відвантажувальної платформи, діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміні, перед початком руху їзди заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який знаходився на смузі руху ззаду автомобіля «САЗ 3507», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Своїми діями водій ОСОБА_6 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 б), та 10.9. Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:
п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.10.9.: «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».
Порушення п.10.9. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якої пішоходу ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми живота, яка супроводжувалась розривами селезінки (стан після операції - спленектомія від 10.12.2020р.), порожньої та поперечно-ободової кишки, брижі тонкої та товстої кишки, що привело до внутрішньочеревної кровотечі, великої гематоми позачеревної клітковини ліворуч, з посттравматичним тромбозом клубових артерій справа, який привів до гострої ішемії правої нижньої кінцівки 3-го ступеня (стан після операції ампутація правої нижньої кінцівки від 11.12.2020р.), синця на спині у поперековій області, забиття кісток тазу, лівої нирки, попереково-крижового відділу хребта, які у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, що небезпечні для життя, виникли в наслідок тупої травми, можливо при автомобільній травмі (пошкодження в наслідок з давлення тіла людини між частинами автомобіля та іншими предметами або перешкодами).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також додав, що 10.12.2020 року під час завантаження свиней він стояв біля заднього борту автомобіля. Вага свиней була приблизно по 300 кг. кожна. Пі час завантаження свіні вдарилися об борт автомобіля, який по інерції почав рухатися вперед. Для того щоб свині не повискакували з автомобіля, він вскочив у кабіну автомобіля і здав назад. Так як була «мертва зона», потерпілого він не бачив. Коли вийшов з автомобіля, то побачив потерпілого ОСОБА_4 , якого придавило автомобілем. Він знову заскочив у свій автомобіль та від`їхав вперед. Вказав, що він відшкодував потерпілому 5000,00 грн., потім його звільнили з роботи, а тому наразі у нього немає можливості відшкодовувати шкоду. Додав, що матеріальну шкоду визнає в частині її доведеності, моральну шкоду визнає частково. Він вибачився перед потерпілим, відшкодовував шкоду поки мав можливість. У скоєному щиро кається.
Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що він 10.12.2020 року приблизно о 09.00 годині знаходився на роботі, грузив свиней в автомобіль у с. Миролюбівка Новомосковського району Дніпропетровської області. З однієї сторони під`їхав ОСОБА_6 на своєму автомобілі «САЗ 3507», з іншої сторони під`їхав трактор. Загнавши свиней до автомобіля, він спочатку закрив одні ворота, а коли почав закривати другі, то автомобіль почав рухатися в його сторону. Він по інерції пішов за автомобілем та впав у проміжок між автомобілем та естакадою, при цьому автомобіль придавив його до естакади. Коли автомобіль рухався, чи перебував в цей момент ОСОБА_6 за кермом, він не пам`ятає. ОСОБА_6 вийшов з автомобіля побачив, що він затиснутий, після чого одразу від`їхав. Вказав, що подія відбувалась при першому перезавантаженні свиней. Потім він зателефонував своєму бригадирові та повідомив про те, що сталося. Пройшов 50 м і впав, він не відчував ніг. Після чого, його відвезли до лікарні. Вказав, що ОСОБА_6 дійсно сплатив йому 5000,00 грн., але його витрати на лікування значно більші. Крім того, наразі він потребує встановлення протезу, однак не має матеріальної можливості це зробити. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити.
- показаннями свідка ОСОБА_7 , про те, що вона тривалий час доглядала за чоловіком. У зв`язку з ДТП її чоловікові ампутували кінцівку, наразі він потребує постійного догляду.

Крім показань самого обвинуваченого потерпілого та свідка, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена письмовими доказами, дослідженим в судовому засіданні, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001476 від 11.12.2020 року, згідно з яким 10.12.2020 року приблизно о 10.00 годині за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миролюбівка, вул. Миру на виробництві ТОВ «Агрофірма Відродження» робітника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час здійснення завантаження було притиснуто бортом вантажного автомобіля «САЗ 3507», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В результаті чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження (а.п. 61);

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001476 від 11.12.2020 року, згідно з яким 10.12.2020 року приблизно о 10.00 годині за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миролюбівка, вул. Миру на виробництві ТОВ «Агрофірма Відродження» робітника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час здійснення завантаження було притиснуто бортом вантажного автомобіля «САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В результаті чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які за ступеням тяжкості відносяться до тяжких, які небезпечні для життя. (ЖЄО4428) (а.п. 172);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.12.2020 року, а саме ділянку по вул. Миру в с. Миролюбівка Новомосковського району Дніпропетровської області (а.п. 64-68) та схемою з фототаблицями до нього, на якій зафіксовано під`їздну дорогу до СТК ТОВ «Агрофірма Відродження» (а.п. 69-72);

- протоколом огляду місця події від 10.12.2020 року, разом з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто ділянку місцевості, розташованої на територіїТОВ «Агрофірма Відродження», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миролюбівка, вул. Миру, на якій знаходиться автомобіль «САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час огляду було встановлено, що автомобіль знаходився в справному стані (а.п. 73-76);

- речовим доказом, а саме автомобілем марки «САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Агрофірма Відродження», та знаходиться на зберіганні за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миролюбівка, вул. Миру (а.п. 74);

- протоколом слідчого експерименту від 15.12.2020 року, разом зі схемою та фото таблицею до нього за участі свідка ОСОБА_6 в присутності понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_6 показав та розказав, як він 10.12.2020 року, перебуваючи на своєму робочому місці керував автомобілем «САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснював виїзд на завантаження свиней з погрузної платформи, розташованої на під`їзній дорозі до СТК ТОВ «Агрофірма Відродження». Потім розказав, що почалося завантаження свиней. В цей час ОСОБА_6 знаходився на вулиці з лівої сторони від автомобіля та погрузної платформи. Після чого, ОСОБА_6 повідомив, що під час перегону свиней, автомобіль почав не швидко рухатися вперед, побачивши це він побіг у кабіну, сів за кермо, завів двигун та почав рухатися назад, перед цим впевнившись, що позаду автомобіля нікого не має. Коли під`їхав до платформи вимкнув двигун, та почувши звуки людини він одразу здійснив рух у перед. Вийшовши з автомобіля побачив ОСОБА_4 , який стояв поруч погрузної платформи. (а.п.83-87);

- висновком експерта № 19/104-9/2/41 від 16.02.2021 року, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобіля «САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває в працездатному стані (а.п. 92-96);

- висновком експерта № СЕ-19/104-21/5263-ІТ від 17.02.2021 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «САЗ 3507» ОСОБА_6 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху.
У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «САЗ 3507» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.10.9 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «САЗ 3507» ОСОБА_6 встановлювалася виконанням ним вимог п.10.9 Правил дорожнього руху та для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати.
Оскільки для дослідження питань пов`язаних з оцінкою дій пішоходів в дорожньо-транспортній обстановці яка склалася на момент ДТП не потрібно спеціальних технічних знань в галузі автотехніки, а саме в області теорії руху, розрахунку та проектування автомобіля, технології його виробництва, експлуатації, обслуговування та ремонту, механіки, математики, опору матеріалів, інженерної психології, теорії систем управління, електротехніки, а також технології експлуатації доріг та дорожніх споруд, метеорології - то оцінити дії пішохода ОСОБА_4 , з урахуванням його суб`єктивного ставлення до своїх дій, згідно вимог Правил дорожнього руху органи слідства (суду) повинні самостійно з урахуванням усіх зібраних по справі доказів (а.п. 99-101)

- висновком експерта № 74/1 від 04.03.2021 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми живота, яка супроводжувалась розривами селезінки ( стан після операції - спленектомія від 10.12.2020р), порожньої та поперечно-ободової кишки, брижі тонкої та товстої кишки, що привело до внутрішньочеревної кровотечі, великої гематоми позачеревної клітковини ліворуч, з посттравматичним тромбозом клубових артерій справа, який привів до гострої ішемії правої нижньої кінцівки 3-го ступеня ( стан після операції - ампутація правої нижньої кінцівки від 11.12.2020р. ), синця на спині у поперековій області, забиття кісток тазу, лівої нирки, попереково-крижового відділу хребта.
Тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми живота; яка супроводжувалась розривами селезінки ( стан після операції - спленектомія від 10.12.2020р), порожньої та поперечно-ободової кишки, брижі тонкої та товстої кишки, що привело до внутрішньочеревної кровотечі, великої гематоми позачеревної клітковини ліворуч, з посттравматичним тромбозом клубових артерій справа, який привів до гострої ішемії правої нижньої кінцівки 3-го ступеня (стан після операції - ампутація правої нижньої кінцівки від 11.12.2020р.), синця на спині у поперековій області, забиття кісток тазу, лівої нирки, попереково-крижового відділу хребта, які, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, що небезпечні для життя (згідно п. 2.1.3.Л Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.), виникли в наслідок тупої травми, можливо при автомобільній травмі (пошкодження в наслідок здавлення тіла людини між частинами автомобіля та іншими предметами або перешкодами), та за давністю утворення можуть відповідати даті події вказаній в постанові (10.12.2020 року ), що підтверджується даними медичних документів. Оцінка обставин події не входить до компетенції судово-медичного експерта (а.п. 104-108);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.06.2021 року, а саме до виписок з протоколів навчання робітників, які виконують роботу з підвищеною небезпекою № 94 від 05.06.2020 року, № 135 від 03.07.2020 року, № 116 від 22.06.2020 року; наряду на виконання робіт на грудень 2020 року, на робітника ОСОБА_4 з комплексного обслуговування ТОВ «Агрофірма Відродження»; переліку робіт підвищеної небезпеки на підприємстві ТОВ «Агрофірма Відродження»; положення про службу охорони праці ТОВ «Агрофірма Відродження» (а.п.133-145);

- висновком експерта № 1262-21 від 23.07.2021 року, відповідно до якого В досліджуваній виробничій ситуації: технічні причини нещасного випадку - відсутні; організаційні причини: невиконання вимог інструкцій з охорони праці, а саме: робітником з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ТОВ «АГРОФІРМА ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_4 в частині того, що не здійснив спуск з перевантажувальної платформи за допомогою спеціально обладнаних сходів, а зіскочив з неї та знаходився в зоні можливого маневрування автомобіля САЗ 3507, р.н. НОМЕР_1 ; водієм автотранспортних засобів ТОВ «АГРОФІРМА ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_6 в частині того, що здійснив подачу вантажного автомобіля САЗ 3507 р.н. НОМЕР_1 назад, не попередивши про свій намір, та не погодивши свої дії з робітником з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ОСОБА_4 , виконав вищевказаний маневр за обмеженої оглядовості позаду автомобіля («у передньому дзеркалі із-за бортів мого причепу на автомобілі не видно, що відбувається ззаду» - із протоколу допиту ОСОБА_6 ); психофізіологічні причини - відсутні; техногенні, природні, екологічні та соціальні - відсутні.
В досліджуваній виробничій ситуації невиконані наступні вимоги законодавчих та нормативно-правових актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, які перебувають у причинному зв`язку з спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 : стаття 14 Закону України «Про охорону праці»; пункт 4 розділу 2 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів; пункт 3.10 розділу 3 Інструкції з охорони праці №41 по прийманню та відправленню свинопоголів`я; пункт 3.11 розділу 3 Інструкції з охорони праці №41 по прийманню та відправленню свинопоголів`я; пункт 1.2.1 розділу 1 Інструкції з охорони праці №13 для водія вантажного автомобіля; пункт 3.3 розділу 3 Інструкції з охорони праці №13 для водія вантажного автомобіля.
Роботи з перевантаження свиней з відвантажувальної платформи на автомобіль САЗ 3507 р.н. НОМЕР_1 в районі тимчасового дезбор`єра на під`їздній дорозі до свинотоварної ферми ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ», які виконували водій автотранспортних засобів ТОВ «АГРОФІРМА ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_6 та робітник з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ТОВ «АГРОФІРМА ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_4 , не відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.
Враховуючи характеристику об`єкта відповідно до її господарської діяльності та згідно визначень виробнича ділянка де здійснювалось перевантаження свиней з тракторного трап-візка на платформу для подальшого їх транспортування в вантажний автомобіль в районі тимчасового дезбор`єра на під`їздній дорозі до свинотоварної ферми ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» у селищі Миролюбівка Новомосковського району Дніпропетровської області, не відносяться об`єктів з підвищеною небезпекою.
Дослідивши матеріали справи, можливо зробити висновок, що вантажний автомобіль САЗ 3507 р.н. НОМЕР_1 та перевантажувальна платформа не являються машиною, механізмом, устаткуванням підвищеної небезпеки.
В досліджуваній виробничій ситуації організація робіт на даній виробничій ділянці, де здійснювалось перевантаження свиней з тракторного трап-візка на платформу для подальшого їх транспортування в вантажний автомобіль САЗ 3507 р.н. НОМЕР_1 , відповідала вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.
В досліджуваній виробничій ситуації порядок виконання робіт не відповідав вимогам нормативно-правових актів з охорони праці в частині того, що: водій автотранспортних засобів ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_6 , здійснив подачу вантажного автомобіля САЗ 3507 р.н. НОМЕР_1 назад, не переконавшись, що поблизу немає людей та здійснив вищевказаний маневр за обмеженої оглядовості; робітник з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_4 , при спуску з перевантажувальної платформи, не скористався спеціально обладнаними сходами, зістрибнувши з перевантажувальної платформи і опинився в зоні можливого маневрування автомобіля, що навантажується.
Можливо зробити висновок про те, що в ситуації, яка розглядається, водій автотранспортних засобів ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти настанню даного нещасного випадку, але нею не скористався.
Водій автотранспортних засобів ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_6 10.12.2020 року повинен був дбати про безпеку і здоров`я оточуючих людей та не здійснювати подачу вантажного автомобіля САЗ 3507 р.н. НОМЕР_1 назад, не попередивши про свій намір, та не погодивши свої дії з робітником з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ОСОБА_4 , і не здійснювати вищевказаний маневр за обмеженої оглядовості позаду автомобіля.
Таким чином, в досліджуваній виробничій ситуації:
- дії водія автотранспортних засобів ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_6 не відповідали вимогам статті 14 Закону України «Про охорону праці» [1], пункту 4 розділу 2 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів[7], пункту 1.2.1 розділу 1 та пункту 3.3 розділу 3 Інструкції з охорони праці №13 для водія вантажного автомобіля [10] в частині того, що 10.12.2020 року при виконанні робіт по перевантаженню свиней з перевантажувальної платформи до вантажного автомобіля САЗ 3507 р.н. НОМЕР_1 не дбав про безпеку і здоров`я оточуючих людей, а саме робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_4 , здійснив подачу вантажного автомобіля САЗ 3507 р.н. НОМЕР_1 назад, не попередивши про свій намір, та не погодивши свої дії з робітником з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ОСОБА_4 , виконав вищевказаний маневр за обмеженої оглядовості позаду автомобіля, що призвело до затискання ОСОБА_4 , який, намагаючись закрити одвірки кузову на автомобілі, зіскочив з перевантажувальної платформи, та опинився між задньою частиною кузову автомобіля і перевантажувальною платформою, і з технічної точки зору знаходилися в прямому причинно-наслідковому зв`язку з травмуванням робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_4 .
Можливо зробити висновок про те, що в ситуації, яка розглядається, робітник з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти настанню даного нещасного випадку, але нею не скористався.
Робітник з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_4 10.12.2020 повинен був дбати про особисту безпеку і здоров`я, при спуску з перевантажувальної платформи, не зістрибувати з перевантажувальної платформи, а скористатися спеціально обладнаними сходами, і не знаходитися в зоні можливого маневрування вантажного автомобіля САЗ 3507 р.н. НОМЕР_1 , що навантажується.
Таким чином, в досліджуваній виробничій ситуації: дії робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_4 не відповідали вимогам статті 14 Закону України «Про охорону праці» [1], пунктам 3.10, 3.11 розділу 3 Інструкції з охорони праці № 41 по прийманню та відправленню свинопоголів`я [8] в частині того, що 10.12.2020 при виконанні робіт по перевантаженню свиней з перевантажувальної платформи до вантажного автомобіля САЗ 3507 р.н. НОМЕР_1 не дбав про особисту безпеку і здоров`я, при спуску з перевантажувальної платформи, зістрибнув з неї, не скориставшись спеціально обладнаними сходами, та знаходився в зоні можливого маневрування вантажного автомобіля САЗ 3507 р.н. НОМЕР_1 , що навантажується, внаслідок чого намагаючись закрити одвірки кузову на автомобілі, опинився затиснутий між задньою частиною кузову автомобіля і перевантажувальною платформою, і з технічної точки зору знаходилися в прямому причинно-наслідковому зв`язку з його травмуванням.
Можливо зробити висновок, що 10.12.2020 року бригадир підрозділу СТК ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_10 не мав технічної можливості запобігти настанню нещасного випадку, так як не знаходився в районі тимчасового дезбар`єра на під`їздній дорозі до свинотоварної ферми ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ», а перебував у підрозділі СТК, займаючись завантаженням наступної партії свиней, і з технічної точки зору не знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням нещасного випадку з робітником з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ТОВ «АГРОФІРМА «ВІДРОДЖЕННЯ» ОСОБА_4 (а.п.148-170);

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченогоОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.
Однак, вчинений злочин характеризується необережною формою вини.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, частково відшкодував збитки потерпілому.
Зокрема, суд враховує думку потерпілого ОСОБА_4 , який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

За таких обставин, з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, а також враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Твердження захисника про відсутність підстав для застосування додаткового покарання через те, що обвинувачений ОСОБА_6 працює водієм, не підтверджується наявними у справі доказами.

А, відтак, суд також вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи цивільний позов, заявлений ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 70 000,00 грн., моральної шкоди у розмірі 150 000,00 грн., суд дійшов наступних висновків.
Позов обґрунтований тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого йому спричинена матеріальна шкода у вигляді витрат, пов`язаних з лікуванням. Втрата кінцівки та селезінки вибили його з нормального ритму життя. Крім того, йому необхідно виготовити протез на замовлення, який надасть змогу пересуватися самостійно. Він став людиною з інвалідністю. Зокрема, злочином йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у його душевних стражданнях, через отримані травми, був також порушений його психолого-емоційний стан. В зв`язку з тілесними пошкодженнями порушився його спосіб життя, оскільки він позбавлений можливості реалізації своїх звичок і бажань, які він міг би реалізувати.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При вирішенні питання щодо стягнення матеріальної шкоди суд бере до уваги посилання позивача на надані оригінали чеків, однак суд у якості належних доказів може враховувати лише ті з них, які супроводжуються рецептом (тобто призначенням лікаря), однак зазначених призначень, позивачем надано не було. А відтак, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, у зв`язку з тим, що позивач, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не довів її наявність.
Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом статей 23, 1167 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд вважає встановленим, що потерпілому ОСОБА_4 протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у наступному: моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я та життя під час вчення злочину; душевних стражданнях потерпілого в зв`язку зі спричиненням йому тілесних ушкоджень, які потребували тривалого часу для лікування, яке не призвело до повного відновлення стану здоров`я потерпілого, що існував до вчинення злочину, оскільки у зв`язку з ДТП потерпілому видалено селезінку та ампутовано кінцівку, що позбавило його можливості самостійно пересуватися; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та необхідністю відвідувати правоохоронні органи.
При визначенні розміру суми, яку необхідно стягнути із засудженого у рахунок відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд вважає, що вона визначена з урахуванням перенесеного потерпілим стресу, порушенням способу його життя та життя його родини, пов`язаного з лікуванням, погіршенням стану здоров`я та проходженням курсу лікування.
Суд також враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок злочину, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 120 000,00 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, які складають 16 344,00 грн. (висновок експерта за результатами проведення технічного стану транспортних засобів № 19/104-9/2/41 від 16.02.21021 року у сумі 1307,60 грн., висновок експерта результатами проведення судової експертизи обставин і механізму ДТП № СЕ-19/104-21/5263-ІТ від 17.02.2021 року в сумі 1307,60 грн., висновок експерта результатами проведення експертизи (дослідження), вивчення матеріалів № 1262-21 від 23.07.2021 року, 80 годин *171,61 грн., в сумі 13 728,80 грн.).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами, строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодуванням моральної шкоди 120 000 гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року на автомобіль марки «САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 03 жовтня 2008 року Новомосковський ВРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, належить товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Відродження», який зберігається на території товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Відродження», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миролюбівка, вул. Миру, 32-А скасувати після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ:
- автомобіль марки «САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Відродження», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миролюбівка, вул. Миру, 32-А залишити за належністю його власнику товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Відродження».

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 16 344 гривні 00 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1