ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2494/22 Справа № 195/308/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого
ОСОБА_8 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від
21 липня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000691 щодо

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Бердянськ
Запорізької області, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, п.п.4, 13 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від
21 липня 2022 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 18 вересня 2022 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який.
Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що розгляд клопотання прокурора здійснено без його участі. Вказує на те, що він понад 8 років знаходиться під вартою. Зазначає, що Томаківський районний суд Дніпропетровської області безпідставно продовжив йому строк тримання під вартою, оскільки кримінальне провадження знаходиться в Бердянському міськрайонному суді Запорізької області. Звертає увагу на те, що він інвалід ІІ групи та в нього погіршився стан здоров`я.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів в провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження №0000691 від
20 квітня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, п.п.4, 13 ч.2 ст.115 КК України.
Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження Голови Верховного суду України №4/0/9-22 від 10 березня 2022 року, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Бердянського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2022 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до 23 липня 2022 року.
12 липня 2022 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Бердянської окружної прокуратури Запорізької області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .
Відповідно до ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від
21 липня 2022 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 18 вересня 2022 року включно.
Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Так, апеляційний суд вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, які відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочинів, при цьому враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, також, відповідно до наявних матеріалів, обвинувачений офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має.
Водночас, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, зокрема такий як особисте зобов`язання, не здатний забезпечити в належному обсязі виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, оскільки, окрім клопотання, будь-яких матеріалів, які б свідчили про такий ступінь ризиків, що вказує на можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до суду не надано, тому зазначене свідчить про те, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що відповідає правовій позиції, викладеній у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правовій позиції ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Крім того, з пояснень прокурора, наданих в суді апеляційної інстанції слідує, що матеріали кримінального провадження №0000691 знаходяться на тимчасово окупованій території в м.Бердянськ Запорізької області, та з клопотанням про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження прокурор до суду не звертався.
В той же час, як слідує з матеріалів контрольного провадження в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вказаний Закон втратив чинність 21 червня 2017 року, що з огляду на положення ст.5 КК України та правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 р. у справі №663/537/17, вказує на те, що дія вищезазначеного Закону розповсюджується на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення до 21 червня 2017 року.
Таким чином, з огляду на ту обставину, що обвинуваченому ОСОБА_8 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, які мали місце в 2014 році, тобто до втрати чинності Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, останній станом на день розгляду апеляційної скарги перебуває в місцях попереднього ув`язнення понад 8 років, тобто у разі визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів та за умови подальшого тримання обвинуваченого під вартою, до нього можуть бути застосовані положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.
Проте правова природа запобіжних заходів те мета їх застосування є відмінною від мети кримінального покарання і такі заходи повинні застосовуватись через існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, враховуючи зазначені обставини, вагомість наявних доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, а також наявність введеного на території України воєнного стану, апеляційний суд, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, дійшов висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно задовольнити, ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2022 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 12 листопада 2022 року, яке полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від
21 липня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 12 листопада 2022 року, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора та суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Бердянської окружної прокуратури Запорізької області.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання направити прокурору та до ДУ Черкаський слідчий ізолятор для виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4