279/1264/22
1-кс/279/291/22
Іменем України
11 березня 2022 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ушомир Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області звернувся з клопотанням, в якому зазначив, що 09.03.2022 року приблизно о 23 годині 45 хвилин командир відділення роти охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , перебуваючи на бойовому чергуванні по охороні режимного приміщення, а саме на посту № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , помітив службовий автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 на синьому фоні, в якому знаходились працівники поліції Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області інспектор СРПП Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , інспектор СРПП Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_8 , а також працівники Національної гвардії України військової частини НОМЕР_4 військовослужбовець НГУ командир відділення ОСОБА_9 та військовослужбовець НГУ командир відділення ОСОБА_10 , які відповідно до своїх службових обов`язків, забезпечували охорону громадського порядку в м. Коростені та Коростенському районі.
Так, ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним про те, що по вулиці Сосновського в напрямку вулиці 1-го Травня м. Коростень рухається службовий автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 на синьому фоні, умисно, переслідуючи ціль навмисного, противоправного заподіяння смерті працівникам правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цими працівниками своїх службових обов`язків, маючи при собі стрілецьку вогнепальну зброю АК-47 номер НОМЕР_5 , привів її у бойову готовність знявши із запобіжника та направив вище вказану вогнепальну зброю в бік службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 на синьому фоні, в якому знаходились працівники поліції Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та працівники Національної гвардії України військової частини НОМЕР_4 .
Після цього, ОСОБА_5 ,всупереч статті 195 статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від 24 березня 1999року, статті 21 статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України від 24 березня 1999 року, маючи умисел на позбавлення життя працівників правоохоронних органів, які знаходились в службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 на синьому фоні, умисно,передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, здійснив близько 20 пострілів із стрілецької вогнепальної зброї АК-47 номер НОМЕР_5 по вище вказаному автомобілю. Однак, з причин, які не залежали від волі ОСОБА_11 , останній не довів свій злочинний умисел до кінця у вигляді смерті працівників правоохоронного органу, але своїми неправомірними діями заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення голови, непроникаючої гостро пластичної субдуральної гематоми правої геліосфери та ОСОБА_10 у вигляді забійної рани правої сідниці, тим самим ОСОБА_5 вчинив замах на вбивство працівників правоохоронного органу.
10.03.2021 року о 10 :30 годині у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 11.03.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 348 КК України.
Як особа, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ушомир Коростенського району Житомирської області, громадянин України зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , ,-.
Підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ;
- протоколами оглядів місць події від 10.03.2022року;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.03.2022року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.03.2022року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.03.2022року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.03.2022року;
- протоколом затримання у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 10.03.2022року;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.03.2022року;
- повідомленння про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 10.03.2021року;
- речовими доказами у кримінальному упровадженні;
За ступенем тяжкості злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 ,є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_12 , запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- знищити речові докази;
- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 , від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, може намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 , може знищити речові докази, які органом досудового розслідування не вилучено та наявні підстави вважати, що вони можуть знаходяться у ОСОБА_12 .
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне, що даний ризик обґрунтовується тим, що вході досудового розслідування не допитані всі свідки та не проведенні з ними всі необхідні слідчі розшукові дії, тому є наявні підстави зміни показів.
Також, згідно п.4 ч.1 ст.177 КПК України орган досудового розслідування не виключає можливості, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду, оскільки останній вчинив не правомірні дії відносно працівників правоохоронного органу та наявні підстави вважати, що на законні вимоги слідчого, прокурора він також не буде реагувати.
Також, згідно п.5 ч.1 ст.177 КПК України, орган досудового розслідування вважає, що існує ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення так як останній схильність до вчинення кримінальних правопорушень насильницької направленості.
Лише застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових умисних кримінальних правопорушень.
Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.
З урахуванням наведеного слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 59 діб.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав. Вказав, що підозрюваний дав показання, сам прибувши до Коростенського РУП.
Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, останнім часом мали місце випадки нападів на військомати. Він здійснював охорону такого військового об`єкта в м.Коростень. Надійшла інформація про повітряний наліт, через 5 хвилин почали бомбити по місту. Через деякий час побачив світло фар автомобіля, який повільно їхав до перехрестя. Потім світлом фар освітив об`єкт, тому він здійснив попереджувальні постріли поперед автомобіля, потім по колесах, після чого автомобіль прискорив рух. Вказав, що не знав, що це автомобіль поліції, няких ознак належності він не бачив, світло в салоні не включалось, сигналів повортоу, тощо також не було.
Захисник ОСОБА_6 проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу заперечив, зазначив, що кваліфікація дій останнього за ст.348 КК України є невірною. ОСОБА_5 діяв в межах закону, про що свідчить акт службового розслідування даного факту. В темряві ОСОБА_5 не бачив, що даний автомобіль належить органам поліції, проблискові маячки не горіли, будь які сигнали, які б свідчили про напрямок руху, водій автомобіля не використовував, тобто сигнал повороту, включення світла в салоні, тощо, що відображено на існуючому у розпорядженні слідчого відеозапису. ОСОБА_5 зробив попереджувальні постріли. Він не міг робити постріли вгору, оскільки кулі могли потрапити у вікна, оскільки поряд житловий сектор. Також він не бажав та не мав умислу на вбивство працівників поліції. Ризики, зазначені слідчим, не мають жодного підгрунття. ОСОБА_5 сам прибув до поліції, зброя вилучена, свідки та потерпілі допитані. З останніми ОСОБА_5 не знайомий, тому не може впливати на них. Речові докази вилучено і наразі у володіння ОСОБА_5 не перебувають. Схильність ОСОБА_5 до вчинення насильницьких злочинів, на що зауважив слідчий, є взагалі абсурдним. Поліцейські самі діяли безпечно біля охороняємого об`єкта.
10.03.2022 року у рамках даного кримінального провадження у порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 , якому 11.03.2022 року повідомлено про підозру за ст.348 КК України.
Вислухавши позицію прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали провадження, встановлено наступне:
Внесене клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України, його копія вручена підозрюваному в передбачені законом строки.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також враховує практику Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Частиною 4 вказаної норми Закону, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Відповідно до сталої правової позицій Європейського суду з прав людини обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання особи під вартою, має бути розглянута можливість застосування альтернативних запобіжних заходів (справи "Єлоєв проти України", "Нечипорук-Йокало проти України", "Ткачов проти України", "Доронін проти України", "Харченко проти України", "Колєсніков проти України", "Боротюк проти України", "Іловецький проти Польщі", "Смирнов проти Росії", "Вренчев проти Сербії", "Беловитський проти Росії", "Яблонський проти Польщі", "Єцюс проти Литви" та інших).
Відповідно до ст183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Щодо існування ризиків встановлено, що в клопотанні слідчий зазначив про те, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4 , 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість: переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому достовірних даних про існування зазначених ризиків до клопотання не подано.
При розгляді клопотання в судовому засіданні доказів на підтвердження таких ризиків не здобуто, отже вказані ризики є лише припущенням, яке не ґрунтується на достовірних даних.
Встановлено, що ОСОБА_5 дає показання, здобуті речові докази знаходяться у володінні органу досудового розслідування, повідомлень від учасників кримінального провадження щодо здійснення на них впливу з боку підозрюваного не надходило.
Як особа ОСОБА_5 є військовим пенсіонером, має постійне зареєстроване місце проживання, де проживає з родиною, отже має сталі соціальні зв`язки та джерело доходу, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
З врахування вищенаведеного, існування виняткових обставин при розгляді клопотання не встановлено.
Передбачене санкцією статті 348 КК України покарання до таких обставин не відноситься.
Такими винятковими обставинами також не можуть бути доводи слідчого про те, що на даний час у кримінальному провадженні не проведено весь комплекс необхідних дій на підтвердження повідомленої підозри, оскільки слідчий суддя встановлює чи доводять надані стороною кримінального провадження докази обставини, які існують на час розгляду клопотання, а не застереження щодо їх наявності в майбутньому.
Вищевказані обставини свідчать про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного можуть бути забезпечена застосуванням більш м`якого запобіжного заходу - арештом, оскільки орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи наведене є підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, строк дії якого визначається в межах строку досудового розслідування, визначеного відповідно до ст.219 ч.1 абз.3 п.2 КПК України.
За вище вказаних обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 176-178, 183,193, 194,196 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до 11 травня 2022 року включно.
Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою слідчого до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, не відлучатись з Житомирської області без дозволу слідчого, повідомляти слідчого про зміну місця проживання, утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.
Зобов`язати Коростенський РУП ГУНП в Житомирській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , про що повідомити Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.
Ухвала в частині запобіжного заходу діє до 11.05.2022 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, слідчому, направити для виконання Коростенському РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1