Справа №639/7541/14-к
Провадження №1-в/639/164/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Харків, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого останні рази: 1) 13.11.2019 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 2)14.02.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 04.06.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова в порядку п.11 ч.1 ст. 537 КПК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України було призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 позитивно характеризується, заохочувався адміністрацією установи, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник установи ОСОБА_5 проти задоволення клопотання засудженого не заперечували, посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Отже, при вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого дослідженню підлягає процес (обставини) відбування засудженим всього періоду відбування ним покарання, а не окремо взятого відрізку часу. Висновок про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення може бути зроблений за умови системних та усталених позитивних змін, що відображаються, зокрема в поведінці засудженого та його ставленні до праці, та які свідчать про доведення засудженим його виправлення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 13.11.2019 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.02.2020 року.
Також, ОСОБА_4 засуджений 14.02.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.11.2018 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 14.04.2020 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2020 року було задоволено подання начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про визначення порядку застосування покарання при наявності декількох вироків про визначення порядку застосування покарання при наявності декількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 та за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 13.11.2019 року, більш суворим, призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.02.2020 року, остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання 28.11.2018 року.
На даний час ОСОБА_4 утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Початок строку відбування покарання рахується з 28.11.2018 року, кінець строку відбування покарання 28.11.2022 року.

На момент розгляду клопотання 12.07.2022 року засуджений відбув 3 роки 7 місяців 14 днів, лишилось 4 місяців 16 днів.

З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_4 у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» утримується з 29.11.2018 року. До відділення СПС з господарського обслуговування установи зарахований 08.05.2020 року. Працевлаштований на посаді підсобного робітника, до праці відноситься сумлінно, доручені роботи виконує якісно та у встановлений строк. За час відбування покарання характеризується добре. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці має 3 заохочення. Стягнень не має. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Відповідно до вироку суду мав сплатити судові витрати у розмірі 3146 грн. Судові витрати сплатив добровільно із своєї заробітної плати. Виконує роботи із самообслуговування якісно, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня шляхом самоосвіти. Користується літературою з бібліотеки установи. За час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував. Відповідно до ст. 110, 112, 113 КВК України, підтримує соціально-корисні зв`язки з бабусею та братом шляхом телефонних переговорів та побачень, отримує від них передачі та посилки. За час відбування покарання у відділенні СПС з господарського обслуговування установи отримав від нього 33 передачі та було надано 12 побачень. Має позитивні наміри на майбутнє. Провину в скоєному злочині визнає повністю, у скоєному розкаюється.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_4 встановлено, що за час відбування покарання має 3 заохочення, стягнень не мав, працевлаштований,відбув більш ніж 2/3 призначеного строку покарання, приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, тому суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та має усі належні умови, передбачені ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим клопотання засудженого ОСОБА_4 є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково звільнити від покарання, призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 13.11.2019 року та вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.02.2020 року, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2020 року на невідбуту частину 4 місяці 16 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1