Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представників третьої особи, щодо майна

якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000130 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Брусівка Біловодського району Луганської області,

громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

за апеляційною скаргою представника потерпілого і цивільного позивача Міністерства економіки України ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.02.2022 ОСОБА_8 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, в якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, закрито.

Цією ж ухвалою цивільний позов Міністерства економіки України (Міністерства економічного розвитку і торгівлі України) суд залишив без розгляду.

Суд прийняв рішення про відшкодування процесуальних витрат та скасував накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.04.2019 арешт рухомого та нерухомого майна ТОВ Оздоровчий табір Лідер () за адресою: м. Київ, вул. М. Юнкерова, 16, а саме, цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору загальною площею 8 330 м2, який складається з адміністративного корпусу (площа 218, 3 м2), спального корпусу № 1 (площа 950 м2), спального корпусу № 2 (площа 920 м2), спального корпусу № 3 (площа 3 313, 1 м2), плавального басейну (площа 1 296, 1 м2), господарчого корпусу з вбудованою котельнею (площа 571, 6 м2), їдальні (площа 1 059, 7 м2), водонапірної башти, огорожі території, основних засобів групи 2 (автомобіль ГАЗ 33021, набір м`яких меблів, телевізор), основних засобів групи 3 (дві холодильні камери КХН2, машина протирочна, катодна станція, котел Універсал 6, фільтр/1000, шафа жарочна).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник Міністерства економіки України (далі Мінекономіки), яке є потерпілим і цивільним позивачем, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Як вказує представник, у кримінальному провадженні Мінекономіки пред`явило до ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, у сумі 6 496 717 грн 98 коп, у зв`язку з незаконним відчуженням ОСОБА_8 без обов`язкового погодження з Фондом державного майна України, всупереч порядку приватизації, передбаченого ст.11 Закону України Про приватизацію державного майна (в редакції від 14.08.2003), цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору, розташованого на АДРЕСА_2 , який належав державі і перебував на балансі Державного науково-виробничого підприємства Електронмаш (далі ДНВП Електронмаш). Ця шкода є різницею між вартістю незаконного відчуженого майна відповідно до договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 13.11.2003, укладеного з ТОВ Оздоровчий табір Лідер, та ринковою вартістю станом на 13.11.2003.

Посилаючись на положення ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими гарантовано право мирно володіти своїм майном, а також положення ЦК України стосовно відшкодування майнової шкоди, вважає, що закриття кримінального провадження без розгляду цивільного позову по суті та встановлення наявності чи/або відсутності вини ОСОБА_8 в нанесенні збитків державі є передчасним.

У запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого без задоволення. На переконання обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі цитування норм законодавства та посилання на практику Європейського суду з прав людини не спростовують законність та обґрунтованість ухвали суду про закриття кримінального провадження і не дають підстав для розгляду цивільного позову. При цьому права цивільного позивача захищені, оскільки згідно з ч.7 ст.128 КПК України він має право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

У запереченнях на апеляційну скаргу генеральний директор ТОВ Оздоровчий табір Лідер ОСОБА_10 як представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, вказує, що Мінекономіки не обґрунтувало належним чином свої апеляційні вимоги, зокрема, не зазначило, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а так само підстави для скасування ухвали суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, передбачені ст.415 КПК України.

На думку представника, Мінекономіки у відповідності з п.7 ч.1 ст.393 КПК України не має права оскаржувати ухвалу в частині рішення про скасуванні арешту майна та закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності. Так, позов до ТОВ Оздоровчий табір Лідер не пред`являвся, і накладення арешту на майно товариства не впливає на забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні. Підставою для закриття кримінального провадження слугувало те, що закінчилися строки давності, встановлені п.4 ч.1 ст.49 КК України. Додатково зауважує, що арешт на майно накладений незаконно, що відчуження майна ДНВП Електронмаш ТОВ Оздоровчий табір Лідер є правомірним, тощо.

З огляду на викладене вважає, що доводи апеляційної скарги позбавлені будь-яких правових підстав, а тому просить в її задоволенні відмовити і залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи представника потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною, обґрунтованою і вмотивованою; доводи обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримку позиції захисника; доводи представників третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та прокурора, які не вбачали підстав для задоволення апеляційної скарги; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_8 обвинувачується у зловживанні службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненому за наступних обставин.
07.10.1999 між Міністерством промислової політики України (далі орган управління майном), в особі ОСОБА_11 та ОСОБА_8 укладено контракт № 2/72/7-2, у відповідності з яким останнього призначено генеральним директором ДНВП Електронмаш (, м. Київ, вул. В. Окружна, 4 (вул. Кільцева дорога, 4) на термін з 07.10.1999 по 07.10.2004.
За цим контрактом ОСОБА_8 як керівник ДНВП Електронмаш зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, а орган управління майном зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника.
З урахуванням повноважень керівника, визначених контрактом і статутом ДНВП Електронмаш (в редакції 1998 року, зі змінами та доповненнями в редакції 2000 року), відповідно до примітки до ст.364 КК України ОСОБА_8 , обіймаючи на державному підприємстві (державна частка у статутному фонді ДНВП Електронмаш перевищує 50 %) посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, був службовою особою.
У 2000 році Міністерством промислової політики України та Фондом державного майна України затверджено план-графік виконання додаткових заходів передприватизаційної підготовки по ДНВП Електронмаш, яким, серед іншого, передбачено виставлення на продаж дитячого оздоровчого табору за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою заволодіння об`єктом державної власності шляхом передачі його в оренду з подальшим оформленням купівлі-продажу, переслідуючи корисливий мотив, службові особи ДНВП Електронмаш у грудні 1999 року створили юридичну особу ТОВ Оздоровчий табір Лідер (, м. Київ, вул. М. Юнкерова, 16), засновниками якої виступили ОСОБА_12 (зять ОСОБА_8 ), ОСОБА_10 (начальник оздоровчого комплексу ДНВП ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_13 .

В подальшому, 01.03.2000, продовжуючи реалізацію протиправного наміру та переслідуючи злочинну мету незаконне відчуження об`єкта державної власності, ОСОБА_8 та службовими особами ДНВП Електронмаш об`єкт злочинних посягань оздоровчий табір за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору № 112 передано в оренду заздалегідь створеній пов`язаній юридичній особі ТОВ Оздоровчий табір Лідер.
У 2002 році Міністерством промислової політики України затверджено, а Фондом державного майна України погоджено уточнений план-графік виконання додаткових заходів передприватизаційної підготовки по ДНВП Електронмаш, яким передбачено продаж майна дитячого оздоровчого табору в селищі ІНФОРМАЦІЯ_3 на АДРЕСА_2 , як цілісного майнового комплексу без зміни профілю діяльності.
Відчуження майна як цілісного майнового комплексу без зміни профілю діяльності здійснюється органом приватизації відповідно до норм законодавства про приватизацію.

Так, статтею 5 Закону України Про приватизацію державного майна № 2163-ХІІ від 04.03.1992 (в редакції Закону від 14.08.2003) визначено, що до об`єктів державної власності, що підлягають приватизації, належать: майно підприємств, цехів, виробництв, дільниць, інших підрозділів, які є єдиними (цілісними) майновими комплексами, якщо в разі їх виділення у самостійні підприємства не порушується технологічна єдність виробництва з основної спеціалізації підприємства, з структури якого вони виділяються.

Відповідно до ст.6 цього Закону суб`єктами приватизації є: державні органи приватизації, покупці (їх представники), посередники.

Статтею 7 цього Закону передбачено, що державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні.

Державні органи приватизації у межах компетенції здійснюють такі основні повноваження: змінюють у процесі приватизації організаційну форму підприємств, що перебувають у державній власності; здійснюють повноваження власника державного майна у процесі приватизації; виступають орендодавцем майна, що перебуває у державній власності, згідно із законодавством; продають майно, що перебуває у державній власності, в процесі його приватизації, включаючи майно ліквідованих підприємств, об`єктів незавершеного будівництва та колишнє військове майно, що набуло статусу цивільного, а також акції (частки, паї), що належать державі у майні господарських товариств.

Крім того, статтею 11 цього Закону встановлено порядок приватизації державного майна, який передбачає: опублікування списку об`єктів, які підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації та місцевій пресі; прийняття рішення про приватизацію; опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта; проведення аудиторської перевірки фінансової звітності підприємства, що приватизується; проведення у випадках, передбачених законодавством, екологічного аудиту об`єкта приватизації; затвердження плану приватизації або плану розміщення акцій акціонерних товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, та їх реалізацію.

Згідно з ч.4 ст.12 цього Закону з моменту прийняття рішення про приватизацію майна державного підприємства орган, що здійснює управління майном цього підприємства, передає у встановленому порядку функції з управління цим майно державним органам приватизації.

Окрім цього, відповідно до п.4.2 статуту ДНВП Електронмаш майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи до нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та статуту.
Згідно з п.4.5 статуту відчуження засобів виробництва, що є державною власністю і закріплені за ДНВП Електронмаш, здійснюється за погодження з Міністерством або іншим підвідомчим Кабінету Міністрів України органом державної влади, що здійснює функції по управлінню державним майном. Одержані в результаті відчуження зазначеного майна кошти спрямовуються виключно на інвестиції.
Про дотримання передбаченого вищевказаними нормами порядку та процедури генеральний директор ДНВП Електронмаш ОСОБА_8 був обізнаний як службова особа державного підприємства, а також орієнтований листом Міністерства промислової політики України № 14/4-1-1277 від 25.06.2003, яким міністерство надало дозвіл на підготовку необхідної документації і здійснення продажу дитячого оздоровчого табору як цілісного майнового комплексу без зміни профілю діяльності відповідно до Положення про порядок відчуження основних засобів, що є державною власністю, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 1477 від 30.07.1999, з обов`язковим погодженням з Фондом державного майна України оцінки майна та дотриманням інших вимог чинного законодавства.
Для розгляду питання про відчуження майна до органу управління майном та Фонду державного майна України подаються: звернення підприємства; техніко-економічне обґрунтування доцільності відчуження майна та напрямів використання коштів; акт про оцінку вартості основних засобів, які підлягають відчуженню, згідно з даними бухгалтерського обліку за встановленою формою; акт інвентаризації основних засобів, які підлягають відчуженню; акт про технічний стан майна; звіт про оцінку майна (акт оцінки майна); протокол (виписка з протоколу) засідання комісії з приватизації (у разі створення комісії) щодо відчуження майна; погодження Фонду державного майна України (подається до органу управління майном) у разі, якщо відчуження державного майна здійснюється з дозволу органу управління майном, або погодження галузевого міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади (подається до Фонду державного майна України за його вимогою) у разі, якщо відчуження державного майна здійснюється з дозволу Фонду державного майна України.

Кошти, одержані внаслідок відчуження державного майна (за вирахуванням плати за послуги та суми податків) використовуються відповідно до вимог чинного законодавства. Підприємства зобов`язані письмо повідомити органи управління майном та Фонд державного майна України про використання коштів, отриманих в результаті відчуження майна, протягом 30 днів, шляхом подання звіту за встановленою формою (п.13 Положення № 1477).

Відповідно до реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації права власності на об`єкти нерухомого майна № 936-з від 30.09.2003 (запис в реєстровій книзі № 17з-160) майновий комплекс загальною площею 8 330 м2, розташований в АДРЕСА_2 , зареєстрований за Державою Україна на праві державної власності та на підставі свідоцтва серії МК про право власності, виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва Київської міської державної адміністрації 21.10.2002 на підставі наказу № 823-В від 21.10.2002.

Поряд з цим, листом № 10-16-2439 від 06.02.2018 Фонд державного майна України повідомив, що за період з 01.01.2000 по теперішній час Фонд не надавав погодження щодо відчуження державного майна, яке перебуває на балансі ДП Електронмаш / ДНВП Електронмаш. Будь-які первинні документи щодо прийняття рішення про приватизацію майна державного підприємства, документи, що свідчать про передачу в управління майна державному органу приватизації, в Фонді державного майна України відсутні.

Згідно п.6.3 статуту керівник ДНВП Електронмаш несе повну відповідальність за стан та діяльність підприємства: розпорядження коштами та майном відповідно до чинного законодавства, укладання договорів, видача довіреностей, відкриття в установах банків розрахункових та інших рахунків.
Для прикриття своєї протиправної діяльності та надання своїм діям вигляду законності генеральним директором ДНВП Електронмаш ОСОБА_8 , який як службова особа був обізнаний про порядок приватизації державного майна, шляхом надання недостовірних відомостей щодо вартості, технічного стану, ліквідності та інвестиційної привабливості дитячого оздоровчого табору ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ), на підставі договору з ТОВ Незалежна експертно-промислова група № 64-09/03 від 01.09.2003 організовано складання в м. Києві звіту ТОВ Незалежна експертно-промислова група від 31.07.2003 про оцінку вказаного цілісного майнового комплексу.
Далі, всупереч інтересам служби, в період з 17 по 19 вересня 2003 року в приміщенні Фонду державного майна України (м. Київ, вул. Кутузова, 18/9) ОСОБА_8 на підставі тих же недостовірних відомостей щодо вартості, технічного стану, збитковості, ліквідності та інвестиційної привабливості організовано рецензування вищевказаного звіту про оцінку об`єкту державної власності ДНВП Електронмаш.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_8 , будучи службовою особою, діючи всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, протиправно занизив вартість об`єкта державної власності до 2 128 700 грн і привласнив повноваження Фонду державного майна України з розпорядження державним майном цілісним майновим комплексом без зміни профілю діяльності, а також ввів в оману Міністерство промислової політики України та Фонд державного майна України про збитковість об`єкту, неможливість і недоцільність його подальшого використання державним підприємством та необхідність його продажу.

Згідно з висновком експерта ТОВ Укрекспертиза-Центр від 16.08.2018 вартість вказаного цілісного майнового комплексу станом на 13.11.2003 становила 7 871 850 грн.
В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, в порушення встановленого порядку відчуження/приватизації державного майна цілісного майнового комплексу без зміни профілю, всупереч інтересам служби, ігноруючи обов`язки керівника в частині ефективного використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, з метою привласнення цілісного майнового комплексу оздоровчого табору ОСОБА_8 та іншими службовими особами ДНВП Електронмаш на підставі письмових доручень/довіреностей останнього організовано аукціон/торги. Цілісний майновий комплекс було виставлено на продаж на біржових торгах під лотом № 13, що відбулися 08.11.2003 в приміщенні Універсальної товарної біржи Укрресурс за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 50, оф. 5.

За результатами проведення біржових торгів між ТОВ Оздоровчий табір Лідер в особі генерального директора ОСОБА_14 та ДНВП Електронмаш в особі помічника генерального директора ОСОБА_15 в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 (м. Київ, вул. Рейтарська, 31/16, к. 2), укладено договір від 13.11.2003 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Юнкерова, 16 (Пуща-Водиця), загальною площею 8 330 м2, який складається з адміністративного корпусу (площа 218, 3 м2), спального корпусу № 1 (площа 950 м2), спального корпусу № 2 (площа 920 м2), спального корпусу № 3 (площа 3 313, 1 м2), плавального басейну (площа 1 296, 1 м2), господарчого корпусу з вбудованою котельнею (площа 571, 6 м2), їдальні (площа 1 059, 7 м2), водонапірної башти, огорожі території, основних засобів групи 2 (автомобіль ГАЗ 33021, набір м`яких меблів, телевізор), основних засобів групи 3 (дві холодильні камери КХН2, машина протирочна, катодна станція, котел Універсал 6, фільтр/1000, шафа жарочна).

Згідно з умовами вказаного договору сума правочину склала 2 298 996 грн, з урахуванням ПДВ, з яких: 481 947 грн 54 коп (з урахуванням ПДВ) залишились у покупця ТОВ Оздоровчий табір Лідер у зв`язку з проведенням ним невід`ємних поліпшень, що передбачено договором оренди № 112 від 01.03.2000; 1 604 178 грн 50 коп покупець зобов`язався перерахувати на рахунок ДНВП Електронмаш в термін до 13.12.2003; 166 890 грн 08 коп як гарантійний внесок визнаного покупця ТОВ Оздоровчий табір Лідер на рахунок ДНВП Електронмаш зобов`язалась перерахувати Універсальна товарна біржа Укрресурс в термін до 15.11.2003; 1 % від вартості продажу, що становить 45 979 грн 92 коп, як комісійна винагорода залишена Універсальній товарній біржі Укрресурс.
12.12.2003 кошти в сумі 1 604 178 грн на банківський рахунок ДНВП Електронмаш № НОМЕР_1 в ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банкперераховані ТОВ Оздоровчий табір Лідер за рахунок отриманих в банківській установі кредитних коштів. Надавши кредит, банківською установою тим самим підтверджено та перевірено ліквідність заставного майна майнового комплексу за адресою: м. Київ, вул. М. Юнкерова, 16, а також фінансову спроможність ТОВ Оздоровчий табір Лідер повернення кредитних коштів за рахунок прибутків в результаті фінансово-господарської діяльності дитячого оздоровчого табору.

Для підписання вказаного договору, враховуючи родинні зв`язки із засновником ТОВ Оздоровчий табір Лідер та усвідомлюючи законодавчі обмеження вчинення пов`язаними особами правочинів з об`єктами державної власності, ОСОБА_8 надав відповідне доручення на ім`я ОСОБА_15 помічника генерального директора ДНВП Електронмаш з експлуатації основних фондів.
Для підписання вищевказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_8 умисно не інформував ОСОБА_15 про те, що план-графік виконання додаткових заходів передприватизаційної підготовки по ДНВП Електронмаш, уточнений план-графік виконання додаткових заходів передприватизаційної підготовки по ДНВП Електронмаш, рецензія Фонду державного майна України звіту про оцінку майна державного підприємства не є дозволами та погодженнями операцій з його відчуження.
Вказані умисні дії стосовно ОСОБА_15 вчинені ОСОБА_8 , який як службова особа був обізнаний, що відповідно до Порядку передприватизаційної підготовки підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1301 від 17.08.1998, метою передприватизаційної підготовки є підвищення вартості об`єктів приватизації, їх інвестиційної привабливості та ліквідності, забезпечення створення конкурентного середовища, запобігання монополізації товарних ринків з урахуванням наявних економічних, технологічних та інших умов.

Передприватизаційна підготовка не передбачає відчуження майна, а лише передбачає: проведення інвентаризації майна підприємства; обов`язкове виявлення уповноваженими органами управління державного майна, що не підлягає приватизації, у тому числі об`єктів соціально-побутового та соціально-культурного призначення, культових споруд разом із земельними ділянками державної власності, відокремлення його та визначення умов його подальшого використання; виділення із складу підприємства структурних підрозділів, що не порушують технологічної єдності виробництва та технологічних циклів; визначення заходів щодо соціального захисту працівників підприємства; упорядкування технічних паспортів та проектної документації на об`єкти будівництва; державну реєстрацію права державної власності на нерухоме майно, у тому числі земельну ділянку, закріплену за підприємством.

Продовжуючи умисні дії, всупереч законодавчим вимогам та нормам Положення про порядок відчуження основних засобів, що є державною власністю, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 1477 від 30.07.1999, Положення про порядок продажу на аукціоні, за конкурсом основних засобів, що є державною власністю, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 1976 від 22.09.2000, ОСОБА_8 16.12.2003 підписав акт приймання-передачі, тим самим передав на користь (у власність) ТОВ Оздоровчий табір Лідер об`єкт кримінально протиправних дій цілісний майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_2 .
Різниця між вартістю проданого ДНВП Електронмаш цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору ТОВ Оздоровчий табір Лідер відповідно до договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 13.11.2003, з урахуванням проведених грошових розрахунків, та ринковою вартістю станом на 13.11.2003, визначеною у висновку експерта ТОВ Укрекспертиза-Центр від 16.08.2018 та висновку оціночно-будівельної експертизи № 24682/18-42 від 06.03.2019, становить 6 496 717 грн 98 коп.

В результаті умисних незаконних дій службової особи генерального директора ДНВП Електронмаш ОСОБА_8 підприємством в порушення порядку приватизації та відчуження державного майна незаконно відчужено цілісний майновий комплекс дитячий оздоровчий табір ( АДРЕСА_2 ). Вказані умисні дії ОСОБА_8 призвели до тяжких наслідків матеріальної шкоди (збитків), завданої Державі Україна в особі ДНВП Електронмаш внаслідок безповоротного зменшення активів через відчуження майна, яке перебувало на балансі ДНВП Електронмаш, на суму 6 496 717 грн 98 коп, яка більше ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.364 КК України зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки.
Кримінальне провадження надійшло до суду першої інстанції з обвинувальним актом.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.285 КПК України, ч.1 ст.44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Положеннями ч.4 ст.286, ст.288 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, суд першої інстанції дотримав цих вимог закону.

31.12.2021 до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. В судовому засіданні 14.01.2022 суд, повідомивши учасників судового провадження про надходження клопотання і заслухавши їх думку, відклав судове засідання для виклику представника потерпілого, а в наступному судовому засіданні 17.02.2022, заслухавши і його думку, задовольнив клопотання.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, згідно з висунутим обвинуваченням злочин вчинено ним у період з грудня 1999 року по 16 грудня 2003 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж десять років і закінчився строк давності, а відомості, які б давали підстави вважати, що перебіг давності зупинявся або переривався, відсутні.

З огляду на звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження суд залишив без розгляду цивільний позов Міністерства економіки України (Міністерства економічного розвитку і торгівлі України).
Доводи в апеляційній скарзі, що суд передчасно закрив кримінальне провадження, оскільки не розглянув по суті цивільний позов і не встановив наявність чи відсутність вини ОСОБА_8 , не ґрунтуються на вимогах закону.

У відповідності з викладеними раніше нормами, які є імперативними, у разі надходження клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд зобов`язаний невідкладно розглянути його, і за наявності передбачених законом підстав звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити. Пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні, а також невстановлення наявності або відсутності вини обвинуваченого не є перешкодою для прийняття такого рішення.

Відповідно до ст.129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не розглядається.

Разом з тим, кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих підстав, що не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. А тому відповідно до ч.7 ст.128 КПК України потерпілий має право пред`явити позов у порядку цивільного судочинства.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, і підстави для задоволення апеляційної скарги представника потерпілого і цивільного позивача відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року, якою ОСОБА_8 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, в якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, закрито, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого і цивільного позивача Міністерства економіки України ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3