Справа №463/4033/22
Провадження №1-в/463/115/22
УХВАЛА
про припинення застосування
примусового заходу медичного характеру

15 червня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву лікаря-психіатра дільничного Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_4 про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

до суду звернувся із заявою лікар-психіатр дільничний Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_4 про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки її психічний стан стабілізувався.

В судове засідання 15 червня 2022 року лікар-психіатр ОСОБА_4 не з`явився, подав 9 червня 2022 року на електронну адресу суду заяву про проведення судового засідання без його участі, відповідно до якої подану заяву підтримує в повному обсязі та наполягає на її задоволенні.

Прокурор в судове засідання також не з`явився, прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_6 подав 15 червня 2022 року до суду заяву, відповідно до якої просить здійснювати розгляд справи без його участі та заяву лікаря-психіатра задовольнити.

Особа, щодо якої вирішується питання про припинення застосування примусового заходу медичного характеру, в судове засідання також не з`явилась, про дату, час та місце такого повідомлялась у встановленому законом порядку, положення ст. 514 КПК України не містять вимог щодо обов`язковості її участі у розгляді заяви лікаря-психіатра про припинення застосування до неї примусового заходу медичного характеру, відтак її неявка не перешкоджає вирішенню даного питання.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву лікаря-психіатра про припинення застосування примусового заходу медичного характеру ОСОБА_5 підтримав.

Заслухавши думку захисника, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Окрім того, порядок розгляду питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру передбачено також ст. 95 КК України. Зокрема частиною 1 такої аналогічно до вказаних вище положень визначено, що таке здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу, та до такої заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала.

Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 встановлено діагноз «Розлади особистості та поведінки в наслідок органічного ураження головного мозку», з 2015 року вона знаходиться на обліку у Львівському обласному психоневрологічному диспансері, є інвалідом III групи по соматичному захворюванню.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 8 вересня 2015 року до ОСОБА_5 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Надалі застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку останній неодноразово продовжувались ухвалами Личаківського районного суду м. Львова, востаннє ухвалою суду від 24 лютого 2022 року.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №22 від 3 червня 2022 року, складеного за результатами огляду, проведеного лікарями-психіатрами КЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», ОСОБА_5 необхідно припинити застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки хвора протягом останнього часу відвідувала диспансер, ліки приймала періодично, її психічний стан стабільний у вигляді стійкої ремісії. Вказують, що в психічному статусі хворої за час диспансерного спостереження спостерігається стійка ремісія, її психічний стан залишається стабільним, така була оглянута лікарем та представлена на ЛКК з метою припинення надання заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за рішенням суду.

Оскільки ОСОБА_5 на даний час перебуває у стадії ремісії, її психічний стан залишається стабільним та відтак не потребує подальшого спостереження, лікування та корекції, а тому у суду відсутні підстави для продовження застосування примусового заходу медичного характеру, заяву слід задовольнити та припинити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст. 514 КПК України, ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст. 12, 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», -

постановив:

заяву лікаря-психіатра дільничного Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_4 - задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1