Справа № 357/5571/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальне провадження № 0000620, внесене 07 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пищана Білоцерківського району Київської області, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_9 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 18 березня 2021 року близько 10 години, керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ 110557-44» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул.Павліченко м.Біла Церква Київської області, від вул.Івана Кожедуба у напрямку до вул.Шевченка м.Біла Церква Київської області, поблизу розташування будинку № 26, в порушення вимог:

?п.1.3 Правил дорожнього руху України, де вказано «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимого цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;
? п.1.5 Правил дорожнього руху України, де вказано «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
?п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, де вказано «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
?п.10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
?п.12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змого постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
?п.12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
?п.18.2 Правил дорожнього руху України, де вказано «На регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека»
не вірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, під час маневрування праворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, у разі виникнення небезпеки для руху (рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її), яку він об`єктивно спроможній був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу на регульованому пішохідному переході при сигналі світлофора, що дозволяє рух транспортним засобам, не дав дорогу та допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , яка переходила проїзну частину дороги, рухаючись з права наліво по ходу його руху та мала перевагу в русі, бо на момент наїзду на неї вказаним автомобілем йшла на дозволяючий пішоходам рух (зелений) сигнал світлофора.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала наступне тілесне ушкодження: розрив передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглоба, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного загоєння потрібний тривалий термін понад 3 тижні (більш як 21 день).
Порушення водієм ОСОБА_3 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 через свого представника ОСОБА_8 , звернулась до суду із заявою в якій просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності. Підтвердила, що обвинуваченим відшкодована матеріальна шкода, завдана їй в рахунок відшкодування витрат. Просить прийняти відмову від позову, наслідки відмови їй зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_3 просить звільнити його від кримінальної відповідальності в зв`язку із примиренням з потерпілою та відшкодуванням збитків, завданих злочином.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання потерпілої. Підтвердила відомості про те, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась.

Розглянувши клопотання потерпілої, заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо нього, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 вперше вчинив злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відшкодував завдані потерпілій матеріальні збитки та примирився із потерпілою.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що дане кримінальне провадження слід закрити, а обвинуваченого ОСОБА_3 - звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Відповідно до довідки про витрати на проведення інженерно-технічної експертизи від 05 травня 2021 року № СУ-19/111-21/16048-ІТ за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000620, витрати на проведення експертизи становлять 1 372,96 грн.
Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Згідно із постановою про визнання речовим доказом від 07 квітня 2021 року, автомобіль «ЗАЗ 110557-44» д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 .
Згідно із п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, його належить вважати повернутим власнику, відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_10 від 26 березня 2020 року.
Нормативне визначення принципу диспозитивності надає сторонам право вільно розпоряджатися предметом спору і процесу, зокрема, позивач має право відмовитися від позову. Це право закріплено в ч. 2 ст. 49, ч. 1 ст. 206 ЦПК України і може бути реалізовано на будь-якій стадії судового процесу.
Відмова позивача від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу.
Причини відмови від позову, з урахуванням принципу диспозитивності, не повинні оцінюватися судом.
Відповідно до частини 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Виходячи з вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
За таких обставин, враховуючи що відмова від позову є правом позивача, у суду відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову, а тому зазначене клопотання слід задовольнити, а провадження в цій частині у справі закрити.
Керуючись п.1 ч.2 ст.284, п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, ст.46 КК України, -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження № 0000620, внесене 07 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1 372,96 грн.
Речовий доказ - автомобіль «ЗАЗ 110557-44» д.н.з. НОМЕР_1 - вважати повернутим власнику.
Прийняти відмову потерпілої від позову.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право на ознайомлення із журналом судового засідання і поданням на нього письмових зауважень відповідно до ч.3 ст. 376 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право на отримання в суді копії ухвали, вручити її обвинуваченому - негайно.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_11