Справа № 694/174/21
Провадження №1-кп/694/57/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
14.04.2022 року м. Звенигородка
Звенигородськийрайонний суд Черкаськоїобласті в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трактомирів, Канівського району, Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , депутатом не являється, на підставі ст. 89 КК України - несудимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 297 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку)
захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференцзв`язку)
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , в ніч з 31.12.2020 на 01.01.2021, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного замка, проник всередину погрібного приміщення, що за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві користування належить ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, переконавшись і вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно, здійснив крадіжку 70 кілограм картоплі сорту «Бела Роса», яка згідно висновку експерта №СЕ-19/124- 21/498-ТВ від 14.01.2021 року ринкова вартістю 8 грн. 33 коп., за один кілограм, на загальну суму 583,1 гривень, сім скляних банок з консервацією об`ємом три літра, які згідно висновку експерта №СЕ-19/124-21/498-ТВ від 14.01.2021року ринкова вартість однієї скляної банки бувшої у використанні становить 10 грн., на загальну суму 70,00 гривень, після чого з викраденим місце вчинення злочину залишив, чим заподіяв ОСОБА_6 , матеріальних збитків на загальну суму 653,1 гривень.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - а саме таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
Він же 05 лютого 2022 року близько 19 години за попередньою змовою групою осіб, спільно з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами жіночої статі, прибули на кладовище, що по АДРЕСА_3 з метою викрадення предмету, що знаходився на могилі. Перебуваючи поруч з входом до території кладовища, дві вищевказані особи жіночої статі вказали ОСОБА_7 на предмет, який необхідно було викрасти бетонну статую Божої матері на могильній плиті місця поховання ОСОБА_8 (17.09.1990 - 27.11.2020).
В подальшому, цього ж дня у період з 19 години до 19 години 15 хвилин, ОСОБА_9 реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння предметом, що знаходиться на могилі похованого, у той час коли дві особи жіночої статі перебували поруч з кладовищем, зайшов на його територію та підійшов до могили, на яку вказали останні, де усвідомлюючи, що могила є місцем поховання померлої людини, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлого та місця його поховання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияв поваги до пам`яті покійних, з корисливих мотивів, шляхом розхитування зірвав та викрав з місця поховання ОСОБА_8 (17.09.1990 - 27.11.2020) бетонну статую Божої матері, яка кріпилася до могильної плити. Після цього, з викраденою статуєю Божої матері покинув територію кладовища.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, а саме: незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному
обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах а саме в ніч з 31.12.2020 на 01.01.2021, шляхом пошкодження навісного замка, проник всередину погрібного приміщення, що за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві користування належить ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, переконавшись і вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно, здійснив крадіжку 70 кілограм картоплі сорту «Бела Роса» та сім скляних банок з консервацією,після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник також пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах на початку лютого 2022 року, перебуваючи на території кладовища, що по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Звенигородка з двома особами жіночої статі, яких не називає, викрав бетонну статую Божої Матері з могили. Відносно міри покарання просить суворо не карати та надати іспитовий строк. Щиро розкаюється..
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились. Натомість надали через канцелярію суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При винесенні рішення та призначенні покарання покадаються на розсуд суду.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:
- ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла;
- ч. 3 ст. 297 КК України, як кримінальне правопорушення незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України відсутні.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які є тяжкими згідно ст. 12 КК України, суд вважає необхідним призначити покарання у межах санкцій статей у вигляді позбавлення волі.
При цьому, судом враховано особу обвинуваченого, його активне сприяння у розкритті злочину та те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, також враховуючи особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства. Крім того судом також враховано думку потерпілих, які претензій до обвинуваченого не заявляли та поклалися на розсуд суду.
Відтак, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 цього Кодексу.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи в сумі 1667,18грн. (980,70 грн.+ 686,48 грн.)
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставіст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст.368,370,374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:
-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 297 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за ч. 3 ст. 185 КК України більш суворим за ч. 3 ст. 297 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставіст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у справі за проведення експертиз у сумі 1667,18грн.
Речові докази: статую на могилу Матір Божа залишити ОСОБА_10 , звільнивши останню від обов`язків за зберігальною розпискою.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, звільнивши його негайно з-під варти.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1