ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8300/22

Провадження № 11-кп/4820/482/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_6 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 травня 2022 року про продовження строку тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 задоволено.

Дію обраного, під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 07 липня 2022 року, включно.

Продовжуючи дію запобіжного заходу, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні замаху на крадіжку в умовах воєнного стану, за яку передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, за своїм характером даний злочин становить особливу суспільну небезпеку. У справі не з`ясовані усі обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, в тому числі, не допитані всі свідки. ОСОБА_6 раніше судимий, що свідчить про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу, в частині продовження строку застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - скасувати, ухвалити нову, якою змінити обраний ОСОБА_6 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Апелянт вважає, що висновки суду, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки дана ухвала не відповідає вимогам ст.ст. 183, 196 та 372 КПК України.

Звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі суд не наводить мотивів прийнятого ним рішення. Аргументи сторони захисту жодним чином не проаналізовано, та вказано, що вони не впливають на рішення суду про продовження строку дії запобіжного заходу.

Крім того, будь-яких відомостей, що обвинувачений має намір переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду в судовому рішенні не наведено. Відтак, на думку апелянта, зазначений ризик переховування - відсутній.

Апелянт стверджує, що досудовим розслідуванням не встановлено конкретних фактів, які б свідчили про існування вказаних в оскаржуваному рішенні ризиків, а зміст оскаржуваної ухвали не містить жодного посилання на докази, які обґрунтовують наявність обставин, передбачених п.1-3 ч.1 ст. 196 КПК України.

Зазначені судом обставини, а саме: тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_6 та наявність у нього судимості, не можуть бути вирішальними при обранні та продовженні запобіжного заходу.

Крім того, розмір майнової шкоди у даному кримінальному провадженні лише 569 грн., який є незначним і свідчить про низьку суспільну небезпечність, як діяння, так і особи, яка обвинувачується у вчиненні зазначеного злочину, що, у свою чергу, виключає необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає рішення суду законним, перевіривши матеріали справи, в межах апеляційної скарги, та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому раніше, обставини, які були зазначені при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що висновки суду, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки дана ухвала не відповідає вимогам ст.ст. 183, 196 та 372 КПК України, є безпідставними, так як колегією суддів такі доводи перевірялись в судовому засіданні апеляційної інстанції і не знайшли свого підтвердження.

Так в клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою зазначено, що обставини, передбачені ст.178 КПК України, доведено, а саме, те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, не має на території міста Хмельницького постійного місця проживання, не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, у зв`язку з чим може безперешкодно покинути Хмельницьку область та територію України і може продовжити вчиняти злочини майнового характеру. Такі обставини судом першої інстанції перевірялись і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, тому посилання в апеляційній скарзі сторони захисту на те, що в оскаржуваній ухвалі суд не наводить мотивів прийнятого ним рішення, не заслуговує на увагу.

Щодо посилань в апеляційній скарзі не те, що зазначені судом обставини, а саме: тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_6 та наявність у нього судимості, не можуть бути вирішальними при обранні та продовженні запобіжного заходу, то такі посилання є необґрунтованими. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.4 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином та згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Посилання захисника на незначний розмір, заподіяної злочином шкоди, не є визначальним при вирішенні питання про продовження строку обраного запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.
У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 травня 2022 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_8