Справа №:755/4102/22
Провадження №: 1-кс/755/856/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 25.05.2021 року, про надання дозволу на проведення обшуку,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

25 травня 2022 року прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку.

У клопотанні зазначено, що на території м. Києва функціонує ряд суб`єктів, які за допомогою комп`ютерної техніки, з метою приховання своєї злочинної діяльності, організували роботу ряду Call-центрів, які за допомогою спеціально створеного програмного забезпечення створили та адмініструють платформу для зберігання крипто-валюти «UNIX», яка в свою чергу декларує використання квантових технологій, а також отримання дивідендів за її використання, проте в подальшому заволодівають грошовими коштами користувачів.

Платформа «UNIX» пропонує створити та поповнити свій крипто-гаманець на даній платформі, поповнити свій рахунок на будь-яку суму у крипто валюті. В середньому, користувачам даної платформи обіцяють прибуток в розмірі 0,44% - 0,48% від суми свого вкладу щодня.

Факт вказаної протиправної діяльності підтверджується допитом свідка ОСОБА_4 , яка показала, що приблизно у січні 2021 року вона придбала крипто валюту «Ефіріум» на суму близько 5000$ США (приблизно 4 ефіри). Про дану платформу вона дізналася від своєї сусідки, якій в свою чергу її порадили невідомі громадяни у чатах з обміну крипто валюти.

У січні 2021 року ОСОБА_4 вирішила ввести вказану крипто валюту у гаманець платформи «UNIX» для того щоб в подальшому виконувати обмін валют, оскільки дана платформа здавалася зручною для конвертації.

Потім ОСОБА_4 , зареєструвавшись на вказаній платформі, отримала відповідні логін та пароль для входу у свої гаманці та перерахувала крипто валюту «Ефіріум» в кількості 1,67 ефіри та 2,41 ефіри на свої гаманці.

В подальшому, ОСОБА_4 показала, що здійснила декілька вдалих конвертацій валюти на даній платформі, однак валюту не виводила.

Приблизно у квітні 2021 року громадянка вирішила перевести свою крипто валюту з гаманця платформи «UNIX» на інші платформи, однак нічого не вийшло, оскільки переводи були заблоковані адміністратором платформи. Також, ОСОБА_4 не змогла вивести свої грошові кошти ні з одного зі своїх електронних гаманців створених на даній платформі.

Крім того, громадянка ОСОБА_4 показала, що на платформі «UNIX» також зареєструвався її чоловік ОСОБА_5 та сусідка ОСОБА_6 , які стикнулися із аналогічними проблемами та не змогли повернути свої заощадження вкладені у платформу.

Органом досудового розслідування встановлено, що адміністратори «UNIX» будучи обізнаним з роботою у сфері електронно-обчислювальної техніки та ІТ-технологій та маючи відповідний досвід, забезпечили створення, адміністрування, технічне функціонування комерційного проекту в мережі Інтернет та відповідного програмного забезпечення, а також відповідних call-центрів для зв`язку з потенційними клієнтами/інвесторами.

Відповідно до розроблених інтернет-ресурсів (сайтів) та програмного забезпечення, а також інформації яка повідомляється операторами/менеджерами за допомогою ip-телефонії, потенційним інвесторам пропонується отримувати дивіденди за зберігання своїх заощадження у крипто валюті, а також використовувати для здійснення операцій з обміну, купівлі та переказу крипто валюти саме платформу «UNIX».

Після перерахування інвестором грошових коштів за допомогою електронних платіжних систем, в особистому електронному кабінеті на вказаній платформі відображається відповідна кількість грошових коштів, проте громадяни фактично позбавлені можливості виводу грошових коштів та перерахування своїх заощаджень на інші платформи. Разом з тим, органом досудового розслідування встановлено, що після перерахування вказаних грошових коштів громадян, організатори вказаної злочинної схеми, заволодівають ними шляхом перерахунків на банківські рахунки створених та підконтрольних СГД, а також за допомогою небанківських електронних платіжних систем, після чого вказані грошові кошти легалізуються на території України.

З метою приховування діяльності дилерських центрів вказаних шахрайських організацій на території України, співробітниками call-центру для зв`язку з клієнтами використовується Ір-телефонія, яка надає можливість здійснювати дзвінки громадянам України та країн ЄС нібито з країни Західної Європи, Північної Америки, Сінгапуру.

При цьому, органом досудового розслідування встановлено, що до вказаної протиправної діяльності зазначеними особами, як організаторами вказаної протиправної схеми, які діють з корисливих мотивів за злочинними вказівками невстановлених осіб - реальних власників Call-центру, на платній основі залучаються громадяни України із числа студентів та осіб без постійного місця роботи, без офіційного працевлаштування на вказаному товаристві, виконують функції менеджерів та операторів Call-центру, а саме за допомогою ІP-телефонії ведуть спілкування з потенційними клієнтами (потерпілими) із числа громадян України та країн ЄС, під час якого, шляхом введення в оману, залучають грошові вклади на платформу «UNIX» описуючі її значні переваги та зручність у буденному використанні, проте згодом шахрайським шляхом незаконно заволодівають грошовими коштами потенційних користувачів.

При цьому, кількість залучених організаторами злочинної схеми осіб до вказаної протиправної діяльності налічує близько 120 чоловік, кожен з яких має обладнане необхідною технікою робоче місце в офісних приміщеннях орендованих організаторами протиправної схеми.

При цьому, залученні до протиправної схеми особи виконують спеціально відведенні їм ролі у злочинній оборудці, а саме:

- функції адміністраторів Call-центрів, які безпосередньо проводять співбесіди з особами, які приходять на роботу, під час особистого спілкування та по месенджерам, проводять інструктажі та тренінги з залученими особами до роботи (навчають останніх спілкуванню з потенційним клієнтами - потерпілими з метою шахрайського залучення вкладів у платформу «UNIX»);

- функції HR-ів (залучають персонал до роботи) незаконного Call-центру, здійснюють моніторинг анкет та профайлів кандидатів на роботу на сайтах з пошуку роботи (work.ua, rabota.ua та інш.) з метою аналізу їх професійних якостей та вміння комунікувати і завойовувати довіру потенційних клієнтів - потерпілих, та в подальшому займаються управлінням персоналом на незаконних Call-центрах;

- функції системних адміністраторів незаконних Call-центрів, а саме здійснюють адміністрування та налаштування комп`ютерної техніки, серверного обладнання та ІP-телефонії, які безпосередньо використовуються для здійснення вищевказаної злочинної діяльності.

Органом досудового розслідування встановлено, що фактично офіс, який використовується вказаними особами, де організовано функціонування call-центрів для залучення фінансових активів громадян України та країн ЄС, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В. Сосюри, буд. 6, 2 поверх (БЦ «Прага»).

За результатами проведення оперативних заходів встановлено, що за адресою: м. Київ, вул. В. Сосюри, буд. 6, 2 поверх (БЦ «Прага») знаходяться речі і документи, які можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні, а саме: фінансова-господарська документація діяльності суб`єктів господарської діяльності, які використовуються у злочинній схемі, їх печатки, штампи а також кліше, комп`ютерна техніка (ноутбуки, системні блоки, серверне обладнання, моноблоки, планшети, технічні засоби виведення зображення на екрани (монітори, телевізори), жорсткі диски, флеш накопичувачі та інші електронні носії інформації, тощо), мобільні телефони та термінали, sim-карти, засоби зв`язку, в тому числі ІP-телефонії, навушники, модеми, маршрутизатори та роутери, системи відео- та аудіоконтролю (відеокамери, мікрофони, тощо), чорнові записи, блокноти та інші нотатки, банківські картки, грошові кошти в національній та іноземній валютах, які отримані злочинним шляхом, а також оригінали та копії документів, що посвідчують осіб, залучених до вказаної злочинної діяльності.

Вказані речі та документи, які зберігаються за адресою: м. Київ, вул. В. Сосюри, буд. 6, 2 поверх (БЦ «Прага») - є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, оскільки на ньому містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, об`єкт нерухомості - приміщення за адресою: м. Київ, вул. В. Сосюри, буд. 6, 2 поверх (БЦ «Прага»), входить до приміщень БЦ «Прага» загальною площею 8924,40 кв.м. - на праві власності належить ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Будреммонтаж 2006» ().

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав, просив задовольнити.

Вислухавши доводи прокурора, якими він обґрунтував клопотання, та дослідивши додатки до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

В свою чергу, ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Водночас відповідно до ч.1 ст.234 Кримінального - процесуального кодексу України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук - це слідча дія, що являє собою процесуальне примусове обстеження приміщень, місцевості, окремих осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Залежно від об`єкта обшук поділяється на три види: 1) обшук приміщень: а) житла чи іншого володіння особи; б) службових і виробничих приміщень підприємств, установ, організацій; 2) обшук місцевості /саду, городу, подвір`я, ділянок лісу, поля тощо/; 3) обшук особи /ч. 3 ст. 208 КПК/.

Фактичною підставою для проведення обшуку є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення його мети. До них, зокрема, можна віднести достатні відомості про те, що знаряддя кримінального правопорушення або майно (речі й цінності), здобуте у результаті його вчинення, а також інші предмети і документи, що мають значення для розкриття правопорушення чи забезпечення цивільного позову, відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення знаходяться в певному приміщенні або місці чи в якої-небудь особи.

Обшук проводиться також і в тому випадку, коли є достатні дані про те, що в певному приміщенні або місці знаходяться розшукувані особи, трупи чи тварини. Такі дані можуть бути одержані кримінальним процесуальним шляхом і міститися в матеріалах кримінального провадження /у показаннях та інших повідомленнях громадян і посадових осіб, заявах, поясненнях, рапортах/, у протоколах слідчих (розшукових), негласних слідчих /розшукових/ дій та ін.

Ці дані також можуть бути отримані оперативно-розшуковим шляхом.

В свою чергу, поняття житла, іншого володіння особи визначене у ч.2 ст.233 КПК, де вказано, що під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також усі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Окремо необхідно наголосити, що постанова Пленуму ВСУ від 28 березня 2008 року № 2 «Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідства» звертає увагу судів на те, що згідно з практикою ЄСПЛ вжите у п. 1 ст. 8 Конвенції поняття «житло» охоплює не лише житло приватної особи.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Бакланов проти Росії» /рішення від 9 червня 2005 р./, так і в справі «Фрізен проти Росії» /рішення від 24 березня 2005 р./, ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи, а тому клопотання прокурора про обшук, в рамках наявного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, прокурором в судовому засіданні доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться у клопотанні, а також про неможливість отримати речі і документи, зазначені у клопотанні, без проведення обшуку.

Згідно з ч. 5 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук особи повинен бути здійснений особами тієї ж статі.

Керуючись ст.ст. 110, 234-236 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , - задовольнити частково.

Надати слідчим групи слідчих, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та прокурорам групи прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , дозвіл на проведення обшуку об`єкта нерухомості - нежитлового приміщення, що за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Будреммонтаж 2006» (), з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, а саме: фінансово-господарської документації діяльності суб`єктів господарської діяльності, які використовуються у злочинній схемі, їх печатки, штампи, кліше, комп`ютерної техніки (ноутбуки, системні блоки, серверне обладнання, моноблоки, планшети, технічних засобів виведення зображення на екрани (монітори, телевізори), жорстких дисків, флеш накопичувачів), мобільних телефонів та терміналів, sim-карток, засобів зв`язку, в тому числі ІP-телефонії, навушників, модемів, маршрутизаторів та роутерів, систем відео- та аудіоконтролю (відеокамери, мікрофони), чорнових записів, блокнотів, банківських карток, які використовувалися для вчинення кримінального правопорушення та на яких можуть міститися чи зберігатися відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку виконання даного судового рішення, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження.

Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя особи, в порядку виконання даного судового рішення, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.

Ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор повинен вжити належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді повинен відбуватися в час, коли завдається найменша шкода звичайним заняттям особи, яка ними володіє, якщо тільки слідчий, прокурор не вважатиме, що виконання такої умови може суттєво зашкодити меті обшуку.

Перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія. Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність.

У разі відсутності осіб у житлі чи іншому володінні копія ухвали повинна бути залишена на видному місці у житлі чи іншому володінні особи. При цьому слідчий, прокурор зобов`язаний забезпечити схоронність майна, що знаходиться у житлі чи іншому володінні особи, та неможливість доступу до нього сторонніх осіб.

Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук особи повинен бути здійснений особами тієї ж статі.

Слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити або обшук здійснюється за відсутності вищевказаних осіб.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої /розшукової/ дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилученого майна /за наявності/ повинен бути вручений особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові, а при проведенні обшуку на підприємстві, в установі або організації другий примірник протоколу вручається керівнику або представникові підприємства, установи або організації.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя