Справа № 127/3918/22
Провадження №11-кп/801/1057/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2022 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто з 29.09.2022 до 27.11.2022 включно.
Мотивуючи прийняте рішення зазначено, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу, та на даному етапі провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання процесуальних рішень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2022. Просить винести своє рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку тримання під вартою.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконна та необґрунтована, винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, прокурором в судовому засіданні не доведено обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Також вказує на те, що прокурором не додано до клопотання доказів, що свідчать про наявність ризиків, та окрім цього не дотримано процесуальної форми подання клопотання про продовження тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Висновки суду про необхідність продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Як вбачається з ухвали суду, прокурором в судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому загрожує позбавленням волі на тривалий строк, що було враховано при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та продовженні його строку, на даний час не зменшились, зокрема обвинувачений з огляду на санкції статті обвинувачення зможе переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу; вчиняти інші кримінальні правопорушення; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Окрім того ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину в той період, коли відносно нього на розгляд іншого суду направлено обвинувальний акт за ознаками ч.2 ст.121 КК України, що у свою чергу в достатній мірі обґрунтовує ризик повторного вчинення ним кримінальних правопорушень.
Таким чином, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, в нього відсутнє постійне джерело доходу, тому рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається з клопотання прокурора, остання просила визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що суд не взяв до уваги.
За таких обставин суд вважає за необхідне визначити відповідний розмір застави та у випадку її внесення покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 406, 407, 419,422-1 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2022 про продовження заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України скасувати.
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України на 60 (шістдесят) днів до 27 листопада 2022 року включно.
Визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень, за умови внесення якої обвинувачений може бути звільнений з-під варти.
В разі внесення застави обвинуваченим чи іншим заставодавцем відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:
-прибувати за першою вимогою до суду;
-повідомляти суд про зміну місця проживання чи роботи;
-утриматися від спілкування з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: