Справа № 346/3135/22
Провадження № 1-кп/346/559/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Коломия Івано-Франківської області в залі суду кримінальне провадження №0000020 від 08.07.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лядова Могилів-Подільського району Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, проходить військову службу за контрактом на посаді навідника танкового взводу танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, учасник бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
22 лютого 2021 року між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 укладено контракт про проходження військової служби на строк три роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.02.2021 №38-РС обвинуваченого призначено на посаду навідника танкового взводу танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.02.2021 року № 50 обвинувачений зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні, або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Однак, 18.02.2022 року о 08 год 30 хв обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , та незаконно без поважних причин перебував поза її розташування, проводячи час на власний розсуд за місцем постійного проживання у с.Тарасівка Могилів-Подільського району Вінницької області.

25.07.2022 солдат ОСОБА_4 не прибуваючи до військової частини НОМЕР_1 самостійно прибув до Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав та дав суду показання по суті пред`явленого обвинувачення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм.

Зазначив, що у лютому 2021 року уклав контракт для проходження військової служби в Збройних силах України строком на три роки. В період з 18.01.2022 по 18.02.2022 перебував у відпустці, та 18.02.2022 мав повернутися до військової частини, але через сімейні обставини не повернувся. Повністю усвідомлював, що в країні діє особливий період, розумів, що вчиняє правопорушення, розкаюється у вчиненому, має бажання продовжити службу.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме вчинення тяжкого злочину, вчинення злочину вперше, посередню службову характеристику, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.407 КК України, але із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки обвинувачений не є суспільно небезпечною особою, тому його виправлення ще можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копії вироку вручити сторонам під розписку.

Суддя ОСОБА_1