Справа №443/166/22
Провадження №1-кс/443/54/22
УХВАЛА
слідчого судді

17 червня 2022 року місто Жидачів

Слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції Галини Кушнір від 06.06.2022 про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № 0000103 від 22.07.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

за участі:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

дізнавача ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Скаржник, ОСОБА_3 , звернувся до суду із скаргою та просить визнати дії старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 щодо винесення постанови про закриття кримінального провадження від 06.06.2022 незаконними. Визнати постанову старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 від 06.06.2022 про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № 0000103 від 22.07.2021 незаконною. Скасувати постанову від 06.06.2022 про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № 0000103 від 22.07.2021, з підстав її необгрунтованості, невмотивованості та такої, що не відповідає вимогам КПК України. Зобовязати старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 відновити досудове розслідування кримінального № 0000103 від 22.07.2021 та внести відповідні зміни до ЄРДР.

Скарга обґрунтована тим, що старшим дізнавачем СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 за його заявою про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесено відомості 22.07.2021 за №0000103, попередня кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України. В судовому засіданні в Жидачівському районному суді Львівської області 09.06.2022 йому стало відомо, що 06.06.2022 старшим дізнавачем СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження. Вважає, оскаржувану постанову необгрунтованою та невмотивованою, винесеною в порушення норм процесуального права, а відтак таку просить скасувати, оскільки старша дізнавач ОСОБА_5 неналежно провела досудове розслідування.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу повністю підтримав та просив її задовольнити з мотивів наведених у ній, а відтак скасувати постанову про закриття кримінального провадження і відновити досудове розслідування з метою оскарження постанов про відмову у проведенні слідчого експерименту та одночасного допиту свідків. Додатково пояснив, що експерт при проведенні судово-медичної експертизи не взяв до уваги записи в його медичній картці, в якій сімейним лікарем Новороздільської міської лікарні були зафіксовані тілесні ушкодження. Вважає, що експерт не дослідив всіх обставини, оскільки сімейним лікарем в медичній карті було зафіксовано, що в нього були побої на лівій руці. Зазначив, що дії експерта не оскаржував.

Процесуальний прокурор ОСОБА_4 , в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, оскільки постанова про закриття кримінального провадження, винесена старшим дізнавачем ОСОБА_5 є обгрунтованою та підставною. Окрім того, під час допиту ОСОБА_3 він не зазначав про наявність медичної картки та не надав її для огляду. Відтак, ОСОБА_3 не було вжито всіх заходів для збирання документів.

Старший дізнавач ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що на підставі ч. 1 ст. 284 КК України, нею було винесено постанову про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю об`єктивної сторони правопорушення, а саме заподіяння тілесних ушкоджень. В ході досудового розслідування не було встановлено обєктивних підстав для продовження досудового розслідування , оскільки нею двічі скеровувався запит в Новороздільську районну лікарню щодо надання інформації. Згідно відповіді на даний запит інформація про тілесні ушкодження відсутня. Окрім того, зазначила, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 медичної документації надано не було. Додатково пояснила, що на перший запит Новороздільська районна лікарня повідомила, що за фактом спричинення тілесних ушкоджень не звертався.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, процесуального прокурора та старшого дізнавача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне.

Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні рішення слідчого або дізнавача про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа оскарження процесуального рішення слідчого, дізнавача передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й підстави його закриття.

Вивченням матеріалів кримінального провадження №0000103 встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.125 КК України внесено 22.07.2021 на підставі заяви ОСОБА_3 від 22.07.2021.

Під час проведення досудового розслідування проведено низку слідчих (розшукових) дій: призначено судово-медичну експертизу для визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 , допитано потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_3 .

Згідно висновку експерта №99/2021 від 06.08.2021 будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

З матеріалів кримінального провадження №0000103 встановлено, що 18.02.2022 ОСОБА_3 звертався до старшого дізнавача ОСОБА_5 із клопотанням про витребування з КНП «Новороздільська міська лікарня» документів та відомостей (в порядку ст. 93 КПК України), що стосуються звернення ОСОБА_3 за медичною допомогою до медичної установи, отримання тілесних ушкоджень тощо, для використання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000103 від 22.07.2021 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України.

09.05.2022 начальник СД майор поліції ОСОБА_11 звертався до КНП «Новороздільської міської лікарні» із запитом про витребування належним чином завірених копій медичних документів щодо звернення протягом липня 2021 року за медичною допомогою у КНП «Новороздільська міська лікарня» гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді КНП «Новороздільська міська лікарня» на вищезазначений запит адміністрація КНП «Новороздільська міська лікарня» надало інформацію, що ОСОБА_3 звертався із скаргами на головний біль, безсоння, дратівливість, пригнічений стан.

Постановою дізнавача від 06.06.2022 кримінальне провадження №00000103 від 22.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Мотивами закриття кримінального провадження зазначено, що немає достатніх підстав для оголошення ОСОБА_7 , про підозру та скерування його до суду, доказів його вини здобути не представилось можливим і на даний час отримати їх неможливо, у потерпілого ОСОБА_3 будь-які тілесні ушкодження відсутні, а також покази свідків не знаходять свого об`єктивного підтвердження в показах потерпілого.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого. Як визначено в ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України досудове слідство за частиною 1 статті 125 КК України може бути розпочато виключно на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При цьому складом злочину визнається сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається злочином.

Об`єктом злочину є здоров`я особи. З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням тілесних ушкоджень двох видів: 1) легкого тілесного ушкодження (ч.1 ст.125); 2) легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності (ч.2 ст.125).

У першому випадку йдеться про легке тілесне ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо).

Легке тілесне ушкодження другого виду характеризується тим, що при його заподіянні потерпілому спричиняються короткочасний розлад здоров`я або незначна стійка втрата працездатності. Короткочасним слід вважати розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більш як три тижні (21 день). Під незначною стійкою втратою працездатності слід розуміти втрату загальної працездатності до 10 %.

Шкода заподіяна здоров`ю потерпілого ОСОБА_3 діями ОСОБА_7 має бути доведена судово-медичною експертизою, та не може ґрунтуватись тільки на свідченнях потерпілого чи свідків.

Слідчий суддя звертає увагу, що згідно висновку експерта у потерпілого ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

Крім того, посилання заявника, що в нього були тілесні ушкодження, які зафіксовані сімейним лікарем у медичній карті, в ході судового розгляду не доведено, оскільки жодних медичних документів надано не було.

В матеріалах кримінального провадження №0000103 від 22.07.2021 також відсутні посилання ОСОБА_3 на проходження лікування, відсутні медичні довідки щодо призначеного лікування чи перебування на лікуванні з приводу отриманих тілесних ушкоджень.

Слідчий суддя звертає увагу, що злочин за ч.1 ст.125 КК України вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди у вигляді наслідків, а саме легкого тілесного ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо).

Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджені наказом МОЗ №6 від 17 січня 1995 року, згідно з пунктом 4.1. яких судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.

Слідчий суддя зазначає, що належним та допустимим доказом наявності тілесних ушкоджень, які є обов`язковою складовою складу злочину, за ч.1 ст.125 КК України є висновок судово-медичного експерта.

Також, слідчий суддя зазначає, що відсутність у потерпілого медичних документів, зокрема історії хвороби, які б містили зафіксовані ушкодження, що були спричиненні за подій, вказаних потерпілим, унеможливлює проведення експертизи через тривалий проміжок часу. Показання свідків не можуть бути надані для проведення експертизи, оскільки не являються належними засобами доказування наявності тілесних ушкоджень легкого ступеня.

При цьому, скасування постанови старшого дізнавача лише з підстав, що дізнавачем не проведено одночасного допиту свідків та проведення слідчого експерименту за участі свідків, призведене лише до затягування строків досудового розслідування, оскільки відсутність доказів настання наслідків, а саме - заподіяння фізичної шкоди у вигляді легкого тілесного ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу злочину за ч.1 ст.125 КК України.

Можливість проведення експертизи на визначення ступеня ушкоджень не може бути відновлена жодним чином, оскільки потерпілий не звертався до медичних закладів для лікування та проведення обстеження, а без медичних документів за сплином часу неможливо провести експертизу.

Враховуючи наведені обставини у справі, яка розглядається, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова старшого дізнавача є достатньо вмотивованою і містить спростування усіх суттєвих доводів заявника про наявність в діянні ознак кримінального правопорушення, а також обґрунтовані висновки про наявність достатніх підстав, які виключають можливість подальшого проведення досудового розслідування у даному провадженні і обумовлюють його закриття. Крім того, викладені у такій постанові доводи і твердження відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у ході досудового розслідування на підставі достатньої кількості належних та допустимих доказів.

Враховуючи наведене, старшим дізнавачем встановлено відсутність складу злочину за допомогою належних засобів доказування. Будь-які інші доводи чи докази не можуть суттєво вплинути на прийняте рішення. При цьому, хоча скаржник і обґрунтовує необхідність проведення інших слідчих дій, однак вони жодним чином не стосуються складу злочину, а саме не доводять ступінь ушкоджень, оскільки це питання віднесено до компетенції судово-медичної експертизи.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що оскаржувана постанова старшого дізнавача від 06.06.2022, у наведеній вище частині, тобто у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, а саме об`єктивної сторони передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є достатньо вмотивованою та такою, що відповідає положенням закону.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 303, 305, 306 КПК України

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції Галини Кушнір від 06.06.2022 про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № 0000103 від 22.07.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали слідчого судді буде проголошено 21.06.2022 о 10:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1