Справа № 507/617/22
Провадження № 1-кп/507/49/2022
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
01.07.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Ткаченка Красноокнянського району Одеської області,
українця, громадянина України, учня 11 класу, працюючого по найму,
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_6
законного представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7
представника служби у справах дітей Подільської РДА ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
24.04.2022 у період часу з 19 год. 51 хв. по 19 год. 53 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці поблизу магазину «Обрій», розташованого за адресою: Одеська область Подільський район с.Новокарбівка, вул. Центральна 50, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , переслідуючи протиправний умисел, направлений на умисне спричинення останньому тілесних ушкоджень, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки, умисно наніс один удар кулаком лівої руки в область носа та один удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої щелепно-лицьової травми у вигляді закритих відламкових переломів нижнього краю орбіти, передньої стінки гайморової пазухи і кісток носа зі зміщенням.
Вказані тілесні ушкодження, згідно п.п.2.2.2. «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком більше 21 дня.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_9 умисне середньої тяжкості ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення злочину, зокрема розповів, що 24.04.2022 року у вечірній час він знаходився біля магазину «Обрій» в с.Новокарбівка з друзями. До магазину приїхав ОСОБА_9 , який почав до нього та його друзів чіплятись, виражатись на їх адресу нецензурною лайкою, а також намагався його вдарити. Він наніс два удари кулаком в обличчя ОСОБА_11 , після чого останній припинив їх ображати. Цивільний позов визнає, згодний відшкодувати збитки в повному обсязі. В скоєному кається, просив суворо не карати.
Представник потерпілого просив задовольнити позов в повному обсязі, просив ОСОБА_3 суворо не карати.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу дослідження доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також йому зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілсені ушкодження, тобто умисне середньої тяжкості ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальних та моральних збитків підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд
враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, неодружений, не працює, раніше не судимий, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, досудової доповіді згідно якої виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, позиції потерпілого про призначення не суворого покарання, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 122 ч. 1 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.ст. 75, 104 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 104 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання - 1 рік позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя: ОСОБА_1