Провадження № 1-кс/947/4505/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести відомості про кримінальне правопорушення за її заявою від 30.05.2022 року до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження за скаргою ОСОБА_2 , слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З тексту скарги вбачається, що скаржником в такій скарзі не зазначено конкретного пункту ч.1 ст.303 КПК України, як відповідної підстави звернення до слідчого судді.

Більше того, скаржником в поданій скарзі взагалі відсутнє посилання на положення ст. 303 КПК України, а формально зазначено про вчинення бездіяльності слідчим.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

За п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частина 1 статті 214 КПК України вказує, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Для наявності підстав для зобов`язання слідчого вчинити дії по внесенню відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у суду мають бути наявні достатні дані про те, що слідчий отримав заяву або повідомлення про кримінальне правопорушення, однак не вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і як наслідок відкриття безпідставного кримінального провадження.

За змістом положень ч.1 ст.214 КПК України та ст.2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

З заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві із заявою, в якій просила внести до ЄРДР відомості про посадові корупційні злочини, неодноразово вчинені прокурорами Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими прокурорами Одеської обласної прокуратури у формі умисного свавільного заперечення: встановленого юридичного факту смерті ОСОБА_13 у 2007 році та встановленого юридичного факту підроблення документів на так званий «пором Кислицький». Вручити їй витяг з ЄРДР за вказаною заявою.

З вказаної заяви вбачається, що заявниця не зазначає жодних конкретних відомостей про наявність в діях кола осіб, визначеного її заявою, будь-якого конкретного складу злочину із посиланням на КК України, а зміст заяви є незрозумілим для сприйняття, що унеможливлює проведення досудового розслідування за цією заявою.

Тобто, скаржницею ОСОБА_2 у вищезазначеній заяві не зазначено об`єктивних даних про вчинення злочину та його обставини, які б свідчили про необхідність внесення відомостейза вказаним фактом до ЄРДР за ознаками вчинення злочину.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , оскільки останньою не надано доказів наявності бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Одночасно, слідчий суддя звертає увагу заявниці на те, що відмова у відкритті провадження по даній скарзі не позбавляє її права повторно подати скаргу слідчому судді після конкретизації рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача , або прокурора.

Керуючись ст.ст. 26, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1