Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/572/22
Справа № 711/1961/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2022 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні № 0000876 від 18.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Слідча СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, в якому просить застосувати щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП України в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000876 від18.10.2021за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.369-2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , будучи головою ГО «Черкаське крайове товариство Українського козацтва», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, в період часу з 11 жовтня 2021 року по 22 жовтня 2021 року під час особистих зустрічей у своєму кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 та біля будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , із ОСОБА_9 , з метою виконання злочинного умислу, направленого на отримання для себе неправомірної вигоди, в сумі 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 22 жовтня 2021 року складає 78 600 гривень, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - службовими особами КЗ «Черкаська обласний центр медико-соціальних експертиз Черкаської обласної ради», для отримання інвалідності ІІ групи, запевняючи, що лише таким способом він гарантовано отримає статус інваліда, та отримує право, відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 на призначення пенсії, по інвалідності що спричинила часткову втрату здоров`я, внаслідок загального захворювання.

При цьому, передача грошових коштів та вирішення всіх супутніх питань, повинна була відбутися виключно через ОСОБА_8 , як довірену особу відповідних службових осіб вказаного комунального закладу.

Так, відповідно до «Положення про медико-соціальну експертизу»

(далі Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 3 грудня 2009 року № 1317, визначається процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації

П.3 Положення встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до п. 4 Положення, зазначено, що медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Центр (бюро) очолює головний лікар, який призначається Міністром охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, керівником управління охорони здоров`я обласної (міської) держадміністрації.

Комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров`я України

і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

Міністерство охорони здоров`я України утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, яку очолює головний лікар.

П. 5. Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

П. 6. Висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Серед основних обов`язків, які визначені в п. 11 Положення , міські, міжрайонні, районні комісії, визначають, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Наказом виконуючого обов`язки директора КЗ «Черкаська обласний центр медико-соціальних експертиз Черкаської обласної ради» від 20.02.2019 № 10, затверджено Положення про обласну Медико-соціальну експертизу № 1 Комунального закладу «Черкаська обласний центр медико соціальних експертиз Черкаської обласної ради» (далі Положення про обласну МСЕК №1).

Відповідно до п. 1 Положення про обласну МСЕК №1, визначається процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

П. 1.3 Положення про обласну МСЕК №1, зазначено, що органом, який здійснює медико-соціальну експертизу, є медико-соціальні експертні комісії, що організуються у самостійні центри медико-соціальної експертизи при Управлінні ОДА.

П. 1.4 Обласна МСЕК № 1 створюється у відповідності з Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Положенням «Про медико-соціальну експертизу», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.12.2009 № 1317, «Питання медико-соціальної експертизи» у системі охорони здоров`я для проведення медико-соціальної експертизи громадянам та здійснення заходів медико-соціальної реабілітації.

П. 1.5 Обласна МСЕК № 1 знаходиться в безпосередньому підпорядкуванні директора КЗ «ЧОЦ МСЕ ЧОР». Керівництво діяльністю обласної МСЕК № 1 здійснює директор головний експерти закладу.

П. 1.8 Висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

До обов`язків обласної МСЕК № 1, відповідно до п. 3.1 належить здійснення організаційно-методичного керівництва та контролю за діяльністю відповідних міжрайонних, міської, спеціалізованих комісій та обласної МСЕК № 2, перевіряє правомірність прийнятих ними рішень і уразі визнання їх безпідставними, змінює їх, повторно оглядає осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення міжрайонних, міської, спеціалізованих МСЕК, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю їх виконання, визначає медичні показання на право одержання інвалідам спеціального автомобільного транспорту і протипоказання до керування ними, надає лікарям комісій консультативну допомогу з питань проведення медико-соціальної експертизи, впроваджує наукові принципи і методи розробленні науково-дослідними інститутами, готує пропозиції щодо вдосконалення порядку проведення медико-соціальної експертиз.

Наказом № 52/к від 06.07.2021 призначено лікаря-терапевта експерта складу обласної МСЕК №1, наказом № 19-к від 20.03.2021 призначено лікаря невропатолога обласної МСЕК № 1 та наказом № 90-к від 01.11.2021 призначено голову обласної МСЕК № 1, таким чином сформовано склад вказаної комісії.

Відповідно до посадової інструкції голови обласної МСЕК № 1 КЗ «Черкаська обласний центр медико-соціальних експертиз Черкаської обласної ради», затверджено наказом в. о. директора КЗ «ЧОЦ МСЕ ЧОР» від 20.02.2019 № 10, Голова МСЕК належить до категорії «Керівник».

Згідно п. 1.2 основним завданням голови обласної МСЕК № 1 є організація, методичне керівництво та забезпечення якісного проведення медико-соціальної експертизи і реабілітації інвалідів, планування роботи МСЕК з медико експертного обслуговування населення, з профілактики інвалідності і реабілітації інвалідів у зоні обслуговування МСЕК, участь у проведенні медико соціальної експертизи як фахівця у відповідності до своєї клінічної спеціальності.

Відповідно до своїх обов`язків, організовує проведення медико-соціальної експертизи, а саме визначення ступеня обмеження життєдіяльності людини, в тому числі стану працездатності, групи, причини і часу настання інвалідності, потреби інвалідів у соціальній допомозі, а також ступеня втрати працездатності працівників, які втратили здоров`я у зв`язку з виконанням своєї трудової діяльності у регіоні діяльності МСЕК, організує та контролює проведення медичної реабілітації в лікувально - реабілітаційних закладах району, міста, області.

Таким чином, голова та члени обласної МСЕК № 1 під час прийняття рішення щодо встановлення особі інвалідності наділені організаційно-розпорядчими функціями та набувають статусу службової особи в розумінні п.1 Примітки до ст. 364 КК України.

Так, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений особисте збагачення, 11.10.2021, перебуваючи в офісі громадської організації «Черкаське крайове товариства Українського козацтва», що розташоване за адресою: вул. 30 років Перемоги, 22 м. Черкаси, в ході особистої розмови з ОСОБА_9 , розповів останньому про можливість зробити II групу інвалідності безтерміново

та висловив останньому пропозицію про надання йому, неправомірної вигоди матеріального характеру у вигляді грошових коштів, у сумі 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 22 жовтня 2021 року складає 78 600 (сімдесят вісім тисяч шістсот) гривень, за вплив на прийняття рішення щодо встановлення II групи інвалідності безтерміново, особами, уповноваженими на виконання функцій держави - службовими особами Комунального закладу «Черкаська обласний центр медико соціальних експертиз Черкаської обласної ради»

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_8 , 21 жовтня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 , яку призначив останньому 11.10.2021, під час їх попередньої особистої зустрічі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, виказав ОСОБА_9 , пропозицію про передачу неправомірної вигоди матеріального характеру у виді грошових коштів у сумі 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 22 жовтня 2021 року складає 78 600 (сімдесят вісім тисяч шістсот) гривень, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - службовими особами КЗ «Черкаська обласний центр медико-соціальних експертиз Черкаської обласної ради», для отримання інвалідності ІІ групи, шляхом роз`яснення простоти вказаної процедури через його допомогу, а також матеріальної вигоди від отримання відповідного пенсійного забезпечення.

Після чого, 22 жовтня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе, одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду матеріального характеру у вигляді грошових коштів, в сумі 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 22 жовтня 2021 року складає 78 600 гривень, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - службовими особами КЗ «Черкаська обласний центр медико-соціальних експертиз Черкаської обласної ради», для отримання інвалідності ІІ групи безтерміново.

В подальшому, вказані грошові кошти, в сумі 3000 доларів США та копії документів ОСОБА_9 , 22.10.2021 були виявлені та вилучені на пустирі неподалік домоволодіння ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 .

09.05.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Метою застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та/або суду, незаконно впливати на свідка,вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу за ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний матиме реальну можливість переховуватись від суду, спілкуватися та впливати на свідків у провадженні, чим буде перешкоджати встановленню істини у справі, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявності ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, а саме заявника, який, ще не надав покази у судовому засіданні, вчинення іншого кримінального правопорушення, а саме продовжити здійснення дій, спрямованих на прийняття пропозиції одержання неправомірної вигоди, за здійснення впливу на прийняття рішення, органами на здійснення функцій держави, так як, із матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, вбачається що останній добре обізнаний із процедурою отримання статусу інваліда. Таким чином, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічній час доби щодо ОСОБА_8 ,не є надмірним чи таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту в нічний час доби та покладення на підозрюваного ОСОБА_8 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:на перший виклик прибувати до органу досудового розслідування, прокурора та суду у призначений особою час та місце; без письмового дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, або прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи,оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його адвокат в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, та просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 не підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, встановлено, що 09.05.2022 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, § 51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження вбачається наявність фактів, які свідчать про те, що ОСОБА_8 міг вчинити даний злочин.

Враховуючи, що пройшов незначний період часу з моменту, коли розпочалося досудове розслідування кримінального провадження, коли оголошено ОСОБА_8 про підозру 09.05.2022 року, необхідність здійснити ще ряд слідчих та процесуальних дій, в тому числі виконати вимоги ч.2 ст. 9 КПК України та прийняти одне із рішень, передбачених ст. 283 КПК України, - слідчий суддя, на даній стадії досудового розслідування, вважає за необхідне і доцільне обрати щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід.

Крім того, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Слід зазначити, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України).

Разом з тим, слідчим та прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Так, ні у клопотанні, ні у судовому засіданні стороною обвинувачення не наведені обставини та не надані докази, які б підтверджували наявність ризиків, які викликають необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, на час розгляду справи за цим клопотанням, стороною обвинувачення не наведені об`єктивні дані, які б свідчили, що підозрюваний ухиляється від слідства.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує: особу підозрюваного; наявність тісних соціальних зв`язків; відсутність судимостей та даних про притягнення до відповідальності; наявність постійного місця проживання; сімейний стан; особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, наслідки); мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, враховуючи думку сторони обвинувачення та доводи сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні внесеного клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту, оскільки, у даному випадку, такий запобіжний захід не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування такого запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

Між тим, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Так, відповідно до норм ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти певні обов`язки, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 131, 132, 177, 178, 179, 182, 184, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні № 0000876 від 18.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`зяки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Строк дії покладених обов`язків до 09.07.2022 року, включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 16.05.2022 року о 17.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1