Справа № 357/3708/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, угоду про визнання винуватості, яка укладена 27 травня 2022 року між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за згодою потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000719, яке внесене до ЄРДР 31 березня 2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з повною вищою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України (далі Угода про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_6 обвинувачувався за ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, вчиненому за таких фактичних обставин.
Він будучи військовослужбовцем призваним по мобілізації та займаючи посаду головного сержанта-командира міномета мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , 31 березня 2022 року, приблизно о 18:44 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу будинку АДРЕСА_2 , маючи при собі особисту вогнепальну зброю карабін «Savage» K-R 223 REM № НОМЕР_2 , із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку, існуючих правил поведінки у суспільстві й інших соціальних цінностей, порушуючи безпеку та спокій громадян, помітивши раніше незнайомих йому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які проходили по вказані вулиці, безпричинно, погрожуючи застосуванням зброї, з особливою зухвалістю, з метою самовиразитися за рахунок приниження інших осіб, наказав останнім зупинитися та стати на коліна, при цьому ОСОБА_6 здійснив два хаотичні постріли з вогнепальної зброї у розташований поряд паркан приватного житлового будинку, не переконавшись у відсутності за ним людей. Після цього, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_5 , якому наніс удар правою ногою в область живота та потиличної ділянки голови, після чого здійснив один постріл з близької відстані у колінний суглоб правої ноги ОСОБА_4 . В цей час хуліганські дії ОСОБА_6 були припинені стороннім особами, які проходили по вказаній вулиці.

Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому правої стегнової кістки та рани на правому колінному суглобі.

Також, ОСОБА_6 обвинувачувався за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженню, тобто умисному ушкодженню, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, вчиненому за таких фактичних обставин.
31 березня 2022 року, близько 18:44 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу будинку АДРЕСА_2 , маючи при собі особисту вогнепальну зброю карабін Savage» K-R 223 REM № НОМЕР_2 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень раніше незнайомому ОСОБА_4 , який проходив по вказаній вулиці, безпричинно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, умисно та з метою спричинення шкоди здоров`ю потерпілому, здійснив один постріл з близької відстані у колінний суглоб правої ноги ОСОБА_4 , з особистої вогнепальної зброї Savage» K-R 223 REM № 03/030045, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої стегнової кістки та рани на правому колінному суглобі, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення необхідно тривалий строк більш ніж 3 місяці.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно із Угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих йому діяннях.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України, у виді трьох років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 122 КК України, у виді одного року позбавлення волі та згідно із ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначили ОСОБА_6 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Також сторони погодились, на звільнення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 75 КК України, із випробуванням з іспитовим строком два роки та покладенням обов`язків передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України є тяжким злочином.

Згідно із ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надав прокурору згоду на укладення Угоди про визнання винуватості.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000719, яке внесене до ЄРДР 31 березня 2022 року відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.
ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє: що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд зазначає, що Угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_6 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, а також за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу.

Судом встановлено, що Угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, оскільки сторони Угоди про визнання винуватості, узгодили обвинуваченому ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання, суд вважає за можливе застосувати до нього положення ч. 2 ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, визначені у ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 368, 374, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 27 травня 2022 року між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за згодою потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000719, яке внесене до ЄРДР 31 березня 2022 року відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання:

1) за ч. 4 ст. 296 КК України, три роки позбавлення волі;

2) за ч. 1 ст. 122 КК України, - один рік позбавлення волі.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно із ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 , виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з 27 травня 2022 року.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_8