Провадження № 1-кп/554/1162/2022
В И Р О К
іменем України

26.09.2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
та обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0001355 від 16.07.2022 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, розлученого, маючого синів ОСОБА_7 , 2011 року народження та ОСОБА_8 , 2015 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 16.07.2022 року, близько 17 год. 00 хв., знаходячись у кв. АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, маючи умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 один удар ножем в область шиї, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 наступне тілесне ушкодження: колото-різану рану шиї, яка могла утворитись не менш ніж від однократної дії колюче-ріжучого предмету, яка по ступеню тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у фактично скоєному визнав повністю, щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, пояснив при цьому, що дійсно він 16.07.2022 року, близько 17 год. 00 хв. знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , всі вживали спиртні напої. Він безпосередньо випив близько 250 гр. горілки. Між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт, під час якого він узяв у ліву руку кухонний ніж та навмисно наніс їм один удар в область шиї, праворуч, останньому. В результаті удару у ОСОБА_4 утворилась колото-різана рана шиї. Він розумів, що наносить удар колюче-ріжучим предметом, внаслідок чого ОСОБА_4 можуть бути спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинять короткочасний розлад здоров`я.

Пояснення ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім того, потерпілий ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснив, що 16.07.2022 року, близько 17 год. 00 хв. він із знайомими знаходився у кв. АДРЕСА_2 . Всі вживали спиртні напої. Між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого останній схопив ніж та наніс йому удар в область шиї, в результаті чого він отримав колото-різану рану шиї. Він звертався до лікарів, проходив лікування. Йому був спричинений короткочасний розлад здоров`я.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинене кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а тому вина ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження - тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, має професійно-технічну освіту, не працює, розлучений, має синів ОСОБА_7 , 2011 року народження та ОСОБА_8 , 2015 року народження, також має доньку ОСОБА_13 , 2003 року народження, яка потребує постійного стороннього догляду, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 265 від 15.08.2022 року, ОСОБА_6 хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
ОСОБА_6 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 67 КК України, визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, данні про особу обвинуваченого, критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, беручи до уваги конкретні обставини у справі, визнані судом пом`якшуючими та обтяжуючою покарання за скоєне, наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх синів та дочки, яка потребує сторонньої допомоги, відсутність у нього постійного джерела доходу, думки прокурора та потерпілого, які вважали за доцільне призначення покарання у виді обмеження волі із звільненням від його відбування з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без реального відбування покарання у виді обмеження волі, при застосуванні ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ст. 76 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвала слідчого судді від 18.07.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 припинила свою дію після закінчення строку її дії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя -