Справа № 583/374/21
ВИРОК
Іменем України

14 жовтня 2022 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

його представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000643 від 05 грудня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та фактично проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_8 проживали разом в квартирі АДРЕСА_3 .

В після обідній час доби 27 листопада 2020 року між ними виникла сварка на побутовому ґрунті, яка переросла в бійку. Під час бійки міцніший за статурою ОСОБА_8 звалив ОСОБА_4 на підлогу, де останній, перебуваючи в положенні лежачи на спині, взяв у відомому йому місці на підлозі за радіатором опалення слюсарний молоток та керуючись раптовим умислом на позбавлення ОСОБА_8 життя, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого і бажаючи їх настання, завдав металевого головкою даного молотка ОСОБА_8 три удари в область голови в праву скроневу та потиличну частини. Після цього він завдав ОСОБА_8 удар обома ногами в передню ліву частину грудної клітини, відштовхнувши його він себе таким чином.

В наслідок спричинених обвинуваченим ОСОБА_4 насильницьки дій по відношенню до ОСОБА_8 останньому було спричинено ряд тілесних ушкоджень, а саме: садна правої надбровної дуги, рана нижньої щелепи зліва, рана правої потиличної ділянки, відкритий вдавлений перелом потиличної кістки; закрита травма грудної клітини: закритий перелом ребер зліва: 4-5-6 ребер по передній пахвинній лінії (прямі).

Внаслідок отриманої від удару молотком відкритої черепно-мозкова травми, яка супроводжувалась відкритим переломом потиличної кістки, що привів до стиснення головного мозку ОСОБА_8 помер на місці події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення заперечив та вказав, що до насильницької смерті брата він не причетний. Вважає, що його вина не підтверджується жодними належними та допустимими доказами по справі.

Пояснив суду, що після смерті матері вони жили разом з братом в одній квартирі. Жили дружньо, по братські, доповнювали один одного. Він неодноразово допомагав брату збиратись у відрядження, зокрема складати та виносити електроінструмент. Заперечив зловживання ними спиртними напоями.

30 листопада 2020 року він прокинувся близько 12-00 год. ОСОБА_9 вдома не було. Він вирішив зварити суд зі свинячої ноги, яка знаходилась в холодильнику. Дану ногу він рубав на кухні за допомогою тесака та молотка, який він залишив за батареєю опалення, щоб не відносити його на місце.

При цьому він не отримував від брата інформації, що той збирається на роботу в Харків.

Вечорі між 18 та 19 годинами брат відчинив двері своїм ключем, зайшов до коридору, світло не вмикав. В коридорі брат зняв взуття, верхній одяг та кепку та пішов до себе в спальню. Хвилин через 5-7 брат прийшов до зали без штанів та сів в крісло. Він був в стані середнього алкогольного сп`яніння. Просидівши деякий час в пригніченому стані, брат зайшов до себе в кімнату та закрився зсередини на защіпку. З вищевказаного він зрозумів, що брат пішов відпочивати. Це був останній раз коли він бачив брата живим.

Декілька днів він не звертав уваги на те, що брат не виходить з кімнати та займався хатніми справами. Другоготретього грудня він слав брату безкоштовні СМС, але його телефон не відповідав. За цей час ніхто до них не приходив, ніхто не дзвонив.

04 грудня 2020 року в вечорі він почув неприємний запах та думав, що це запах з туалету, але потім зрозумів, що це трупний запах з кімнати брата. Зрозумівши, що брат помер він вирішив подзвонити до поліції лише на наступний день, щоб на виклик приїхала нова зміна.

Зранку 05 грудня 2020 року працівники поліції вибили двері до кімнати брата. З коридору він побачив, що труп брата лежить на підлозі, частково під ліжком. На місце прибули 4 працівники похоронного бюро, які з трудом винесли труп брата та вимушені були відсувати для цього сервант.

Після цього він вийшов на вулицю і зателефонував тітці ОСОБА_10 , повідомивши про смерть ОСОБА_9 . При цьому він не розповідав їй про те, що ОСОБА_9 нібито перед цим прийшов побитим в крові та вважає, що вона дещо переплутала обставини.

В подальшому працівники поліції почали звинувачувати його в смерті брата, застосовуючи психологічний тиск, пропонували йому зізнатись у вбивстві брата та показати всі обставини на слідчому експерименті. При цьому пропонували перекваліфікувати його дії на менш тяжку статтю.

Враховуючи те, що він тривалий час не спав, перебуваючи в приміщеннях Охтирського РВП, був у пригніченому стані та йому пообіцяли, що його відпустять додому, він згодився відтворити при слідчому експерименті одну з версій слідчого про обставини загибелі брата. Вказує, що під час слідчого експерименту він діяв виключно за вказівками працівників поліції.

Вважає, що його брата було побито вечорі 30.11.2020 невідомою особою. При цьому брат чи то самостійно, чи за допомогою інших осіб зміг піднятися на четвертий поверх, зайти до квартири, роздягнутись, після чого зайшов до кімнати, замкнувся там та через деякий час помер.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_4 своєї вини, на думку суду, вона в повній мірі підтверджується сукупністю нижче наведених доказів по справі, які були досліджені та оцінені судом в їх сукупності та взаємозв`язку.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_6 , син померлого ОСОБА_8 , пояснив суду, що мав добрі стосунки з батьком, часто зустрічався з ним у місті та приходив додому.

Батько та його брат ОСОБА_11 проживала разом в трикімнатній квартирі, яка розташована на 4 поверсі п`ятиповерхового будинку. Батько проживав у спальні, а його брат у залі (найбільша за розміром кімната).

Між батьком та обвинуваченим ОСОБА_4 були погані стосунки. Батько заробляв кошти власною працею. ОСОБА_11 не працював, зловживав спиртним, жив за рахунок брата, не бажав сплачувати за квартиру та купляти продукти. Борг за комунальні платежі по квартирі на момент смерті батька складав близько 25000 грн. На цьому ґрунті та на ґрунті вживання спиртних напоїв між ними часто відбувались сварки та бійки. Дядько мав запальний характер, після вживання спиртних напоїв ставав агресивним, неконтрольованим, неодноразово бив брата, а після виходу зі стану сп`яніння міг цього навіть не пам`ятати. Батько був більше за вагою від брата, однак спокійний та доброзичливий.

Після смерті батька від приходив до його квартири в якій стояв нестерпний сморід. Йому доводилось близько 10 днів провітрювати приміщення та здійснювати там прибирання з використанням хлорки.

Труп батька був виявлений в його кімнаті (спальні). Там же зберігався робочий інструмент батька, зокрема й молоток, який став знаряддям вбивства. Двері до кімнати батька зачинялись зсередини на внутрішню защіпку. Якщо постаратись то можна було відчинити та зачинити дану защіпку з боку коридору, оскільки двері зачинялись нещільно.

При відвідувані квартири після смерті батька він бачив потертості фарби в районі защіпки і замка та трохи вище них.

З батьком востаннє спілкувався 24.11.2020. Батько повідомляв, що збирається у відрядження до м. Харків. При цьому батько скаржився на конфлікт з ОСОБА_12 , який перебуваючи в стані сп`яніння чіплявся до нього. Після цього 28.11.2020 він телефонував батьку, але той не відповів. Він також телефонував батькові декілька разів в проміжок часу з 30.11 по 04.12.2020, але отримував повідомлення про те, що абонент не може прийняти дзвінок. Потерпілий зробив для себе висновок, що той перебуває на заробітках.

Вказав, що батько мав добрий характер, не мав ворогів, за життя не повідомляв, що йому хтось погрожує.

Про смерть батька він дізнався від своєї матері, яка дану інформацію отримала від тітки. З цього часу з дядьком спілкувався лише телефоном при цьому дядько не зміг надати належних пояснень з приводу обставин смерті його брата.

Допитана судом свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_14 та загиблий ОСОБА_8 доводяться їй двоюрідними племінниками. З ОСОБА_9 вона мала добрі стосунки та часто спілкувалась з ним телефоном, особливо після смерті його матері. З ОСОБА_12 майже не спілкувалась. В родині ОСОБА_12 всі називали « ОСОБА_15 ».

Брати ОСОБА_11 та ОСОБА_9 почали проживали разом в одній квартирі після смерті їх матері. Відносини між ними були напруженими, мали місце сварки. ОСОБА_9 працював електриком та заробляв гроші. При цьому ОСОБА_9 часто скаржився їй, що ОСОБА_11 не хоче працювати, не оплачує за квартиру, не купляє продукти, без дозволу їсть його їду, бере сигарети.

Коли вона востаннє відвідувала їх житло то побачила, що там дуже грязно. ОСОБА_11 пояснив, що не працює тому, що у нього не має паспорта та вона заплатила за нього збір за оформлення паспорта. Чи отримав він паспорт в подальшому їй не відомо.

Примітка суду: паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ОСОБА_4 отримав 05.03.2020 (т.1 а.с. 27-28).

Одного разу ОСОБА_11 зустрів її в місті та просив 200 грн для того щоб викупити інструменти ОСОБА_9 , які він без дозволю останнього взяв та здав до ломбарду.

26 листопада 2020 року ОСОБА_9 востаннє дзвонив їй та розповів, що працював в ОСОБА_16 , добре заробив та буде їхати туди ще.

З сином ОСОБА_17 у ОСОБА_9 були гарні стосунки, вони спілкувались особисто та по телефону, ОСОБА_17 неодноразово навідував батька вдома.

05 грудня 2020 року їй зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що ОСОБА_9 помер. Пояснив, що останній нібито декілька днів тому пришов додому у крові, можливо він впав або його хтось побив, мовчки зачинився в своїй кімнаті та не відповідав на дзвінки. Вказав, що викликав працівників поліції та чекає на їх приїзд.

Про вищевказану подію вона повідомила колишню дружину ОСОБА_9 та того ж дня вони здійснили поховання ОСОБА_9 . Після його смерті в квартирі не була.

Крім вищевказаних показань потерпілого та свідка вина ОСОБА_4 підтверджується сукупністю досліджених та оцінених судом письмових доказів у кримінальному провадженні, а саме:

- Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000643. Згідно якого кримінальне провадження за вказаним номером було розпочато за ч.1 ст. 115 КК України о 10-25 год. 05 грудня 2020 року (т.1 а.с. 59).

- Рапортом оперативного чергового Охтирського РВП про те що о 07-25 год. 05 грудня 2020 року по телефону 102 від ОСОБА_4 надійшло повідомлення про те, що його брат ОСОБА_8 , 1969 року народження, 03 грудня 2020 року в стані алкогольного сп`яніння прийшов додому та зачинився у власній кімнаті. 04.12.2020 не виходив з кімнати, а 05.12.2020 з кімнати брата чутно трупний запах (т.1 а.с 60).

- Протоколом огляду місця події від 05 грудня 2020 року з додатками у вигляді фототаблиць. Під час даної слідчої дії зафіксовано обстановку у квартирі АДРЕСА_3 , а також положення трупа ОСОБА_8 , його стан, видимі ушкодження та гнилісні зміни. На фототаблиці №№ 5-6 детально зображено засувку вхідних дверей до спальні та наявність пошкодження фарби (подряпин) в районі тієї частини в яку входить засувка (т.1 а.с. 62-72).

- Протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 05.12.2020 року в приміщені патолого-анатомічного бюро Охтирської ЦРЛ (т.1 а.с. 73). Під час даної слідчої дії слідчим за участю судово-медичного експерта ОСОБА_18 зафіксовано загальний стан трупа, зокрема суттєві гнилісні зміни, а також видимі тілесні ушкодження, які детально відображені у висновку СМЕ.

- лікарським свідоцтвом про смерть № 308 від 07 грудня 2020 року згідно якого причиною смерті ОСОБА_8 є відкрита черепно-мозкова травма, перелом склепіння черепу, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження (т.1 а.с 74)

- висновком судово-медичної експертизи № 275 від 08 січня 2021 року (т.1 а.с 77-78) згідно якого причиною смерті ОСОБА_8 стала відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась відкритим переломом потиличної кістки, який привів до стиснення головного мозку.

При експертизі трупа виявлені такі тілесні ушкодження: садна правої надбровної дуги, рана нижньої щелепи зліва, рана правої потиличної ділянки, відкритий вдавлений перелом потиличної кістки. Закрита травма грудної клітини: закритий перелом ребер зліва: 4-5-6 ребер по передній пахвинній лінії (прямі). Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, про що свідчить їх характер. Ушкодження голови мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, ушкодження грудної клітини мають ознаки середнього ступеня тяжкості. При судово-медико-токсикологічному дослідженні м`язів знайдений етиловий спирт в концентрації в м`язі 0,98 проміле, що при житті відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Смерть ОСОБА_8 настала більше ніж за 24 години до експертизи трупа в морзі.

При цьому в дослідницькій частині висновку вказано що шкіряний покрив трупа синюшно-зеленого, місцями чорного кольору, відшарований епідерміс, пухирі. Виражена підшкірна гнильна емфізема. Від трупа виходить смердючий сморід. Очні яблука випинають з очниць, гнильно змінені. Відхідниковий отвір зяє. Всі внутрішні органу в стан гниття, від органів та порожнин виходить смердючий запах.

При медико-криміналістичному дослідженні встановлено: на клапті шкіри з потиличної ділянки від трупа ОСОБА_8 є одна забійна рана, яка утворилась внаслідок ударної дії тупого продовженого предмета з обмеженою циліндричною чи подібною контактуючою поверхнею. На стінках та краях клаптя шкіри виявлені сліди заліза. На фрагменті потиличної кістки є дірчасто-втиснутий перелом, який міг утворитись від одноразового ударного впливу тупого продовженого предмету з обмеженою циліндричною чи подібною контактуючою поверхнею.

Роз`яснюючи експертний висновок 23.08.2022, судово-медичний експерт ОСОБА_18 пояснила, що при нанесенні удару травмуючий предмет добре відобразився на кістковій тканині залишивши після себе певні конструктивні властивості у вигляді ребра травмуючого предмету. Рана голови була обширна та кровоточила.

На трупі потерпілого мались значні гнилісні зміни, він був збільшений в розмірі за рахунок гнилісних газів. Однак на гнилісні зміни впливає багато факторів (вік померлого, стан навколишнього середовища, температура в приміщенні, вживання алкоголю тощо), а отже експерт вважає, що смерть настала більше ніж за 24 годи до його виявлення, не виключає, що за 3-5 дів до цього.

Експерт вважає, що з даною травмою голови потерпілий міг вчиняти активні дії, зокрема перейти в іншу кімнату, але в дуже короткий проміжок часу (декілька хвилин). Вважає малоймовірним, що після отриманні даної травми потерпілий міг піднятись по східцям на 4 поверх, відчинити двері, самостійно пройти в квартиру та зняти верхній одяг.

Характер перелому ребер свідчить про те, що удар був спричинений саме в цю ділянку. Не виключає, що ушкодження ребер могло бути завдане при відштовхуванні потерпілого ногами або при проведені реанімаційних заходів.

Характер переломів та інших тілесних ушкоджень свідчить про малу ймовірність їх отримання при падінні. Зокрема для отримання перелому в області голови падіння потерпілого повинно було відбутись на предмет с обмеженою контактуючої поверхнею та з прискоренням. Виявлені переломи отримані в короткий проміжок часу з моментом смерті, але встановити черговість їх отримання неможливо.

- протоколом огляду місця події від 05 грудня 2020 року з додатками у вигляді флеш картки з відеозаписом даної слідчої дії, проведеного в проміжок часу з 17-53 до 19-46 год. в квартирі АДРЕСА_3 за участю потерпілого ОСОБА_6 (т.1 а.с. 80-84).

Під час даної слідчої дії із-за батареї опалення в кухні вилучено господарський молоток з дерев`яною ручкою на якому мається мікрочастинка у вигляді волосся, нашарування речовини бурого кольору та жирової речовини (мікрочастинка та молоток упаковані окремо). Крім того вилучені фрагменти зі слідами речовини бурого кольору (виріз лінолеуму з підлоги в кухні з під холодильника, зіскоб фарби з дверей холодильника) та одяг зі слідами речовини бурого кольору (чоловічі труси сірого кольору зі сміттєвого відра, ковдра зі стільця в кухні, чоловічу жилетку червоного кольору з кімнати № 1 зали, з пральної машинки: чоловічу футболку жовтого кольору, чоловічі труси сірого кольору, шматок тканини жовтого кольору, з кімнати № 2 спальні вилучено дві наволочки світлого кольору та виріз з матрацу). Зі склянки на вікні кухні вилучено 4 недопалки цигарок.

- Протоколами огляду вищевказаних вилучених речей від 22 грудня 2020 року, яким зафіксовано нашарування на них речовини бурого кольору (а.с.85- 92).

- Протоколом огляду місця події від 07 грудня 2020 року під час якого вилучено два виданих ОСОБА_4 мобільні телефони: «Nokіa RM-1134» чорного кольору, ІMEI НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 та «S-TELL» сіро-чорного кольору, ІMEI1 НОМЕР_4 , НОМЕР_5 . При цьому ОСОБА_4 пояснив, що перший телефон належав його померлому брату ОСОБА_8 , а другий - йому (т.1 а.с. 99-101).

При огляді даних телефонів в судовому засіданні та отриманні з цього приводу пояснень від обвинуваченого, судом встановлено, що абонентський номер телефону «S-TELL», який належить обвинуваченому ОСОБА_4 НОМЕР_6 . При цьому папка набрані телефонні номери у ньому порожня, а у папках отримані та відхилені дзвінки маються дані про телефонні дзвінки до 28.11.2020 включно та за 05 та 06 грудня 2020 року. При цьому мається два прийняті дзвінки від абонентського номеру НОМЕР_7 о 13-34 год. та 13-56 год. 28.11.2020.

В розділі контакти мається контакт підписаний як « ОСОБА_19 » з абонентським номером НОМЕР_8 , який відповідає абонентському номеру потерпілого ОСОБА_8 . Обвинувачений пояснив суду, що номер належить його брата, записаний в такому форматі для того щоб відправляти безкоштовні повідомлення з проханням передзвонити.

В телефоні «Nokіa RM-1134», який належав потерпілому ОСОБА_8 маються дані про два неприйнятих телефонних дзвінка о 13-24 та 14-00 год. 28 листопада 2020 року від абонента « ОСОБА_15 » номер мобільного телефону НОМЕР_6 (номер відповідає абонентському номеру обвинуваченого). При цьому вхідні, вихідні та неприйняті дзвінки до цієї дати відсутні, а після неї маються лише за 05 та 06 грудня 2020 року. Телефонна книга порожня.

Таким чином, в обох телефонах, які до 07.12.2020 перебували в розпорядження ОСОБА_4 (до моменту їх видачі ним працівникам поліції) відсутні дані про дзвінки (вхідні, вихідні, неприйняті) в період з 29.11. по 04.12.2020 року включно.

- Проколом проведення слідчого експерименту від 06 грудня 2020 року з додатками у вигляді оптичного диску з відеозаписом. Під час даної слідчої дії ОСОБА_4 в присутності працівників поліції та судово-медичного експерта розказав про обставини спричинення ним тілесних ушкоджень його братові ОСОБА_8 та відтворив обставини цієї події (т.1 а.с. 110-115).

Зокрема ОСОБА_4 вказав, що вечорі 30 листопада 2020 року його брат ОСОБА_8 пришов додому в стані сп`яніння та самостійне вживав принесене ним пиво. На зауваження обвинуваченого про те, що він не бажає ділитись з ним пивом брат відреагував агресивно та між ними відбулась сварка, яка переросла в бійку. При цьому він детально відтворив всі деталі сварки та бійки на місці події. Зокрема вказав місце перебування (за батареєю опалення) молотка, який використовувався ним до цього для рубання м`яса.

За допомогою статиста та спеціального манекену він відтворив хід бійки між ним та братом, в тому числі й на кухні, коли брат повалив його на підлогу на спину та знаходився на ньому зверху, а він, захищаючись, схопив у відомому йому місці молоток та наніс брату 3 удари металевою частиною молотка в скронево-потиличну частину голови. Після того як від удару хватка брата ослабла, обвинувачений відштовхнув його двома ногами в область грудної клітини. При цьому у брата йшла кров з голови, він брався рукою за голову, а потім встаючи, схопився за холодильник та залишив на нижній частині його двері слід крові.

Після цього брат, тримаючись за голову зайшов до своєї кімнати та зачинився там, ніяких звуків в з кімнати брата чути не було. Приблизно через 5 днів він почув запах з кімнати брата.

Під час слідчого експерименту було виявлено пластикову пляшку із залишками пива «Арсенал». З пояснень ОСОБА_4 саме через небажання брата ділитись даним пивом між ними і відбулась бійка.

Обвинувачений та захисник просили визнати результати проведення слідчого експерименту недопустимим доказом, посилаючись на те, що показання під час даної слідчої дії ОСОБА_4 надавав за вказівкою працівників поліції, відобразивши під їх тиском найбільш прийнятну для них та ними ж сформовану версію події. Наразі обвинувачений відмовляється від даних показань, наданих під тиском та просить брати до уваги показі, які надані ним безпосередньо в судовому засіданні. При цьому вони наполягають на тому, що відповідно до положень ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, яки він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Надаючи оцінку даним доводам сторони захисту, суд керуються сталою практикою Верховного Суду, зокрема позиціями викладеними ним в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17) та постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 17 березня 2021 року (справа № 761/10306/15-к)

У даних постановах Верховний Суд вказав, що «термін «показання» в контексті ч. 4 ст. 95 КПК використовується для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу.

Водночас, метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю свідка слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення таких відомостей, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим, свідком під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст. 23 КПК) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.

Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК.

Крім того, той факт, що в судовому засіданні обвинувачений змінив свої показання, не є підставою для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом, оскільки слідчий експеримент та показання є окремими процесуальними джерелами доказів».

Дослідивши протокол та відеозапис слідчого експерименту з ОСОБА_4 , суд встановив, що при його проведено застосовані всі передбачені КПК процесуальні гарантій правомірного отримання відомостей від ОСОБА_4 , за його волею та вільним волевиявленням. Зокрема дану слідчу дію проведено за участю двох понятих, судово-медичного експерта та захисника ОСОБА_4 із застосуванням безперервного відеозапису. Під час проведення даної слідчої дії та після її завершення зауважень чи доповнень не надходило, відповідний протокол був підписаний всіма учасниками слідчої дії.

Доводи ОСОБА_4 про те, що всі обставин події він відтворював за попередньою вказівкою працівників поліції не знаходять свого підтвердження, зокрема є очевидним, що під час даної слідчої дії він в присутності захисника та інших учасників вільно розповідав та відтворював обставини події, які запам`ятав, а працівники поліції та експерт навпаки критично відносились до отриманих він нього відомостей та з особливою прискіпливістю, подекуди декілька разів, перевіряли певні (особливо значущі) дії та події, що не вкладається у версію обвинуваченого про те, що його поведінка на слідчому експеримент була відпрацьована працівниками поліції заздалегідь та до нього було застосовано тиск з їх боку.

На вищевказаний висновок суду впливає й той факт, що заявляючи про тиск з боку працівників поліції, обвинувачений не вказав суду в чому конкретно він проявлявся, до компетентних органів з приводу застосування до нього недозволених методів досудового розслідування не звертався, при його медичному освідуванні 07.12.2020 тілесних ушкоджень у нього виявлено не було.

- Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 275-д від 08 січня 2021 року згідно якого механізм завдання тілесних ушкоджень виявлених при експертизі трупа ОСОБА_8 може відповідати механізму завдання тілесних ушкоджень, вказаному підозрюваним ОСОБА_4 під час слідчого експерименту 06.12.2020 частково. Не відповідає кількість ушкоджень і локалізація ушкоджень: права надбрівна дуга, нижня щелепа ліворуч (т.1 а.с. 124).

Роз`яснюючи даний експертний висновок, 23.08.2022 судово-медичний експерт ОСОБА_18 пояснила суду, що була присутня при проведені слідчого експерименту з обвинуваченим. Наведений ним механізм спричинення тілесних ушкоджень за допомогою молотка відповідає характеру травми голови потерпілого, яка призвела до його смерті. Однак обвинувачений не показав механізму спричинення ним інших тілесних ушкоджень потерпілому (в ділянку правої надбрівної дуги, де була виявлена рана та нижньої щелепи ліворуч), тому у висновку вона вказала що в цій частині його показання не відповідають тілесним ушкодженням на трупі потерпілого.

- Листом Охтирської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості від 07.12.2020 № 01/532 про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на обліку центру з 21.04.2020, на 02.12.2020 було призначено відвідування ним центру зайнятості, але на прийом до спеціаліста у вказану дату він не з`явився (т.1 а.с.126);

- Наданою на запит слідчого відділенням № 310/18 АБ «УКРГАЗБАНК» випискою з особового карткового рахунка ОСОБА_8 за період з 01.11.2020 по 08.12.2020 та випискою з його смарт рахунку за той самий період (т.1 а.с.128-129).

З даних документів встановлено, що станом на 27.11.2020 року залишок коштів на соціальній картці ОСОБА_8 становив 634,13 грн., а станом на 03.12.2020 305,99 грн. За цей час витрачено 332,50 грн. При цьому останні витратні операції мали місце 26.11.2020 коли з картки було здійснено безготівкову оплату товарів через термінал S0132998 FOP SHAPOVAL на суми 62 та 17 грн. відповідно.

Будучи залученою судом в якості спеціаліста, працівник АБ «УКРГАЗБАНК» ОСОБА_20 пояснила, що при розрахунку карткою кошти її власника спочатку блокуються банком та переводяться продавцю, а потім через декілька днів відбувається їх списання з рахунку власника картки. При цьому у наданій банком виписці зазначено саме дата списання коштів з рахунку або їх зарахування на рахунок, а не дата фактичної операції. У виписці зі смарт рахунку ж зазначено саме дату операції, здійснену клієнтом, а тому для з`ясування вказаного питання потрібно керуватись саме випискою зі смарт рахунку клієнта. При цьому повідомила, що нарахування відсотків за користування карткою здійснюється автоматично та участі клієнта не потребує.

Дані роз`яснення спеціаліст надала Охтирському міськрайонному суду Сумської області в судому засіданні 28.09.2021, але відповідний відео-звукозапис за клопотанням сторін був в повному обсязі відтворений в даному складі суду 08.09.2020 (т.2 а.с. 213).

За таких обставин доводи обвинуваченого про те, що востаннє карткою при купівлі товарів його брат скористався 30.11.2020, однак дана операція не була здійснена через відсутність коштів на картці, а отже й не знайшла свого відображення у виписці з картки, є неспроможними. Так, з виписки зі смарт рахунку ОСОБА_8 чітко прослідковуються дата останньої витратної операції з картки 26.11.2020 та наявність на картці станом на 30.11.2020 коштів в сумі, що в декілька разів перевищує суми разових покупок ОСОБА_8 , а отже недостатку коштів він не мав.

- Постановою та протоколом освідування ОСОБА_4 від 07.12.2020 згідно яких при огляді судово-медичним експертом у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не виявлено (т.1 а.с. 130-131).

- Протоколами відібрання у ОСОБА_4 біологічних зразків (крові, слини) для проведення експертизи від 07.12.2020 (т.1 а.с 134-135).

- Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 16 від 12.01.2021, згідно якого при дослідженні фрагменту грудини потерпілого ОСОБА_8 виявлено антиген Н ізосерологічної системи крові АВО. Він відноситься до категорії невидільників (se), що встановлено дослідженням зразка його жовчі (т.1 а.с. 137-140).

- Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 17 від 12.01.2021, згідно якого кров підозрюваного ОСОБА_4 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерелогічної системи крові АВО. Він є видільником (Se) властивих йому групових антигенів А та Н, що встановлено дослідженням зразка його слини (т.1 а.с. 142-143).

- Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 27 від 27.01.2021 згідно якого волокно вилучене з металевої частини молотка під час огляду місця події 05.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 є волосиною людини, яка походить з голови. Волосина має незначне пошкодження, утворене, можливо, в наслідок часткового роздавлювання волосини. Характер кореневого кінця волосини дозволяє зробити висновок, що дана волосина відживаючи і відпала (т.1 а.с. 146-147).

- Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 24 від 25.01.2021 згідно якого в об`єктах № 3 на безрукавці (в постанові слідчого жилет), знайдено кров людини. Походження цих слідів крові від потерпілого ОСОБА_8 не виключається. Даних про можливе походження цих слідів крові від підозрюваного ОСОБА_4 не одержано (т.1 а.с. 154-156).

Дана безрукавка була вилучена при огляді місця події 05.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 в кімнаті № 1 (зала). При огляді в суді на ній мались нашарування речовини бурого кольору. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дана жилетка належить йому та на ній може бути його кров від видавленого фурункула. Однак дані пояснення обвинуваченого щодо походження крові суперечать змісту вищевказаного висновку експерта.

- Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 19 від 21.01.2021 згідно якого в об`єктах № 1 зіскоб з дверей холодильника знайдено кров людини. Походження цих слідів крові від потерпілого ОСОБА_8 не виключається. Даних про можливе походження цих слідів крові від підозрюваного ОСОБА_4 не одержано (т.1 а.с. 159-161).

Даний зіскоб фарби з нижньої частини дверей холодильника був зроблений та вилучений при огляді місця події 05.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 на кухні. При цьому в суді обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що це залишки фарби для підлоги.

- Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 26 від 25.01.2021, згідно якого в об`єкті № 1 на вирізу з матрацу знайдено кров людини. Походження цих слідів крові від потерпілого ОСОБА_8 не виключається. Даних про можливе походження цих слідів крові від підозрюваного ОСОБА_4 не одержано (т.1 а.с.169-171)

Даний виріз з матрацу був вилучений при огляді місця події 05.12.2020 за адресою: АДРЕСА_1 в кімнаті № 2 (спальня).

- Висновками судово-медичної імунологічної експертизи № 20, 22 та 23 від 25.01.2021, згідно яких в окремих об`єктах на наданих на дослідження чоловічій фуфайці, наволочках виявлено кров людини, походження якої від конкретної людини встановити не можливо (т.1 а.с. 174-190).

- Висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 30 від 29 січня 2021 року, згідно якого на металевій робочий частині молотка (об. № 1) та дерев`яній ручці (об. № 2) кров та ядерні епітеліальні клітини не виявлено, але в об. 2 виявлено сліди пото-жирових накладень. Отже на дерев`яній ручці молотка можливе змішування поту особи любої статі видільника з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, як з супутнім антигеном Н, так і без нього, та особи (осіб) любої статі в організмі якої (яких) містяться антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО, незалежно від категорії видільництва. Враховуючи групову належність та категорію видільництва осіб, що проходять по кримінальному упровадженню не виключається змішування поту підозрюваного ОСОБА_4 з потом потерпілого ОСОБА_8 та особи в організмі якої міститься антиген В, незалежно від категорії видільцтва (т.1 а.с. 193-196)

Роз`яснюючи експертний висновок судово-медичний експерт ОСОБА_21 пояснила, що при дослідженні змиви робились з усієї металевої робочої частини молотка та рукоятки. Жодних речовин біологічного походження на металевій частині молотка виявлено не було, там виявлено лише присутність іржі.

- Висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 85 від 01 липня 2021 року, згідно якого ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і у теперішній час також не страждає.

У період час, що відноситься до інкримінованого йому діяння, він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У даний час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с. 74-77).

- Висновком судово медичної експертизи речових доказів (фрагмента потиличної кістки, вилученої з трупу ОСОБА_8 та молотка вилученого під час огляду місця події) № 245 від 24 листопада 2021 року, згідно якого на фрагменті потиличної кістки від трупа ОСОБА_8 є дірчасто-втиснутий перелом, який утворився від одноразового ударного впливу тупого продовженого предмету з обмеженою циліндричною чи подібною контактуючою поверхнею.

Не виключено, що предметом спричинення перелому міг бути молоток наданий на експертизу, а саме одна з заокруглених граней молотка (т.2 а.с. 176-178).

При цьому суд звертає увагу на те, що на ілюстративній таблиці експертного висновку деталізовано зображено ушкодження на фрагменті потиличної кістки та робочу частину молотка, які співпадають за формою та розмірами (т.2 а.с.178).

До пояснень ОСОБА_4 про обставини загибелі його брата суд ставиться критично та вважає їх лінією захисту, направленою на уникнення кримінальної відповідальності, яка виникла після того як підозрюваний зрозумів неможливість перекваліфікації вчиненого ним діяння на більш м`яке.

На думку суду показання ОСОБА_4 в цій частині мають значні прогалини, є суперечливими, частково не послідовними, а відображені у них його дії та мотиви взагалі не відповідають (подекуди повністю суперечать) здоровому глузду та прийнятим в суспільстві правилам поведінки.

Зокрема обвинувачений не зміг будь-яким чином пояснити суду чому після того, як побачивши, що брат в вечорі 30.11.2020 пришов додому в пригніченому стані та закрився в своїй кімнаті, він не придав значення даному факту, а також тому, що брат після цього до вечора 04.12.2020 (тобто на протязі 5 діб) жодного разу не виходив зі своєї кімнати, в тому числі для задоволення власних природних потреб (відвідати ванну чи туалет, вживання їжі, води, паління), не цікавився станом його здоров`я, не викликав компетентні служби для надання допомоги (швидку допомогу, поліцію, ДСНС).

З його пояснень випливає, що навіть зрозумівши вечорі 04.12.2020, що його брат помер, до поліції він вирішив звернутись лише на ранок 05.12.2020 нібито для того, щоб на місце приїхала зміна, яка щойно заступила на чергування, дії якої повинні бути більш адекватними. При цьому вимушений був провести з трупом безсонну ніч. Разом з цим, володіючи інформацією про смерть брата вже станом на вечір 04.12.2020, родичів померлого (тітку) про даний факт він повідомив лише на ранок 05.12.2020.

Неспроможними є його пояснення про те, що слабкий трупний запах він почув лише у вечорі 04.12.2020, що спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що в квартирі стояв трупний сморід, який довелось вивітрювати на протязі декількох днів і здійснювати вологе прибирання з хлоркою та поясненнями судово-медичного експерта, яка зазначила у відповідному висновку та додатково пояснила суду, що труп був в сильній стадії гниття, збільшений за рахунок трупних газів та він нього виходив сильний сморід.

Версія обвинуваченого про те, що його брат був побитий 30.11.2020 на вулиці іншою особою, після чого прийшов додому, зняв верхній одяг, зачинився у своїй кімнаті та там помер є неспроможною та повністю спростовується матеріалами справи.

Так судово-медичний експерт ОСОБА_18 пояснила суду що з огляду на травму голови ОСОБА_8 міг вчиняти нескладні активні дії (перейти в іншу кімнату) лише на протязі декількох хвилин, однак вважає малоймовірним його підняття на 4 поверх східцями, самостійне потрапляння до квартири та подальше пересування у ній.

Крім того, експерта повідомила, що з огляду на характер рани, вона рясно кровоточила, а отже суд вважає, що в разі отримання даної травми ОСОБА_8 поза місцем його проживання, кров неодмінно б залишилась на верхньому одязі та головному уборі загиблого. Однак при проведені огляду місця події 05.12.2020 не було виявлено жодного верхнього одягу, головних уборів зі слідами речовини схожої на кров.

Разом з тим сукупність доказів у кримінальному провадженні свідчить про вчинення вбивства ОСОБА_8 саме обвинуваченим ОСОБА_4 за обставин, що тотожні вказаним ним при проведені слідчого експерименту.

Зокрема окрім результатів даної слідчої дії на це вказують сліди крові на нижній частині дверей холодильника та на ліноліумній підлозі поряд з ним в приміщенні кухні. При цьому згідно даних судових експертиз дана кров могла походити від ОСОБА_8 та не могла походити від обвинуваченого. Аналогічні сліди крові, які могли походити від потерпілого та не могли походити від обвинуваченого виявлені при експертизі вилученого з приміщення зали (кімнати де проживав ОСОБА_4 ) жилета (безрукавки). В судовому засіданні обвинувачений підтвердив належність даного елементу одягу саме йому.

Зовнішній вигляд даних слідів крові та цілковита придатність їх для експертної ідентифікації вказує на те, що вони не є застарілими, а отже суд вважає, що вони виникли саме під час завдання тілесного ушкодження ОСОБА_8 .

До беззаперечних доказів вини ОСОБА_4 окрім вищенаведеного належить виявлений за батареєю опалення слюсарний молоток з налиплою волосиною, яка згідно експертного висновку має ознаки часткового роздавлення, а сам робоча металева частина молотка повністю співвідноситься з формою дірчасто-втиснутого перелому потиличної кістки трупа ОСОБА_8 , якій згідно експертних висновків міг утворитись від одноразового ударного впливу тупого продовженого предмету з обмеженою циліндричною чи подібною контактуючою поверхнею, не виключено що наданого на експертизу молотка, зокрема однієї з його заокруглених граней. Згідно висновку судово-медичної експертизі на шкірі в місті перелому на голові померлого присутні сліди заліза.

При цьому сам обвинувачений підтвердив суду, що перед цим використовував даний молоток для рубки кісток та залишив його за батареєю опалення, не бажаючи відносити на місце. Тобто йому достеменно було відоме місце знаходження даного молотка під час бійки з братом.

Не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого про те, що на слідчому експерименті працівники поліції примусили його вказати, що смертельний удар потерпілому був завданий ним саме молотком та навіть вказали, як правильно показувати удар для того, щоб він прийшовся на місце перелому певним ребром, оскілки слідчий експеримент було проведено, ще 07.12.2020, а висновок судово-медичної експертизи про те, що смертельне ушкодження було отримано від дії продовженого предмету з обмеженою циліндричною чи подібною контактуючою поверхнею був сформований лише 08 січня 2021 року. Висновок судової медико-криміналістичної експертизи про можливе завдання смертельного ушкодження за допомогою наданого на експертизу молотка, зокрема однієї з його заокруглених граней взагалі був отриманий 24.11.2021 вже на стадії судового розгляду. Таким чином на момент проведення слідчого експерименту працівники поліції не володіли відомостями про ймовірну форму знаряддя злочину та особливості його застосування (одна з заокруглених граней).

Не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого та захисника про відсутність у ОСОБА_4 мотиву для вбивства брата, оскільки з показань потерпілого ОСОБА_22 та свідка ОСОБА_13 встановлено, що між братами існували напружені стосунки, зокрема обвинувачений вів паразитичний спосіб життя за рахунок старшого брата, не працював, зловживав спиртними напоями, не оплачував комунальні послуги за квартиру, без дозволу брав продукти та цигарки брата, що викликало справедливе обурення з боку останнього та небажання ділитись грошами та продуктами з братом.

За результатами слідчого експерименту встановлено, що саме небажання ОСОБА_22 поділитись з братом придбаним пивом викликало агресію з боку останнього та спричинило бійку в ході якої було завдано смертельного ушкодження потерпілому від яких він помер в подальшому.

ОСОБА_4 тричі притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 України протягом 2015-2017 років за спричинення тілесних ушкоджень іншій особі. Кожного разу кримінальні провадження закривались в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення (п.7 ч.1 ст. 284 КПК), що є нереабілітуючим мотивом та у своїй сукупності свідчить про схильність ОСОБА_4 до вчинення насильницьких дій.

Встановлені судом обставини події, зокрема використання обвинуваченим молотка, який на час бійки знаходився у відомому для нього місці, та завдання його металевою частиною декількох ударів саме по голові брату, тобто у життєво важливий орган, свідчить про те, що він керувався, хоча й раптово виниклим, але прямим умислом по позбавленню ОСОБА_8 життя.

Вищевказані обставини та незначний проміжок часу, який минув з моменту спричинення ОСОБА_8 черепно-мозкової травми до моменту його смерті від даного ушкодження не дозволяють суду кваліфікували дії обвинуваченого інакше, ніж вони були кваліфіковані органом досудового розслідування.

Разом з тим суд вважає доведеним, що датою вбивства було саме 27 листопада 2020 року, як це зазначено в обвинувальному акті, а не вказана обвинуваченим під час слідчого експерименту та в судовому засіданні дата 30 листопада 2020 року. Так на відеозаписі слідчого експерименту прослідковується, що обвинувачений не зовсім точно орієнтується в датах.

При цьому сам обвинувачений наголосив суду, що при останньому спілкуванні з братом він зауважував, що через декілька днів настане зима.

До висновку щодо конкретної дати вбивства суд приходить на підставі аналізу декількох факторів, зокрема значних гнилісних змін трупу, які вказують на те, що в квартирі він перебував декілька днів, показань потерпілого та свідка ОСОБА_13 про те, що з загиблим вони востаннє спілкувались телефоном 24 та 26 листопада 2020 року відповідно, а з 28 листопада 2020 року його телефон не відповідав. Останнє використання загиблим кредитною карткою також відбулось 26.11.2020, при цьому згідно виписки з рахунку карткою він не користувався не кожного дня, а зі слів ОСОБА_13 . ОСОБА_6 мав певну суму грошей, зароблених у в м. Харкові. В телефоні загиблого відсутні дані про здійснені, прийняті та відхилені ним дзвінки в період з 28.11 по 05.12.2020, однак маються два неприйняті дзвінки від обвинуваченого (абонент « ОСОБА_15 » з номером НОМЕР_6 ) о 13-24 та 14-00 год. 28 листопада 2020 року. На думку суду, за допомогою даних дзвінків обвинувачений на наступний день після бійки з братом перевіряв чи з ним все гаразд та саме в цей день вже усвідомив його загибель. Однак до 05 грудня 2020 року, побоюючись відповідальності за вчинене, обвинувачений не наважувався повідомити про це родичів та поліції. Лише наявність сильного трупного запаху у квартирі і можливість бути викритим через це сусідами спонукали обвинуваченого звернутись до поліції, виставивши подію, як природну смерть.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого йому обвинувачення є доведеною сукупністю досліджених та оцінених судом доказів поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України та призначає його відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений судимостей не має. За місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (т.1 а.с. 30, 32, 34, 37).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, врахувавши конкретні обставини вчинених кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після його вчинення, яка полягала у неповідомленні компетентних органів про смерть брата на протязі декількох днів, що призвело до значних гнилісних змін та повного спотворення зовнішнього виду трупа; особу обвинуваченого, зокрема його вік, відсутність попередніх судимостей та позитивну характеристику за місцем проживання, відношення до обставин події, яке полягає у намаганні перекласти вину на інших осіб, позицію потерпілого, який наполягав на найсуворішій мірі покарання для обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі у середньому розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, що сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню аналогічних злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, уникнення, передбачених ст. 177 КПК України процесуальних ризиків, як-то ухилення або переховування обвинуваченого від суду та органів на які покладається виконання вироку суду з огляду на тяжкість покарання яке призначено обвинуваченому, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили продовжити строк застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Питання, заявленого потерпіли ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином (т.1 а.с. 41-44), суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 129 КПК України та правилами цивільного судочинства, вважаючи його таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 4 ст. 1193 ЦК суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Таким чином, на висновки суду щодо розміру відшкодування як за завдану матеріальну, так і моральну шкоду, не впливає матеріальний стан обвинуваченого, зокрема наявність чи відсутність у нього роботи, розмір його заробітної плати, наявність утриманців тощо.

Потерпілим надано докази про здійснення ним витрат, пов`язаних з похованням батька та встановленням надмогильного пам`ятника на загальну суму 28620 грн. З яких 9100 грн. витрати пов`язані з похованням, що підтверджується видатковою накладною ФОП ОСОБА_23 від 05.12.2020 (т.1 а.с.45) та 19520 грн. витрати пов`язані з виготовленням та встановленням намогильного пам`ятника, що підтверджується накладною ФОП ОСОБА_24 від 29.01.2021.

Таким чином стягненню з обвинуваченого підлягає матеріальна шкода на суму 28620 грн, при тому що потерпілим вона заявлялась в розмірі 29100 грн.

Розглядаючи питання стягнення моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст. 23 ЦК).

Згідно ч.1, п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з досліджених доказів, суд вважає, що внаслідок умисних злочинних дій обвинуваченого по позбавленню ОСОБА_8 життя, а також доведення його трупу до стану гнилісного розкладення та суттєвого спотворення, потерпілий пережив сильні фізичні, душевні та психологічні страждання, як внаслідок трагічної загибелі батька, так і неможливості здійснити його належне (у відкритій труні) поховання. Крім того він зазнав та продовжує зазнавати значних душевних і психічних страждань, що виразились у тривалому переживанні з приводу втрати батька, неможливості подальшого спілкування з ним та підтримання сімейних стосунків, порушенні нормального та сталого режиму життєдіяльності, викликаних вказаною подією, подальшими слідчими діями та судовими засіданнями, що примушують згадувати обставин смерті батька ще не один раз.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення та вважає, що визначивши розмір моральної шкоди в сумі 500000 грн. потерпілий дещо вийшов за межі розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши обставини кримінального правопорушення та його впив на потерпілого, зокрема врахувавши той факт, що з загиблим потерпілий однією сім`єю не проживав, спілкувався з ним лише періодично, зваживши наведені потерпілим дані щодо характеру та обсягу пережитих ним моральних страждань, суд вважає, що на користь потерпілого з обвинуваченого необхідно стягнути моральну шкоду в розмірі 300000 грн.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити керуючись приписами ст. 100 КПК України, а саме повернути обвинуваченому його телефон, телефон загиблого повернути потерпілому, знаряддя вбивства молоток, а також предмети одягу, постільної білизни, змиви, вирізи, мікрочастицю, які були вилучені з трупа та під час огляду місця події - знищити. Інші речі зберігати при матеріалах кримінального провадження.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту взяття ОСОБА_4 під варту, а саме з 07 грудня 2020 року.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 щодо відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 28620 (двадцять вісім тисяч шістсот двадцять) грн на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та 300000 (триста тисяч) грн. на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди, а всього стягнути 328620 (триста двадцять вісім тисяч шістсот двадцять) грн.

Долю речових доказів вирішити наступним чином:

- телефон «Nokіa RM-1134» чорного кольору з сім-карткою повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- телефон «S-TELL» сіро-чорного кольору з сім-карткою повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- знаряддя вбивства молоток, а також предмети одягу, постільної білизни, ганчірки, змиви, вирізи, мікрочастицю (волосину), які були вилучені з трупа потерпілого та під час огляду місця події - знищити.

- інші речі зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1