Справа № 188/401/22
Провадження № 1-кп/188/119/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000046 від 10 лютого 2022 року, що надійшла 12 травня 2022 року від заступника керівника Першотравенської окружної прокуратури, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась: с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянки України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , незаміжньої, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима:

1) 25.11.2014 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2, ч.1 ст.185, ст. 70,105 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст.105 КК України звільнена від кримінальної відповідальності з застосуванням заходів виховного характеру;

2) 25.06.2015 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

3) 02.11.2015 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду Петропавлівського районного судового від 25.06.2015, остаточно визначено покарання в виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; за рішенням Дніпропетровського апеляційного суду від 25.12.2015 вирок змінений: вважати засудженою із застосуванням ст.79 КК України з іспитовим строком 2 роки, в іншій частині вирок без змін;

4) 30.12.2015 Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, на підставі ст.79 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;

5) 24.03.2016 Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.4 ст.70 К України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст.79 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

6) 05.10.2017 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 24.03.2016 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі п. «б» ст.1 Закона України «Про амністію» 2016 року звільнено від відбування покарання;

7) 16.08.2018 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнена 11.06.2021 по відбуттю строку покарання;

8) 31.03.2022 Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбуванння покарання з з іспитовим строком 1 рік;

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи не погашену судимість за кримінальні правопорушення проти власності, повторно вчинила аналогічне правопорушення за таких обставин.

У період часу з 17:00 години по 20:00 години 09.02.2022 ОСОБА_6 перебувала у будинку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .

У цей час та у вказаному місці у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів та мобільного телефону, які належать потерпілій ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 приблизно о 20:00 год. 09.02.2022, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що поряд з нею нікого не має, шляхом вільного доступу, викрала з полиці шафи мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9А 2/32 Gb Sky blue», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 2 638,11 грн та грошові кошти у розмірі 5 000 грн, що належали ОСОБА_7 і знаходились у гаманці у ящику зазначеної шафи.

Після чого, ОСОБА_6 покинула місце події з викраденим майном, обернула його у свою власність та розпорядилась ними на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяла потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 7 638,11 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинена повторно.

Під час досудового розслідування 11 травня 2022 року прокурор Петропавлівського відділу Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваної як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; щодо покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і на підставі ч.4 ст.70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке правильно кваліфіковане як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб і згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана приватним інтересам потерпілої ОСОБА_9 , яка надала письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання. Обвинувачена визнала свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення і просить затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання. Вона погодився на відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченої.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, у якій просила провести судовий розгляд без її участі, шкода їй відшкодована, цивільний позов заявляти не буде, претензій до обвинуваченої вона не має. Раніше потерпіла надала свою письмову згоду прокурору на укладення угоди з підозрюваним про визнання винуватості на умовах, викладених в угоді.

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити.

За таких обставин суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченою, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченої, яка раніше судима, обставин, що пом`якшують покарання або обтяжують покарання, судом не встановлено, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Речовий доказ мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi 9А 2/32 Gb sky blue ІМЕI1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_7 і згідно з розпискою зберігається у потерпілої (а.д.с.р.40), слід залишити потерпілій, як власнику.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ19/104-22/4809-ТВ від 14.02.2022 в розмірі 686,48 гривень слід на підставі ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 11 травня 2022 року уклали прокурор Петропавлівського відділу Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч.4 ст.70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України на засуджену ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речовий доказ мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi 9А 2/32 Gb sky blue ІМЕI1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 залишити потерпілій ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 686,48 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1