Дата документу 18.05.2022 Справа № 554/9116/19
Провадження № 1-кс/554/483/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області у кримінальному провадженні № 0002195 від 28.07.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

10.12.2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області у кримінальному провадженні № 0002195 від 28.07.2019 року

В обгрунтування вказує, що бездіяльність полягає у не недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, зокрема на постанову слідчого ОСОБА_7 про відмову у задоволенні скарги потерпілого про надання процесуальному керівнику у кримінальному провадженні обов`язкових вказівок щодо підписання та вручення письмового повідомлення про підозру. На підставі викладеного, посилаючись на положення ст.303 КПК України, просить задовольнити скаргу.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав наведених у ній.
Слідча заперечувала щодо задоволення скарги.
Заслухавши доводи сторін судового розгляду, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, параграф 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішення, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які під час досудового провадження можуть бути оскаржені до слідчого судді, а саме:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Серед цього переліку відсутня можливість та право оскаржити дії слідчого щодо не вручення повідомлення про підозру.
Заявник вказує, що ОСОБА_6 , як потерпілий, звернувся до слідчого з клопотанням про вручення названим ним особам повідомлення про підозру, а слідчий у задоволенні клопотання відмовив.
Заявник просить скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання і зобов`язати слідчого здійснити процесуальні заходи, спрямовані на усунення порушення строків у кримінальному провадженні, в тому числі шляхом вручення повідомлень про підозру.
Крім цього, відомості про наявність будь-якого рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій , чи щодо не розгляду його клопотань відсутні.
Слідчий суддя не може зобов`язати вручити повідомлення про підозру конкретній особі. Це є прерогативою дізнавача, слідчого або прокурора.
Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України проведення процесуальних та слідчих дій законом віднесено до компетенції особи, яка провадить досудове розслідування у кримінальному провадженні, тобто до компетенції слідчого або прокурора.
Слідчий суддя при прийнятті рішення враховує, що за правилами КПК України досудове слідство - це здійснювана відповідно до вимог кримінально-процесуального закону діяльність слідчого, зміст якої полягає у збиранні, дослідженні, перевірці, оцінці та використанні доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановленні об`єктивної істини, здійсненні юридичних дій з метою забезпечення правильного застосування закону, захисту прав та законних інтересів людини, фізичних та юридичних осіб, створення умов для здійснення правосуддя.
Таким чином, процес збирання доказів, їх аналіз та оцінка потребує дотримання відповідної процедури в розумні строки.
Крім того, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають права на те законних повноважень, забороняється.
Однак питання повідомляти чи ні про підозру в скоєні злочину перебуває у виключній компетенції слідчого та процесуального керівника, на прийняття такого рішення вплинути слідчий суддя не має можливості. У зв`язку із чим, вважаю, що в цій частині скарга не підлягає задоволенню.
Натомість, в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді на досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк.
Відповідно, слідчий суддя не може скасувати постанову про відмову у врученні повідомлення про підозру з тим наміром, щоб це повідомлення було вручене.
Якщо підстави для вручення повідомлення про підозру є, а дізнавач з таким врученням зволікає, ця проблема має вирішуватись в порядку, передбаченому ст.308 КПК України (недотримання розумних строків), після того як звернення до прокурора, який здійснює нагляд за дізнанням, не допомогло.
Отже, поставлені у скарзі вимоги не відповідають ч.1 ст.303 КПК України, та не можуть бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із приписів, передбачених Главою 26 КПК України.
Керуючись статтями 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області у кримінальному провадженні № 0002195 від 28.07.2019 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 23.05.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1