Справа № 297/726/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/438/21, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 , прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 07.07.2021.

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, що має на утриманні матір інваліда ІІІ групи з дитинства, непрацюючий, не судимий, засуджений:

- за ч.1 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки;
- за ч. 2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 06 (шість) років з конфіскацією майна, що є його власністю.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 06 (шість) років з конфіскацією майна, що є його власністю.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді застави залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання та його затримання.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 12.02.2021 по 16.02.2021.
Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави, в особі ЗАКАРПАТСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОГО ЦЕНТРУ процесуальні витрати за виконання експертиз в загальному розмірі 3269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн.
Речові докази: згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору ззовні схожою на психотропну речовину, який в свою чергу поміщений в спеціальний пакет «НПУ ГСУ» № INZ1043534 (після проведення експертизи упакований у спец пакет експертною службою №5375739), що знаходиться у камері зберігання речових доказів

-2-

Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області; зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропну речовину, який в свою чергу поміщений в спеціальний пакет «НПУ ГСУ» № INZ1043555 (після проведення експертизи упакований у спец пакет експертною службою №5376131), що знаходиться у камері зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області - ухвалено знищити; грошові кошти 4 купюри номіналом 100 грн. з наступними серіями та номерами: СЕ5105792, СЖ8075075, УЖ9310000, АД9254707, які в свою чергу упаковані в спеціальний пакет «НПУ ГСУ» № INZ1043560, що передані в банк на зберігання конфісковано в дохід держави; міні ваги, які в свою чергу були упаковані у спеціальний пакет «НПУ ГСУ» № INZ1043561 (після проведення експертизи упакований у спец пакет експертною службою № 5235710); згорток фольги з речовиною рослинного походження, яка ззовні схожа на «марихуану», який упакований в спеціальний пакет «НПУ ГСУ» № INZ1043536 (після проведення експертизи упакований у спец пакет експертною службою № 5235711); зіп - пакет, розміром 15х10см, в якому знаходилась речовина рослинного походження, яка ззовні схожа на «марихуану», який упакований в спеціальний пакет «НПУ ГСУ» № INZ1043538 (після проведення експертизи упакований у спецпакет експертною службою № 5235712); пластикову пляшку з обрізаним дном, на горловині якої наявні залишки речовини рослинного походження, яка в свою чергу поміщена в спеціальний пакет «НПУ ГСУ» № INZ3006700 (після проведення експертизи упакований у спец пакет експертною службою № 4176512) знищено; мобільний телефон марки «Хуавей Р-40», який в ході вилучення був поміщений в спеціальний пакет «НПУ ГСУ» № INZ1043535, який переданий у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУ НП Закарпатській області конфісковано в користь держави; цифровий носій інформації «DVD-R» інв. 7 від 21.01. 2021; «DVD-R» інв. 6т від 21.01.2021; флеш носій «Micro SD» інв. 8 т від 21.01.2021; флеш носій «Micro SD» інв. 9т від 21.01.2021 (результати проведення НСРД), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишено при матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вироку, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України за таких обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною вагою 0,1152 г, яку приніс в місце свого проживання до будинку АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав зазначену психотропну речовину з метою подальшого збуту до 03.02.2021.
У подальшому, 03. 02. 2021 близько 20 год. 22 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Шевченка в м.Берегове, діючи навмисно, з метою незаконного збуту психотропної речовини та особистого збагачення за грошові кошти в сумі 1500 грн., незаконно збув громадянину ОСОБА_11 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки кристалічної речовини, білого кольору у згортку фольги, що у подальшому була вилучена у ОСОБА_11 працівниками поліції та згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/1143-НЗПРАП від 05.02.2021 у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, вагою 0,1152 г.
Продовжуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу психотропних речовин ОСОБА_7 , у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину,

-3-

обіг якої обмежено метамфетамін, загальною вагою 0,1915 г, яку переніс за місцем свого проживання до будинку АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав зазначену психотропну речовину з метою подальшого збуту до 12.02.2021.
У подальшому, 12. 02. 2021 о 01 год. 16 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні власного будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного збуту психотропної речовини та особистого збагачення за грошові кошти в сумі 1800 грн., незаконно збув громадянину ОСОБА_11 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, кристалічну речовину білого кольору у зіп - пакеті, який знаходився у пачці з-під цигарок «LM», що у подальшому була вилучена у ОСОБА_11 працівниками поліції та згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/1457-НЗПРАП від 12.02.2021, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, вагою 0,1915 г. Після чого відразу був викритий та затриманий з грошовими коштами працівниками поліції.
В апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду від 07.07.2021 скасувати та призначити кримінальне провадження до нового розгляду в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок суду ухвалений з порушенням норм матеріального та процесуального Закону, зокрема, при призначенні йому покарання судом безпідставно не застосовано вимоги ст.69 КК України. Окрім того зазначає, що судом першої інстанції не дотримано положення вимог ст.349 КПК України щодо роз`яснення змісту та наслідків вищевказаної статі, оскільки жодної згоди на розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку під час підготовчого судового розгляду він не давав.
В поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційній скарзі, захисник - адвокат ОСОБА_8 просить змінити вирок суду від 07.07.2021 щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання. В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на недотримання судом першої інстанції під час призначення ОСОБА_7 покарання, положень ст.ст.65-67 КК України. Звертає увагу на те, що судом не в повній мірі враховано визнання ОСОБА_7 своєї вини, наявність на утриманні матері-інваліда ІІІ групи, відсутність скарг на обвинуваченого по місцю проживання, його відношення до вчиненого, молодий вік, відсутність судимості. Крім того звертає увагу і на те, що судом не враховано при призначенні покарання висновку уповноваженого органу з питань пробації, з якого вбачається, що виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства.

Прокурор в апеляційній скарзі порушує питання про зміну вироку суду від 07.07.2021 щодо ОСОБА_7 та приведення його вступної та мотивувальної частини у відповідність до вимог ст.374 КПК України, шляхом виключення з мотивувальної частини вироку судження про встановлення фактичних обставин органом досудового розслідування та зазначення про формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на незаконність вироку у зв`язку з недотриманням судом першої інстанції вимог ст.374 КПК України щодо обов`язку суду сформулювати обвинувачення, визнане судом доведеним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_12 , який підтримав апеляційні скарги, промову прокурора, яка частково підтримала апеляційні скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

-4-

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
За результатами апеляційного перегляду вироку районного суду апеляційним судом встановлені істотні порушення вимог КПК України, які у відповідності до положень ст.412 КПК України тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду, з огляду на таке.
Положення ст.2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст.374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку, у разі визнання особи винною зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення кримінального правопорушення та його наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшують або обтяжують покарання.
Зазначених вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду і постановленні вироку щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції не дотримався, що у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України, тягне за собою скасування вироку.
Апеляційний суд вважає слушними доводи прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягають у тому, що суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку не сформулював обвинувачення визнане судом доведеним.
Положеннями ч.1 ст.91 КК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову

-5-

норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Як свідчить зміст оскаржуваного вироку, за результатами судового розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність в його діях інкримінованих кримінальних правопорушеннях та визнав його винним за вказаними нормами кримінального закону.
Разом з тим, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, суд не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, не виклав формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а лише зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується за тими обставинами, які викладені в обвинувальному акті, та виклав фактичні обставини кримінального провадження, які встановлені досудовим розслідуванням, що фактично унеможливлює розуміння того, які обставини були встановлені саме судом за результатами розгляду кримінального провадження.
З огляду на вищезазначене, чіткість та конкретність викладення у вироку фактичних обставин скоєних ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, зокрема у зв`язку з відсутністю чіткого формулювання обвинувачення за ч.ч.1,2 ст.307 КК України, яке визнано судом доведеним, викликає обґрунтовані сумніви щодо правильності висновків суду щодо наявності в діях обвинуваченого конкретного кримінального правопорушення, а тому вирок суду першої інстанції не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону.
Апеляційний суд звертає увагу, що правова позиція щодо неприпустимості спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, неодноразово висловлювалась в рішеннях суду касаційної інстанції, зокрема: в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.01.2016 по справі №5-98км16; постанові Верховного Суду від 01.03.2018 по справі №466/9158/14-к ; постанові Верховного Суду від 22.03.2018 по справі №521/11693/16-к.
Таким чином, допущені місцевим судом порушення вимог ст.374 КПК України не можуть бути усунені шляхом зміни вироку, як про це просить прокурор, або шляхом ухвалення нового вироку апеляційним судом, оскільки відповідно до вироку суду, зокрема його мотивувальної частини, не вбачається, які обставини, який обсяг обвинувачення було встановлено судом першої інстанції за результатами судового розгляду.
Апеляційний суд вважає, що відсутність формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним за результатами судового розгляду в оскаржуваному вироку, є порушенням прав обвинуваченого, які регламентовані ст.42 КПК України, що в силу положень ст.412 цього Кодексу також визнається апеляційним судом істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
За таких обставин, вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ст.ст.409,412 КПК України, а тому з урахування усіх порушень, встановлених під час апеляційного розгляду кримінального провадження, підлягає скасуванню.

-6-

Таким чином, апеляційний суд констатує, що встановлені порушення, які були допущені судом першої інстанції при ухвалені вироку, з урахуванням положень ст.ст.2,7,9, 409,412,415 КПК України , є істотними та такими, що тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
При цьому, апеляційний суд враховує положення ч.1 ст.412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Водночас згідно положень п.1 ч.1 ст.415 КПК суд апеляційною інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою статті 412 цього Кодексу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.
Відповідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч.1 ст.9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися принципу законності.
В той же час, у відповідності до положень ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Інші доводи сторін, зокрема, обвинувачення та захисту, які стосуються застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, мають бути враховані судом під час нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки апеляційний суд не має права вирішувати наперед ці питання, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення закону, ретельно дослідити обставини, зазначені в цій ухвалі, дати належну оцінку доказам з урахуванням позиції сторін обвинувачення та захисту з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності та достатності, із зазначенням мотивів, з яких суд приймає до уваги одні докази та відкидає інші, і в залежності від установлених обставин, ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином умотивоване рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню.

-7

Керуючись ст.ст.404,405, 407, 409, 412, 415,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 та прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 07.07.2021 щодо ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала Закарпатського апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: