Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2998/17
Провадження №1-кп/523/117/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

04.08.2022 року

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовськоої окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 ., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0003397 від 13 липня 2017 року, № 0008033 від 20.12.2016, №0000018 від 21.01.2021 року, із звинувачення:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням положень ст. 89 КК України не судимий, -
у скоєні кримінальних правопорушень передбаченого ст.121 ч.1, ст.185 ч. 2, ст.185 ч.3 КК України;
Встановив:
Судом встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 13 липня 2017 року, близько 03:50 години, вийшов з комп`ютерного клубу «Дельта», який знаходиться за адресою: м. Одеса, Десантний бульвар 1, та направився у своїх справах по вулиці Ростовській в сторону Одеського навчально-виховного комплексу «Гімназія №7-спеціалізована школа І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови» Одеської міської ради Одеської області, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 4а. Проходячи по дорозі повз багатоповерховий житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська 29, близько 04:00 години, ОСОБА_11 зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким у нього зав`язався словесний конфлікт на ґрунті боргових зобов`язань між ними. У ході вказаного словесного конфлікту ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, з мотивів особистої неприязні, з метою спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, дістав з кишені кухонний ніж, який носив при собі, та наніс ним один удар в область живота потерпілого, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням поперечної ободової кишки та лівої нирки.

Після цього, ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зник, а ОСОБА_11 вирушив в бік будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрів раніше невідомого йому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, на прохання потерпілого, викликав йому швидку медичну допомогу.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням поперечної ободової кишки та лівої нирки, яке супроводжувалось масивною внутрішньочеревною та заочеревинною кровотечею.

Вказане тілесне ушкодження спричинене одноразовою ударною дією колюче-ріжучого предмета, яким міг бути ніж.

Враховуючі дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникло незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могло бути спричинене 13.07.2017 року.

Колото-різане поранення передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням поперечної ободової кішки та лівої нирки, яке супроводжувалось масивною внутрішньочеревною та заочеревинною кровотечею було небезпечним для життя. Крім того дане поранення викликало необхідність видалення лівої нирки, що згідно з п. б ст. 70 «Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи» спричинило постійну втрату загальної працездатності в розмірі 60 % (шістдесят відсотків).

Тому дане ушкодження, згідно з п. 2.1.3. «к», «о» та п. 2.1.6. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критеріями небезпеки для життя та розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою загальної працездатності не менш ніж на одну третину (не менш 33 %).

Також, 10 березня 2021 року близько 20 години 15 хвилин особа відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, вступивши в злочинну змову з раніше знайомим йому ОСОБА_10 , шляхом таємного викрадення чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_3 , де визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, а саме металеву кришку кабельного колодязя.

Реалізуючи свій злочинний намір до кінця, особа відносно якої матеріали виділені в окреме провадження та ОСОБА_10 , впевнились, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити їх реалізації, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи з прямим умислом та цілеспрямовано, маючи корисливий мотив, з метою таємного викрадення чужого майна, таємно викрали металеву кришку люка телефонної мережі, зі запірним пристроєм, вартістю 2080 гривень, яка належить Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Одеська філія, представником якого є ОСОБА_13 .

Після чого, ОСОБА_10 особа відносно якої матеріали виділені в окреме провадження з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Одеська філія, матеріальну шкоду на загальну суму 2080 гривень.

Також, 20.12.2016 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попереднім зговором з невстановленим чоловіком за ім`ям ОСОБА_14 , матеріали відносно якого виділені у окреме провадження, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму вікна в будинку АДРЕСА_4 , проник до приміщення вищевказаного будинку, звідки таємно викрав майно, що належить гр. ОСОБА_15 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia N97» в корпусі білого кольору імеі: НОМЕР_1 вартістю 100 гривень, мобільний телефон «Самсунг Дуос» в корпусі коричневого кольору імеіі: НОМЕР_2 ; імеі2: НОМЕР_3 , вартістю 100 гривень, мобільний телефон «Nokia XI» в корпусі чорного кольору вартістю 100 гривень, мобільний телефон «Самсунг» в корпусі чоного кольору вартістю 100 гривень, мультиварку марки «Philips HD 3136/3137» в корпусі чорного кольору вартістю 2150 гривень, чоловічі шкіряні ботинки коричневого кольору «VR543-1C-9CA» байхові з поліуретановою підошвою виробництва Польща вартістю 1000 гривень, чоловічі кросівки чорного кольору вартістю 700 гривень, чоловічу туалетну воду марки «LANUIT DE 1'homme» об`ємом 100 мл вартістю 500 гривень, чоловічу туалетну воду марки «CHANEL» об`ємом 100 мл вартістю 2000 гривень, USB-флеш- накопичуватель в корпусі чорного кольору з кришкою чорного кольору марки «ЕМТЕС» вартістю 50 гривень, 4 срібні ложки, вартістю 250 гривень за кожну, загальною вартістю 1000 гривень, ложку чайну сірого кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не являє, жорсткий диск 1 GB, вартістю 2000 гривень, а також грошові кошти в сумі 5000 гривень. Після чого ОСОБА_10 спільно з невстановленим чоловіком за ім`ям ОСОБА_14 , з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд у подальшому ОСОБА_16 , знаходячись в Суворовському ВП в м. Одесі пояснив, що викрадені речі, а саме: мобільний телефон марки «Nokia N97» в корпусі білого кольору імеі: НОМЕР_1 , мобільний телефон «Самсунг Дуос» в корпусі коричневого кольору вартістю 100 гривень імеіі: НОМЕР_4 ; імеі2: НОМЕР_3 , чоловічі шкіряні ботинки
-оричневого кольору «VR543-1C-9CA» байхові з поліуретановою підошвою -виробництва Польща, чоловічі кросівки чорного кольору, 4 срібні ложки, жорсткий диск 1 GB, а також грошові кошти в сумі 5000 гривень, забрав чевстановлений чоловік за ім`ям ОСОБА_14 , якими розпорядився на власний розсуд. Також ОСОБА_17 пояснив, що викрадені у потерпілого ОСОБА_15 мобільний телефон «Nokia XI» в корпусі чорного кольору, а також мобільний телефон «Самсунг» в корпусі чорного кольору він продав -^встановленому чоловіку на зупинці «10 Лінія» за 600 гривень, а мультиварку марки «Philips HD 3136/3137» в корпусі чорного кольору, чоловічу туалетну воду марки «LANUIT DE 1'homme» об`ємом 100 мл вартістю 500 гривень, USB- злеш-накопичуватель в корпусі чорного кольору з кришкою чорного кольору марки «ЕМТЕС», ложку чайну сірого кольору, він зберігав за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого ОСОБА_16 добровільно видав вищевказані речі співробітникам поліції. Виручені грошові кошти за продаж
-вкраденого мобільного телефону марки «Nokia XI» в корпусі чорного кольору, а також мобільного телефону марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору ОСОБА_16 витратив на власні нужди, чим заподіяв потерпілому
ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 15100 гривень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_10 , надав суду наступні покази, що 13.07.2017 року йшов з комп`ютерного клубу разом зі своїм товаришем ОСОБА_11 та раптово між ним виник конфлікт, через грошові кошти який ОСОБА_11 заборгував йому., під час якого останній дістав з карману кухонний ніж котрий носив завжди з собою та наніс один удар в область живота потерпілого. Після чого потерпілий ОСОБА_11 втік, а ОСОБА_10 добровільно з`явився до органів поліції.
20.12.2016 року, разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_14 , підійшли до будинку АДРЕСА_4 , проникли до вказаного приміщення, звідки викрали майно, а саме: мобільний телефон марки «Нокія» мобільний телефон «Самсунг» мобільний телефон «Нокіа», мультиварку, чоловіче шкіряне взуття, чоловічі кросівки, чоловічу туалетну воду, флеш накопичував, 4 срібні ложки, жорсткий диск, а також грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Викраденим продали, гроші витратили на власний розсуд.
10.03.2021 року, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_18 , рухаючись по вул. Марсельська, у м. Одесі, викрали металеву кришку кабельного колодязю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 , за ст.185 ч. 2 КК України, як, таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло за попередньою змовою групою осіб, за ст.121 ч.1 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_10 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст.ст. 121 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1, ст.185 ч.2, ст.185 ч.3 КК України,

- обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_10 , у вчинені правопорушення, передбачених ст. 121 ч. 1, ст.185 ч.2, ст.185 ч.3 КК України.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_10 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачений ОСОБА_10 , за формою вини, ступенем тяжкості вчинив тяжкий злочин та нетяжкий злочин. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих йому правопорушень, ОСОБА_10 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч. 2 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами а також ту обставину, що ОСОБА_10 , відшкодував шкоду, визнав свою провину, та щиро покаявся у скоєному.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , є активне сприяття розкриттю злочину, повне визнання вини, відшкодування шкоди.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_10 , раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована, потерпілі претензій морального та матеріального характеру не мають, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення відсутні, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі з застосуванням норм статей 75,76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , до вступу вироку у законну силу обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Цивільні позови не заявлені.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_10 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

за ст. 121 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) роки.

за ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

за ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 70 ч.1 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_10 , остаточне покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.,
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 , від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 , такі обов`язки:
- періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , до вступу вироку у законну силу обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази: відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя

Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1