465/7097/21
1-кп/465/769/22
У Х В А Л А
судового засідання

08.04.2022 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 12.05.2021 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
В провадження Франківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 12.05.2021 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
В судовому засіданні прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначає, що слідчим суддею Франківського районного суду м.Львова обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжено терміном до 10.04.2022 року включно. При розгляді клопотання просить врахувати, що ризики, які існували раніше не змінились та існують на даний час. Дане кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. При звільненні з під варти, останній може переховуватися від суду, оскільки раніше неодноразово судимий, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. Зокрема, застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним, оскільки його неодноразова судимість та притягнення до кримінальної відповідальності за різні кримінальні правопорушення, те що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працюючий, не маючий постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та свідчить про неможливість застосування до нього запобіжного заходу, передбаченого ст. 179 КПК України, тобто особистого зобов`язання, так як вищевикладені обставини в їх сукупності вказують на те, що у разі застосування до нього вказаного запобіжного заходу такий ним з високою ймовірністю може бути порушено. Крім того, з огляду на вказане, а також з огляду на неможливість передати ОСОБА_5 на особисту поруку іншим особам з огляду на відсутність таких осіб, які б висловили згоду на надання суду відповідного письмового зобов`язання, застосування запобіжного заходу, передбаченого ст. 180 КПК України до ОСОБА_5 є неможливим. Також застосування запобіжного заходу у вигляді застави до обвинуваченого ОСОБА_5 є неможливим, оскільки останній відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства. Просить клопотання задовольнити.
Обвинувачений та захисник не заперечили щодо задоволення заявленого прокурором клопотання щодо продовження запобіжного заходу, про що подали письмову заяву.
Потерпілий в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та подане прокурором клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обраного запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 10.04.2022 року включно.

Так, вирішуючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому з урахуванням вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини, ст.194, 201, 331 КПК України, суд враховує: наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; вік та стан здоров`я обвинуваченого, що дозволяє застосування до нього запобіжний захід, пов`язаний із позбавленням волі; раніше притягувався до кримінальної відповідальності; відсутність міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності обставини по справі, стадію розгляду кримінального провадження, суд приходить до переконання, що ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а тому слід продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів без визначення застави.
Керуючись статтями 177, 183, 193, 194, 196, 197, 314-316, 392 КПК України, рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2017 року №1-р/2017, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 06 червня 2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно Рішення Конституційного Суду від 13.06.2019 №4-р/2019 вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Львівського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1