УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року

м. Київ
Справа № 610/3020/19
Провадження № 51-613 км 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 серпня 2019 року по 30 січня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 29500 грн. матеріальної та 300 000 грн. моральної шкоди. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за те, що він 12 серпня 2019 року, приблизно о 14-00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в квартирі свого знайомого ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , в ході конфлікту на грунті особистих неприязних відносин під час спільного вживання алкоголю, з метою реалізації умислу на вбивство останнього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав ОСОБА_6 декілька ударів кухонним ножем в область голови, після чого взяв в руку розвідний металевий ключ та завдав ним ще декілька ударів в область голови ОСОБА_6 , внаслідок чого той впав на підлогу. В подальшому, не припиняючи свої умисні дії, ОСОБА_4 завдав ще декілька ударів руками та ногами в область тулуба ОСОБА_6 . Від указаних дій засудженого потерпілий ОСОБА_6 помер.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року апеляційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року щодо нього і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вважає, що судом апеляційної інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
На обґрунтування своїх вимог засуджений вважає, що апеляційний суд формально розглянув подані на вирок апеляційні скарги, належним чином не перевірив їх доводи щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, зокрема не перевірив аспекти допустимості як доказу протоколу огляду місця події від 12 серпня 2019 року., не виконавши вказівок, наданих раніше судом касаційної інстанції.
Вказує на свою незгоду з оцінкою судами обох інстанцій висновків кількох судово-медичних експертиз, вбачає невмотивованою позицію апеляційного суду з цього питання. Висловлює свою незгоду з оцінкою судами показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вважаючи таку оцінку помилковою.
Вважає, що суди безпідставно не взяли до уваги його послідовні покази на всіх етапах провадження щодо непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину.
Мотиви суду
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вбачає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Крім цього, касаційний суд не може втручатися в аспекти оцінки судами нижчих інстанцій дослідженої ними сукупності належних, допустимих і достовірних доказів на предмет підтвердження чи не підтвердження ними обставин, які підлягають доказуванню в провадженні. Таку оцінку кожен суд факту здійснює незалежно і самостійно шляхом формування власного внутрішнього переконання як щодо кожної з обставин, які підлягають доказуванню, так і стосовно винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину в цілому.
Тому колегія суддів касаційного суду відхиляє доводи касаційної скарги засудженого щодо неправильної, на його думку, оцінки судами досліджених доказів за відсутності або безпідставності конкретних доводів щодо неналежності, недопустимості чи недостовірності певних досліджених судом доказів.
Щодо доводів засудженого про те, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив і не спростував доводів поданих на вирок першої інстанції апеляційних скарг, не виконавши попередньо надані вказівки касаційного суду, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.
Як убачається з копії вироку Зміївського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року, суд першої інстанції, дійшовши висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, послався на показання потерпілої ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що проживала в квартирі разом з сином, про смерть останнього їй повідомили працівники поліції, після чого вона надала їм дозвіл на проведення огляду місця події в її квартирі по АДРЕСА_2 .
Також суд послався на показання свідка ОСОБА_9 , яка вказала, що вона є сусідкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і проживала в квартирі під ними. 12 серпня 2019 року на початку 13 години вона чула, як хтось ходить, і чула гучні гупання у квартирі зверху, які продовжувались приблизно до 13.30 год. Приблизно о 14.00 вона вийшла виносити сміття і побачила обвинуваченого, який спускався з квартири потерпілого та повідомив їй, що ОСОБА_6 помер. Вона піднялася до квартири потерпілого, де побачила ОСОБА_6 , який лежав на підлозі без ознак життя. Після цього вона пішла, викинула сміття, повернулась до квартири потерпілого, де перебував ОСОБА_4 , який сказав що необхідно викликати швидку допомогу та поліцію. Вона викликала поліцію, після чого вийшла на вулицю, де до неї вийшов обвинувачений, у якого штани і руки були в крові. Також свідок повідомила, що в той день не бачила, щоб хтось, в тому числі обвинувачений, до 14.00 год. заходив в квартиру ОСОБА_10 чи виходив з неї.
Крім цього, суд послався на показання свідка ОСОБА_11 , яка показала, що проживає в сусідньому будинку від дому ОСОБА_10 , якого знає. В день смерті потерпілого вона сиділа на лавці біля свого під`їзду, бачила в квартирі ОСОБА_10 якісь силуети та голоси двох осіб. Точного часу не пам`ятає, можливо о 14.00 год., вона чула, що скавчала собака, і ОСОБА_6 говорив «до чого тут собака, вбивай мене», чула гуркіт.
Крім цього, свідок ОСОБА_12 показав, що 12 серпня 2019 року вранці він запропонував ОСОБА_4 і ОСОБА_6 випити горілки і вони пішли в гараж до ОСОБА_13 , де разом з останнім випили пляшку горілки, і приблизно о 10.00 розійшлися. Він бачив як ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пішли додому до потерпілого.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 12 серпня 2019 року він, його знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з іншими хлопцями зустрілись в гаражі, де випили горілки і розійшлись. Приблизно о 10.00 год. він проходив повз під`їзд ОСОБА_6 , де на лавці побачив обвинуваченого, який тримав в руках ніж. Свідку здалося, що обвинувачений почав стрибати на нього з ножем, тому він втік.
Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що за день до вбивства потерпілого у нього в квартирі він випивав з потерпілим та ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_6 пішов спати, свідок сидів на кухні та переглядав телефон потерпілого. Далі зайшов ОСОБА_4 та запитав, чому він користується чужим телефоном, після чого вдарив його та зламав йому ніс. Свідок впав, а ОСОБА_4 почав його бити ногами. Свідок втік з квартири, а наступного дня після 15.00 пішов до ОСОБА_6 , щоб забрати свої речі. Між другим та третім поверхом він побачив ОСОБА_4 , який почав на нього кричати і свідок втік. Зазначив, що обвинувачений був у неадекватному стані.
Крім показів указаних вище та інших свідків, суд також вказав, що вина ОСОБА_4 підтверджується й іншими доказами, зокрема:
протоколом огляду місця події від 12 серпня 2019 року, у якому зазначено, що під час огляду в квартирі АДРЕСА_2 , було виявлено труп ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями та вилучено мочалку зі слідами речовини бурого кольору, кухонний ніж, розвідний металевий ключ, сліди пальців рук на трьох відрізках липкої стрічки, змиви речовини бурого кольору з поверхні відра, з розсіювача душа, з поверхні кухонного ножа, з кросівок, з поверхні розвідного ключа, з коробу дверей, з килиму, а також виріз обшивки матрацу з речовиною бурого кольору;
протоколом затримання ОСОБА_4 від 12 серпня 2019 року, відповідно до якого під час затримання у останнього було вилучено шорти з нашаруванням речовини бурого кольору, футболка, босоніжки та змиви з долонь і п`яток ніг ОСОБА_4 ;
висновком медичного огляду від 13 серпня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_4 перебував у стані сп`яніння;
висновками експертів №12-17/117-БЛ/19 від 13 серпня 2019 року та №12-17/411-БЛ/19 від 27 вересня 2019 року щодо тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 та ступеня їх тяжкості;
висновком експерта №14/804-С/19 від 07 вересня 2019 року, відповідно до якого на футболці ОСОБА_4 знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_6 не виключається;
висновком експерта №14/806-С/19 від 09 вересня 2019 року, відповідно до якого на шортах ОСОБА_4 знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_6 не виключається;
висновком судово-психіатричного експерта №538 від 04 вересня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_4 на теперішній час страждає синдромом залежності внаслідок вживання опіоїдів та синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації поза тимчасовим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Оцінивши вказані вище та інші докази, покладені в основу вироку, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з чим погоджується й колегія суддів Верховного Суду.
Залишаючи без задоволення апеляційні скарги сторони захисту щодо неправильного встановлення місцевим судом фактичних обставин кримінального правопорушення, неправильної оцінки певних доказів, щодо недоведеності винуватості засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину, апеляційний суд погодився з оцінкою доказів, наданою судом першої інстанції, навів в ухвалі докладні мотиви прийнятого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути провадження та дати правильну оцінку вчиненому.
Зокрема, спростовуючи доводи про порушення вимог КПК України при проведенні огляду місця події 12 серпня 2019 року апеляційний суд з посиланням на положення статей 233, 237 КПК України обґрунтовано вказав, що огляд проводився за письмовою згодою володільця квартири ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні місцевого суду підтвердила добровільність цієї згоди, тому проникнення до житла було здійснено з дотриманням вимог процесуального закону.
Також апеляційний суд спростував доводи апеляційної скарги щодо відсутності у протоколі огляду місця події від 12 серпня 2019 року даних про вилучення будь-яких речей, оскільки такі дані містяться у відповідному протоколі, про що зазначено у вироку суду.
Спростовуючи доводи скарги щодо неналежної оцінки показань свідків, суд вказав про відсутність даних, які б ставили під сумнів такі показання. Зокрема, показання свідка ОСОБА_9 суд не визнав суперечливими, оскільки вони за своїм змістом співвідносяться з показанням інших свідків та узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції.
Харківський апеляційний суд, переглянувши вирок в апеляційному порядку, дав належну оцінку доводам апеляційних скарг засудженого та захисника, й обґрунтовано залишив апеляційні скарги без задоволення, а вирокЗміївського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року без змін.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги засудженого та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною засудженого ОСОБА_4 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3