Справа №592/3495/22
Провадження №1-в/592/253/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка, Лебединського району, Сумської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, засудженої: вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.10.2018 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі

про звільнення від відбування покарання за хворобою,

В С Т А Н О В И В:

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з вказаним клопотанням, яке мотивує тим, що вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.10.2018 р. за ч. 2 ст. 185 КК України вона засуджена до трьох років семи місяців позбавлення волі. У зв`язку з неявною хворобою серця, гіпертонією на підставі ст. 84 КК України просить звільнити її на невідбутий строк по хворобі.

У судовому засіданні прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що відсутні підстави для звільнення.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженої, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.10.2018 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі.

На даний час засуджена ОСОБА_4 тимчасово перебуває у ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Стаття 84 КК України передбачає три види звільнення від покарання за хворобою: а) у зв`язку з захворюванням особи під час відбування покарання на психічну хворобу (ч. 1); б) у зв`язку з захворюванням на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання (ч. 2); в) у зв`язку з визнанням військовослужбовців, засуджених до службових обмежень, арешту або тримання в дисциплінарному батальйоні, непридатними до військової служби за станом здоров`я (ч. 3).

Тобто, у даному випадку має бути належно доведено, що особа захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання.

Належних і допустимих доказів, зокрема, відповідного висновку експерта, суду надано не було, що у свою чергу, позбавляє суд можливості встановити наявність умови, передбаченої ч. 1 ст. 84 КК України, за якої особа звільняється від подальшого відбування покарання.

Крім того, Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначено у Додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15.08.2014 року.

Зокрема, це нормативний акт регламентує процедуру підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою ( Розділ VI).

Так, згідно п.1 Розділу VI Порядку, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку.

Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу ( п.2 Розділу VI Порядку).

До складу лікарсько-консультативної комісії входять голова комісії - начальник закладу охорони здоров`я ДКВС та не менше трьох лікарів, а з урахуванням результатів медичного огляду засудженого ця комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку ( п.п.4,6 Розділу VI Порядку).

На підставі висновку комісії начальник УВП, за якою значиться засуджений, протягом доби після отримання висновку комісії готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою. До подання додаються особова справа засудженого і висновок комісії ( п.п.11, 12 Розділу VI Порядку).

Суд наголошує, що сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженої не свідчить про можливість її звільнення від відбування покарання згідно ст. 84 КК України, оскільки має бути беззаперечно доведено, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28.09.1973 року, звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

При цьому, законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених. У поданні повинні бути наведені такі відомості про особу засудженого: яким судом, коли, за яким законом його було засуджено; міра покарання; відбутий строк останнього; дані про його поведінку за весь час відбування покарання; відомості про минулі судимості; ступінь відшкодування збитків, заподіяних злочином фізичним, юридичним особам і державі; хвороба, якою він страждає, - а також сформульовано прохання про звільнення засудженого від дальшого відбуття покарання у зв`язку з тим, що він захворів на тяжку хворобу. До подання додаються копія вироку, особова справа засудженого та висновок спеціальної лікарської комісії ( п. 5 вказаної вище постанови ВСУ № 8 від 28.09.1973р.).

У даному випадку вказаної процедури дотримано не було, а тому суд констатує відсутність передумов для звільнення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 84 КК України і приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні її звернення.

Керуючись ст. 84 КК України, ст.ст. 537 ч.1 п.6, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви засудженої ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання призначеного вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23.10.2018 р. за ч. 2 ст. 185 КК України за хворобою відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженою в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1