Справа № 461/112/22
Провадження № 1-кп/461/298/22
26.04.2022 року, Галицький районний суд м. Львова у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
перекладача ОСОБА_5
розглянувши клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_2 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого:
ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Республіки Азербайджан, уродженцю м. Сумгаїт, Республіки Азербайджан, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 діб.Клопотання обґрунтовує тим, що 14.10.2021 приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи у квартирі, що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час суперечки з потерпілим ОСОБА_10 , умисно наніс удар ножем в тулуб останньому, завдавши проникаюче ножове поранення задньої поверхні грудної клітки, наскрізне пошкодження лівого купола діафрагми та селезінки, яке є небезпечне для життя в момент заподіяння, внаслідок якого ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_10 помер.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, на даний час в нього відсутні офіційне місце роботи чи навчання, а обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження. Враховуючи той факт, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які мали місце при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 мають місце і на даний час, наявна необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому та просив таке задовольнити.
Потерпіла в судовому засіданні клопотання прокурора підтримала, та категорично заперечила проти звільнення обвинуваченого з-під варти, побоюючись розправи з боку обвинуваченого.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, та зазначили наступне. ОСОБА_11 підозра є необґрунтовано. Прокурором не доведено що більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Ризики, які ним наведені в клопотанні,- не підтверджені належними та допустимими доказами. Додатково зазначили, що на території України Указом Президента було введено військовий стан. Перебуваючи під вартою, обвинувачений не зможе здійснити захист української території від загарбницьких дій агресора, тому просив суд застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши надані матеріали клопотання, суд дійшов до наступного переконання.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, та судом під час продовження дії раніше обраного запобіжного заходу вже було вирішено питання обґрунтованості підозри, з якою погоджується суд і на момент розгляду вказаного клопотання.
Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 331 КПК України, під час попереднього судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
У пунктах 1-5 ч. 1 ст. 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: особисте зобов`язання (1); особиста порука (2); застава (3); домашній арешт (4); тримання під вартою (5).
Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання, а так само і продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).
Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше (продовженого) обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Суд також погоджується з позицією сторони обвинувачення, що ризики, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існування і на момент розгляду цього клопотання, а саме:
-ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування обвинуваченого від суду. Даний ризик підтверджується тим, що в ОСОБА_7 відсутні міцні соціальні зв`язки, та в разі визнання його винним, у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Ризик такого великого покарання може стимулювати ОСОБА_7 до втечі;
- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані судом. Даний ризик підтверджується тим, що обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може схилити потерпілу та свідків до зміни даних ними показань, шляхом переконання та залякування;
- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що в ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, -до взяття під варту він не працював та не навчався, законних джерел заробітку не мав. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 може продовжити злочинну діяльність, з метою здобуття собі засобів для існування.
Крім того, суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Щодо прохання обвинуваченого про застосування альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає наступне. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Правові підстави для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого відсутні, а відтак суд залишає його прохання без задоволення.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів з дня проведення судового засідання, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 194, 199, 331, 369 КПК України, суд
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 25 червня 2022 року включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1