Єдиний унікальний № 946/8373/20
Провадження № 1-в/946/68/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про направлення для відбування призначеного покарання

25 травня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїл Одеської області клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган пробації) про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2021 за ч. 2 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК) до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , представник органу пробації ОСОБА_5 .

Суть питання, що вирішується
1.Орган пробації звернувся до суду з клопотанням (поданням) на підставі ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), ч. 2 ст. 78 КК для вирішення питання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_3 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області був зобов`язаний з`явитися до органу пробації за першою вимогою, про що у справі наявна підписка, проте з місця проживання зник. У зв`язку з цим 10.06.2021 Ізмаїльським РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 був оголошений у розшук, 25.11.2021 був розшуканий, тоді ж йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання та наслідки їх невиконання. У цей же день засудженому також була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію третій понеділок кожного місяця, під підписку роз`ясненні покладені на нього судом обов`язки відповідно до ст. 76 КК, та застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування призначеного покарання за вчинення адміністративних правопорушень, які потягли за собою адміністративні стягнення, а саме: 11.03.2021 за ч. 2 ст.44-3, ч. 1 ст. 175-1, ч. 1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), 12.03.2021 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_3 , не зважаючи на застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, не з`явився на реєстрацію до органу пробації 17.01.2022. У ході з`ясування причин неявки, встановлено, що ОСОБА_3 з місця проживання зник, тому 16.02.2022 був оголошений у розшук, відповідно і 21.02.2022 також не з`явився на реєстрацію. 11.04.2022 працівниками поліції було встановлено місцезнаходження ОСОБА_3 , того ж дня він надав пояснення, що знав про необхідність з`явитися на реєстрацію 17.01.2022, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, але не з`являвся на реєстрацію, змінив місце проживання та роботи через зловживання алкогольними напоями, однак документального підтвердження об`єктивних обставин, які фактично позбавили би його можливості виконувати покладені на нього судом обов`язки, не надав.

Встановлені судом обставини
2.Представник органу пробації ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила суд скасувати засудженому ОСОБА_3 випробування та направити його для відбування призначеного судом покарання.

3.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання органу пробації також підтримала.

4. ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання органу пробації, хоча визнав обставини, що викладені в клопотанні, зазначивши, що він не з`являвся на реєстрацію, оскільки у нього не було коштів на дорогу, він не повідомляв орган пробації про зміну місця проживання та роботи, оскільки не міг приїхати, а щодо притягнення його до адміністративної відповідальності він нічого не зміг пояснити, при цьому його попереджали про наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків та вчинення адміністративних правопорушень.

5.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2021, ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК до двох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК строком один рік з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (а.о.с. 4 5).

6.Після ухвалення вироку, 23.02.2021, ОСОБА_3 зобов`язався з`явитися за першою вимогою до органу пробації для реєстрації та виконання покладених на нього обов`язків та зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.о.с. 2).

7.Відповідно до довідки інспектора органу пробації від 13.04.2021, під час виїзду за адресою: АДРЕСА_1 , для вручення виклику до органу пробації встановлено, що за вказаною адресою ніхто не проживає, будинок знаходиться без віко та дверей, в аварійному стані (а.о.с. 10).

8.Про те, що ОСОБА_3 за зазначеною адресою станом на 30.03.2021 та на 21.05.2021 не проживає та про те, що місцезнаходження його невідоме вбачається з характеристик, виданих старостою с. Стара Некрасівка (а.о.с. 21 22, 44).

9.У зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_3 не було відоме за поданням органу пробації він 10.06.2021 був оголошений у розшук (а.о.с. 51 52).

10.Протягом іспитового строку ОСОБА_3 вчинив адміністративні правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення, а саме: 11.03.2021 за ч. 2 ст. 44-3, ч. 1 ст. 175-1, ч. 1 ст. 178 КУпАП, 12.03.2021 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП (а.о.с. 35 38).

11.Після того, як ОСОБА_3 був розшуканий постановою від 25.11.2021, з якою ОСОБА_3 був ознайомлений, йому було встановлено днем явки на реєстрації до органу пробації третій понеділок кожного місяця (а.о.с. 71).

12.Також ОСОБА_3 25.11.2021 були роз`яснені покладені на нього судом обов`язки (а.о.с. 66), та він був попереджений про те, що у разі невиконання покладених судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом, і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.о.с. 68). Однак, ОСОБА_3 , не зважаючи на застосоване відносно нього попередження, 17.01.2022 не з`явився на реєстрацію без поважних причин, що вбачається з листку реєстрації (а.о.с. 72).

13.Після цього також у зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_3 за поданням органу пробації він 16.02.2022 знов був оголошений у розшук (а.о.с. 106).

14.Після розшуку ОСОБА_3 11.04.2022 останній надав пояснення про те, що знав про необхідність з`явитися на реєстрацію 17.01.2022, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, але не з`являвся на реєстрацію, змінив місце проживання та роботи через зловживання алкогольними напоями, та документального підтвердження об`єктивних обставин, які фактично позбавили його можливості виконувати покладені на нього судом обов`язки, не надав (а.о.с.123).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
15.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що клопотання органу з питань пробації підлягає задоволенню, а засудженого ОСОБА_3 необхідно направити для відбуття призначеного покарання з таких підстав.

16.Згідно ч. 2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

17.Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

18.Згідно ч. 1 ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

19.Частиною ж 2 ст. 166 КВК встановлено, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

20.Виходячи із граматичного тлумачення положень ч. 2 ст. 78 КК, в якій застосовані сполучники «або» та «і», то для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання є достатньою наявність лише однієї із перелічених в ній обставин, а саме: або невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, або ж систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Це означає, що для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання не є необхідним встановлювати наявність відразу цих двох обставин у сукупності, а лише однієї з них. При цьому, враховуючи застосований сполучник «або», ці дві обставини є альтернативними та жодним чином не пов`язані між собою і не впливають одна на одну. Їх наявність слід оцінювати окремо одна від одної, а саме невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення. І словосполучення «що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення» слід розуміти як єдине ціле та таке, що відноситься тільки до систематичного вчинення правопорушень, і не відноситься до іншої альтернативної підстави для направлення засудженого для відбування покарання, а саме до невиконання покладених на нього обов`язків. Саме тому, при оцінці наявності однієї з альтернативних підстав неможна їх суміщати та одну з них оцінювати через іншу. Тобто при оцінці наявності такої підстави, як невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, не є необхідним вирішувати питання чи свідчить це про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і при оцінці наявності підстави у виді систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, не є необхідним оцінювати чи свідчать вчинені правопорушення про направленість дій засудженого на невиконання покладених на нього обов`язків.

21.Крім того, суд звертає також увагу на те, що норма ч. 2 ст. 78 КК сформульована чітко та імперативно, є загальнодоступною, і у випадку встановлення наявності хоча б однієї із зазначених підстав, то у суду відсутні дискреційні повноваження вирішувати чи направляти, чи не направляти засудженого для відбування покарання, а встановлений обов`язок суду прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Саме тому, при вирішенні питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання за клопотання органу з питань пробації доказуванню та встановленню підлягають лише факти невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, та/або систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. При цьому інші обставини для вирішення клопотання органу з питань пробації не мають значення, окрім тих, що обґрунтовують поважність причин невиконання покладених обов`язків.

22.Таким чином, системний аналіз положень ст. 78 КК дає підстави для висновку, що суд зобов`язаний ухвалити рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у випадку, якщо засуджений під час іспитового строку або не виконує покладені на нього обов`язки, або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, або допустив і те, і те. При цьому значення має поведінка засудженого саме під час іспитового строку, а не до його початку та після його завершення.

23.Про успішне проходження засудженим іспитового строку можна було би вести мову тільки у випадку дотримання усіх правових наслідків звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що перелічені у ст. 78 КК, а саме не вчинення іншого кримінального правопорушення, виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення систематично правопорушень, що потягли би за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. В іншому випадку, при порушенні протягом іспитового строку умов звільнення від відбування покарання, не можна вважати, що засуджений виправдав виявлену до нього судом довіру, своєю поведінкою довів своє виправлення та пройшов випробування, що було би підставою для звільнення його від призначеного покарання. Саме про це й йдеться у ст.78 КК, якою встановлені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку. І саме положення цієї норми мають бути застосовані судом в цьому випадку, а не будь-які інші.

24.З досліджених же судом доказів випливає, що, незважаючи на застосоване письмове попередження від 25.11.2021 після систематичного вчинення адміністративних правопорушень, які потягли за собою адміністративні стягнення, а також після зміни місця проживання без повідомлення про це органу пробації, ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію без поважних причин 17.01.2022 та 21.02.2022, документів, підтверджуючих поважність причини неявки не надав. При цьому відсутність коштів на дорогу не можуть свідчити про поважність неявки на реєстрацію, адже він зобов`язаний був вжити належних та розумних заходів для належного виконання покладених на нього обов`язків. Вказані обставини свідчать про свідоме ігнорування ОСОБА_3 виконання встановлених йому обов`язків, як умови звільнення від відбування покарання, та про його небажання стати на шлях виправлення.

25.При цьому правового значення не має скільки правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, засуджений вчинив до оголошення йому письмового попередження, а скільки після, а також те, коли саме він вчинив такі правопорушення та коли не виконав покладені на нього обов`язки. З системного аналізу наведених норм ч. 2 ст.78, ч.ч. 1, 2, абз. 2 ч. 3 ст. 166 КВК випливає, що підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання є доведення вчинення ним трьох і більше адміністративних правопорушень протягом іспитового строку та/або невиконання покладеного на нього судом хоча б одного обов`язку, а також наявність письмового попередження, за умови, що частина правопорушень були вчинені або невиконання обов`язку було допущене до письмового попередження, а частина правопорушень або ж невиконання обов`язку після, незалежно від кількості вчинених правопорушень та невиконаних обов`язків до та після застосованого письмового попередження.

26.Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 за відсутності документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли би засудженого можливості виконувати покладені судом обов`язки, після систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, не з`явився на реєстрацію 17.01.2022 та 21.02.2022, змінив місце проживання без повідомлення про це уповноваженого органу з питань пробації, чим без поважних причин не виконав покладені на нього судом обов`язки, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

27.І оскільки ОСОБА_3 під його особистий підпис був попереджений про наслідки вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, не виконання покладених на нього судом обов`язків, йому були відомі такі наслідки. Однак, незважаючи на застосоване до нього письмове попередження після невиконання покладеного на нього судом обов`язку повідомляти орган пробації про зміну місця проживання та після вчинення адміністративних правопорушень, за що на нього були накладені адміністративні стягнення і свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, ОСОБА_3 без поважних причин продовжив не виконувати покладений на нього обов`язок з`являтися на реєстрацію до органу з питань пробації та змінив своє проживання без повідомлення органу пробації. Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 мав реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, а факт їх невиконання свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

28.Тому, враховуючи засаду невідворотності покарання, закріплену у ст. 5 КВК, а також того, що ОСОБА_3 не виправдав проявлену до нього довіру, не виконав умови його звільнення від відбування покарання з випробуванням та не дотримався правових наслідків цього, в силу імперативних положень ч. 2 ст. 78 КК його слід направити для відбування призначеного судом покарання.

29.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 підлягає затриманню та взяттю під варту.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК, ст. 166 КВК, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 537, 539 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області задовольнити.

2. ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2021 за ч. 2 ст. 185 КК до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, направити для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
3.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 затримати та взяти під варту.

4.Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання та фактичного його затримання.

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

6.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а засудженому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

8.Повний текст ухвали оголошений 26 травня 2022 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1