Справа № 761/8289/22
Провадження № 1-м/761/20/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої заявлено клопотання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Республіки Узбекистан

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистан, проживаючого на території України за адресою: АДРЕСА_1 ,

до вирішення Офісом Генерального прокурора про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Узбекистан,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва 12 травня 2022 року звернувся перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 з клопотанням про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Литовської Республіки, до вирішення Офісом Генерального прокурора про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Узбекистан.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що співробітниками Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області 08 лютого 2022 року о 08 годині 25 хвилин по вул. Петра Панча, 11-Б в м. Києві затримано в порядку ст.ст.208-211, 213, 582 КПК України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан для приведення у виконання вироку Яккасарайського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 20 грудня 2013 року, з врахуванням ухвали Юнусабадського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 30 березня 2015 року, яким його визнано винним за ч.2 ст.273 КК Республіки Узбекистан, та засуджено до позбавлення волі у виді 1 року 9 місяців 10 днів.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11 лютого 2022 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано тимчасовий арешт.

До Київської міської прокуратури з Офісу Генерального прокурора 17 лютого 2022 року надійшов запит компетентних органів Республіки Узбекистан про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для приведення у виконання вироку суду, а також надано доручення на проведення екстрадиційної перевірки.

Відповідно до наданих іноземною стороною документів встановлено, що вироком Яккасарайського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 20 грудня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.273 КК Республіки Узбекистан та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою касаційної інстанції Ташкентського міського суду по кримінальних справах від 25 квітня 2015 року, призначене ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі визначено відбувати умовно з іспитовим строком 2 роки.

У зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від відбуття покарання, ухвалою Юнусабадського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 30 березня 2015 року невідбуте під час іспитового строку покарання у вигляді 1 року 9 місяців 10 днів замінено йому на позбавлення волі на той же строк та одночасно оголошено його в розшук.

Іноземною стороною поінформовано про належність ОСОБА_4 до громадянства Республіки Узбекистан.

Інкримінований компетентними органами Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) злочин є екстрадиційними, оскільки відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.1 ст.307 КК України, за які передбачено покарання на строк понад 1 рік позбавлення волі.

Згідно наданих документів строк виконання вироку суду не закінчився.

Постановою першого заступника керівника Київської міської прокуратури від 14 березня 2022 року відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано екстрадиційний арешт на строк до 19 травня 2022 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, з підстав наведених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 заперечував з приводу задоволення клопотання про продовження строку екстрадиційного арешту відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), оскільки з Республіки Узбекистан не надходило жодного запиту на видачу останнього. Крім того, зазначив, що строк екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 закінчився 19 квітня 2022 року, оскільки прокурором було безпідставно винесено постанову про продовження строку екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 . Просить відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Особа, відносно якої розглядається клопотання громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) заперечував проти задоволення клопотання, продовження відносно нього екстрадиційного арешту з підстав наведених захисником. Зазначив, що вирок Яккасарайського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 20 грудня 2013 року, яким його було засуджено є незаконним. Просить відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та особи, відносно якої розглядається клопотання, дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що до Київської міської прокуратури з Офісу Генерального прокурора 17 лютого 2022 року надійшов запит компетентних органів Республіки Узбекистан про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для приведення у виконання вироку суду, а також надано доручення на проведення екстрадиційної перевірки.

Відповідно до наданих іноземною стороною документів встановлено, що вироком Яккасарайського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 20 грудня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.273 КК Республіки Узбекистан та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою касаційної інстанції Ташкентського міського суду по кримінальних справах від 25 квітня 2015 року, призначене ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі визначено відбувати умовно з іспитовим строком 2 роки.

У зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від відбуття покарання, ухвалою Юнусабадського районного суду з кримінальних справ м. Ташкенту від 30 березня 2015 року невідбуте під час іспитового строку покарання у вигляді 1 року 9 місяців 10 днів замінено йому на позбавлення волі на той же строк та одночасно оголошено його в розшук.

Іноземною стороною поінформовано про належність ОСОБА_4 до громадянства Республіки Узбекистан.

Інкримінований компетентними органами Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) злочин є екстрадиційними, оскільки відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.1 ст.307 КК України, за які передбачено покарання на строк понад 1 рік позбавлення волі.

Згідно наданих документів строк виконання вироку суду не закінчився.

На даний час ОСОБА_4 утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», стан його здоров`я задовільний, за час перебування в установі за медичною допомогою до лікарів медичної частини не звертався.

Згідно ст.584 КПК України слідчий суддя, перевіривши запит про видачу та наявні матеріали екстрадіційної перевірки, в разі відповідності поданого клопотання вищевикладеним вимогам, постановляє рішення про екстрадиційний арешт. При цьому відповідно до ч.ч.10, 11 ст.584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. В рамках цього терміну слідчий суддя суду, за місцем територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або про його звільнення.
У зв`язку з зазначеним, з урахуванням закінчення двомісячного терміну встановленого ст. 584 КПК України, вважаю, що є на даний момент достатні підстави для подальшого утримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) під вартою, оскільки продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до його видачі та здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Узбекистан є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Республіки Узбекистан.

На такий висновок, зокрема, вказує те, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), який перебуває у міжнародному розшуку, ухиляється від відбування, призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає екстрадиції.

Доводи захисника щодо відсутності підстав для продовження ектрадиційного арешту щодо ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням на час розгляду клопотання прокурора строку тримання під вартою останнього не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки постановою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 від 08 квітня 2022 року, винесеної в порядку ст.. 615 КПК України , тобто в період здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану , було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) на строк 30 днів, а саме з 19 квітьня 2022 року по 19 травня 2022 року ,включно.

Виходячи з наведеного на момент перевірки в порядку ч.11 ст. 584 КПК України наявні підстави для подальшого тримання під вартою ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Республіки Узбекистан.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцію про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ст.584 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Визнати наявність підстав для продовження відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційного арешту до вирішення Офісом Генерального прокурора про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Узбекистан, до 10 липня 2022 року, включно, але не більше ніж на дванадцять місяців з моменту затримання.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1