Ухвала

іменем України
23 травня 2022 року
м. Київ
справа № 388/411/20
провадження № 51- 1115 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року, якою відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2020 року та повернуто апеляційну скаргу,
встановив:
За вироком Ступінського міського суду Московської області Російської Федерації (далі - РФ) від 8 лютого 2019 року, ОСОБА_5 засуджено за п. «г» ч.4 ст.228.1, п.п. «а», «б» ч.3 ст. 228.1, п.п. «а», «б» ч.3 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (далі - КК РФ), до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років за вчинення злочину, передбаченого п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, за п.п. «а», «б» ч.3 ст. 228.1, п.п. «а», «б» ч.3 ст. 228.1 КК РФ призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років за кожний злочин, з урахуванням положень ч.3 ст.69 КК РФ за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.
Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 7 травня 2020 року розглянуто та задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вказаного вироку суду РФ щодо ОСОБА_5 у відповідність до законодавства України.

Постановлено вважати ОСОБА_5 , засудженого вироком Ступінського міського суду Московської області РФ від 8 лютого 2019 року, за п. «г» ч.4 ст.228.1, п.п. «а», «б» ч.3 ст. 228.1, п.п. «а», «б» ч.3 ст. 228.1 КК РФ, таким, що відповідає засудженню його за ч.2 ст.307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України (далі - КК України), з призначенням покарання за кожний злочин окремо, передбачений ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років, із застосуванням ч.2 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року, на підставі положень п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 7 травня 2020 року та повернуто подану ним апеляційну скаргу в зв`язку із закінченням строку апеляційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 квітня 2022 року на підставі ст. 429 КПК Українизалишена без руху касаційна скарга захисника ОСОБА_4 та надано йому строк на усунення недоліків п`ятнадцять днів, з дня отримання копії ухвали суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій в зазначений строк і на виконання ухвали Верховного Суду, захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. При цьому посилається на те, що:
- під час розгляду провадження апеляційним судом порушено вимоги статей 24, 370, 395, 399, 418 КПК України, ч.2 ст.55, п.8 ч.2 ст. 129 Конституції України;
- судом апеляційної інстанції не враховано того, що засуджений ОСОБА_5 на час постановлення ухвали місцевого суду від 7 травня 2020 року перебував на території РФ, в подальшому перебував в умовах етапування і карантину та не мав можливості скористатися правовою допомогою захисника, і лише після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сторона захисту та засуджений мали змогу звернутися з апеляційною скаргою до апеляційного суду, що є підставою для поновлення апеляційного строку;
- не враховано судом того, що оскільки засуджений перебуває під вартою і є певні обмеження до в`язнів, то в сторони захисту не було можливості після ознайомлення з матеріалами провадження узгодити з ОСОБА_5 в телефонному режимі правову позицію щодо подання апеляційної скарги, при цьому таке питання вирішувалося шляхом листування через близьких родичів засудженого, так як листування через поштові служби зайняло би дуже багато часу;
- апеляційний суд не вирішував апеляційну скаргу по суті та обмежився вирішенням питання про пропуск строку апеляційного оскарження ухвали місцевого суду. Скаргу захисник просить розглянути без його участі.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Ч. 5 ст. 115 КПК передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Відповідно до ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ч.7 ст.610 КПК, ухвала постановлена згідно з цією нормою КПК, може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.
Згідно з п.2 ч. 2 ст. 395 КПКапеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК, для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Врахувавши положення зазначених норм КПК апеляційний суд зазначив в ухвалі, що законодавець, визначаючи строк, протягом якого відповідна особа може подати апеляційну скаргу, визначив також момент початку перебігу цього строку, а саме, день оголошення ухвали. Крім того, законодавець наділяє особу, яка пропустила визначений законом строк на звернення із апеляційною скаргою, правом подати заяву про поновлення такого строку, зазначивши поважність причин його пропуску.
Крім того, із наданої захисником оскаржуваної ухвали від 26 січня 2022 року вбачається, що суд апеляційної інстанції перевірив матеріали провадження за клопотанням Міністерства юстиції України та доводи клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення апеляційного строку, та зазначив про те, що:
- постановлена ухвала суду першої інстанції 7 травня 2020 року згідно з розпорядженням про виконання судового рішення набрала законної сили 14 травня 2020 року та підлягала негайному виконанню (а.п. 52);

- згідно заяви про ознайомлення з матеріалами провадження захисник ОСОБА_4 08 грудня 2021 року ознайомився з матеріалами провадження, що підтверджується його власноручним підписом, тобто саме з цього часу необхідно рахувати семиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції;
- колегією суддів апеляційного суду враховано те, що заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисником ОСОБА_4 подано до Кропивницького апеляційного суду 23 грудня 2021 року, тобто більше ніж через рік після винесення оскаржуваної ухвали та через 15 днів після ознайомлення з матеріалами провадження;
- у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_4 не вказав поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. Врахувавши зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що строк апеляційного оскарження ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 7 травня 2020 року захисником ОСОБА_4 пропущений з поважних причин.
Визнавши необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_4 , які аналогічні з доводами касаційної скарги, з приводу того, що на момент винесення оскаржуваної ухвали засуджений перебував на території РФ, потім тривалий час перебував в умовах етапу та карантину не маючи можливості скористатися правовою допомогою захисника, що після ознайомлення з матеріалами провадження та узгодження правової позиції засуджений та його захисник мали можливість звернутися з апеляційною скаргою до суду, суд апеляційної інстанції зазначив в ухвалі про те, що такі доводи спростовуються викладеним в ухвалі місцевого суду чітким та конкретним порядком оскарження ухвали із зазначенням терміну оскарження протягом сім днів та поясненнями захисника в клопотанні, який ніяких поважних причин пропущення строку на оскарження ухвали суду першої інстанції не вказав. При цьому, суд апеляційної інстанції врахував і обґрунтовано зазначив в ухвалі, що з дня проголошення ухвали судом першої інстанції та зверненням з апеляційною скаргою пройшло більше року та 15 днів після ознайомлення стороною захисту з матеріалами провадження.
Урахувавши те, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції захисник ОСОБА_4 пропустив без поважних причин, при цьому будучи належним чином повідомленим про порядок і строки апеляційного оскарження судового рішення, та що не скористався правом на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення, та залишив без задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 7 травня 2020 року, з чим погоджується й колегія суддів.
Враховуючи вищезазначене, Суд погоджується з тим, що у касаційній скарзі не зазначено переконливих доводів та не надано належних доказів про те, що засуджений чи сторона захисту, після постановлення ухвали суду першої інстанції, будучи обізнаними про строк її оскарження, про що заперечень в касаційній скарзі не вказано, а також з часу ознайомлення захисником з матеріалами провадження 08 грудня 2021 року, дійсно були позбавлені процесуального права та можливості своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, з урахуванням положень ст. 395 КПК, а саме протягом семи днів з дня її проголошення, який минув 14 травня 2020 року, а з часу ознайомлення з матеріалами провадження строк минув 15 грудня 2021 року, при тому що апеляційна скарга захисником була подана лише 23 грудня 2021 року.
Доводи в касаційній скарзі про те, що ОСОБА_5 не мав можливості скористатися правовою допомогою захисника і лише після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сторона захисту та засуджений мали змогу подати апеляційну скаргу, що є підставою для поновлення апеляційного строку оскарження, Суд вважає непереконливими, оскільки в касаційній скарзі стороною захисту не наведено належних обґрунтувань та не зазначено доказів того, що засуджений був позбавлений можливості звернутися до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про надання йому захисника, або в інший спосіб не мав можливості реалізувати свої процесуальні права саме в період строку оскарження ухвали суду першої інстанції, з 7 по 14 травня 2020 року.

З урахуванням вищезазначених висновків, Суд вважає необґрунтованими посилання у скарзі на те, що оскільки засуджений перебуває під вартою і є певні обмеження до в`язнів, то в сторони захисту не було можливості після ознайомлення з матеріалами провадження узгодити з ОСОБА_5 в телефонному режимі правову позицію щодо подання апеляційної скарги, при цьому таке питання вирішувалося шляхом листування через близьких родичів засудженого, так як листування через поштові служби зайняло би дуже багато часу.
Як убачається з наданої ухвали апеляційного суду, захисник не зазначав у клопотанні про поновлення строку та не наводить у касаційній скарзі належних доказів на підтвердження того, що після ознайомлення з матеріалами провадження в період з 08 грудня по 15 грудня 2021 року, в нього та засудженого дійсно були зазначені труднощі, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасно подати апеляційну скаргу до суду.
З урахуванням вищезазначених висновків, доводи касаційної скарги в цілому не спростовують правильність рішення суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення та відсутністю поважних причин для його поновлення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, апеляційний суд, правильно встановивши, що строк на апеляційне оскарження пропущений, подане клопотання про його поновлення не містить поважних причин пропуску строку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та повернення апеляційної скарги.
Будь-яких інших доводів щодо порушень, допущених судом апеляційної інстанції, у касаційній скарзі захисником не наведено.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року, якою відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2020 року та повернуто апеляційну скаргу, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3