КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/906/2022 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Талалаївка, Талалаївського р-ну, Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 грудня 2021 року, включно.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 , з тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчим суддею прийнята з істотним порушенням норм КПК України. Повідомлена ОСОБА_7 , підозра за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК підозра є необґрунтованою, оскільки ґрунтується на суперечливих доказах.
Також апелянт зазначає, що прокурор не надав доказів на підтвердження існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, не довів, що ризики які враховувалися слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу не зменшились або виникли нові ризики, не довів неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , а слідчий суддя задовольняючи вказане клопотання не надав цьому належної оцінки, та існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, не прийняв до уваги приписи ст. 178 КПК України, не застосував практику ЕСПЛ, яка відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України підлягає застосуванню, належним чином не розглянув можливість зміни відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку доводів поданої апеляційної скарги, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга сторони захисту, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
19.06.2021 о 14 годині 30 хвилин підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
19.06.2021 о 15 годині 30 хвилин підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
05.07.2021 постановою старшого слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук.
08.07.2021 слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7
08.07.2021 о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_7 було затримано відповідно до ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області, якою надано дозвіл на затримання підозрюваного.
09.07.2021 слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області, щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 17 год. 00 хв. 05.08.2021.
14.09.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 20.12.2021.
Того ж дня, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.11.2021.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що на даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на всебічне та повне дослідження обставин вчинення ОСОБА_7 зазначених кримінальних правопорушень, виявлення обставин, що пом`якшують, та тих, що обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчинених злочинів.
На думку слідчого, завершити розслідування до закінчення дії попередньої ухвали неможливо, оскільки необхідно виконати слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування та скласти обвинувальний акт.
Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 спливає 12.11.2021, а для виконання вищезазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій потрібен додатковий час, слідчий, за погодженням з прокурором, просив слідчу суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 без визначення розміру застави, у межах строку досудового розслідування, звертаючи увагу суду на те, що більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, слідчий вказав про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності з урахуванням тяжкості покарання; знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Такожсторона обвинувачення послалась на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 , підозри у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 18.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.06.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_14 від 18.06.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_14 від 18.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.06.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_15 від 18.06.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_15 від 18.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 19.06.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_16 від 19.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 19.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 19.06.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_18 від 19.06.2021; протоколом обшуку від 08.07.2021 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку автомобіля «Ауді А3», н.з. НОМЕР_1 від 08.07.2021 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку від 09.07.2021 за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 09.07.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 15.07.2021; протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 від 15.07.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_13 від 29.07.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 23.07.2021; протоколом впізнання за фотознімками ОСОБА_12 від 23.07.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_20 від 29.07.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
08.11.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 грудня 2021 року, включно.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що прийняте слідчим суддею вказане рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.
Стаття 370 КПК Українипередбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним єрішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цимКодексом. Обґрунтованимє рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно дост. 197 КПК Українистрок тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадження щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що всупереч доводам апеляційної скарги рішення про продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою прийнято слідчим суддею з дотриманням кримінального процесуального законодавства. При прийнятті вказаного рішення враховано, що матеріали справи містять достатньо даних для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального правопорушення, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 , під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.
Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 , під вартою та встановлено, що у кримінальному провадженні продовжуються проводитися слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи дані про особу підозрюваного та ту обставину, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 , виняткового запобіжного заходу.
На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 , на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.
Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим тому підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає. При цьому колегія суддів бере до уваги, що станом на день розгляду апеляційної скарги сторони захисту строк дії оскаржуваної ухвали закінчився.
Посилання апелянта на недоведеність підозри та продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялись, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 , до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 , підозри.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murrayv. theUnitedKingdom".
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянта на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказам з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Також слідчим суддею враховано посилання сторони захисту на дані про особу підозрюваного, який має позитивні характеристики, однак вони не спростовують доказів того, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки наявність місця проживання, відсутність судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків та інші обставини, що позитивно характеризують особу підозрюваного, є недостатніми стримуючими факторами уникнення встановлених ризиків враховуючи правову кваліфікацію злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 .
Крім того, слідчим суддею враховано вимоги частина 4 ст.183 КПК України, яка передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, зокрема: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року, - залишити без зміни,а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4