Справа №463/2435/22
Провадження №1-кс/463/1624/22
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу

08 квітня 2022 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого на посаді першого заступника Пустомитівського міського голови Львівського району Львівської області, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-2 та ч.3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 410 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 017 210,00 грн., а також покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення відповідного розміру застави.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-2 та ч.3 ст. 368 КК України будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, а саме: перебуваючи на посаді першого заступника Пустомитівського міського голови на строк повноважень Пустомитівської міської ради VIII-го скликання, та, окрім того, здійснюючи у період з 04.04.2022 по 09.04.2022, відповідно до розпорядження міського голови №02-04/120 від 04.04.2022, виконання обов`язків Пустомитівського міського голови в частині компетенції виконавчого комітету міської ради, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідування особою, вимагав та одержав 06.04.2022 року від ОСОБА_7 , який займається волонтерською діяльністю, 100 000,0 грн. неправомірної вигоди за передачу Пустомитівською міською радою автобуса «VOLBO B7R», який отримано в якості безоплатної гуманітарної допомоги з Фінляндської Республіки та вартість якого перевищує триста п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить значні розміри, підрозділу ЗСУ - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою забезпечення перевезення особового складу та військового майна вказаного підрозділу. А відтак, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в укладанні правочинів щодо розпорядження гуманітарною допомогою у значних розмірах, з метою отримання прибутку, будучи службовою особою з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб під час воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які належить до категорії тяжких злочинів та за які передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна (санкція ч.3 ст.368 КК України є більш жорстко, аніж санкція ч.3 ст.201-2 КК України). Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість вчинених злочинів і покарання за такі, на думку прокурора, вже самі по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вважає, що підозрюваний може знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення. Може впливати на свідків, заявника, потерпілих та інших осіб ще не встановлених у даному кримінальному провадженні, які причетні до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, крім того з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину. Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Крім того, прокурор в судовому засіданні обгрунтовуючи мотивованість застосування до підозрюваного заявленої у клопотанні суми застави покликався на положення ч. 5 ст. 182 КПК України відповідно до яких, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Пояснив, що у даній справі виключність випадку застосування до підозрюваного більшого розміру застави, аніж передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України пов`язано із тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно та з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, в тому числі пов`язане із реалізацією гуманітарної допомоги, яка надана для сприяння оборони України, а також розмір неправомірної вигоди яку одержав ОСОБА_6 становить в сумі 100 000 грн. З урахуванням зазначених обставин, на думку органу досудового розслідування, та прокурора в тому числі, розмір застави ОСОБА_6 , з урахуванням виключності випадку, необхідно встановити саме у розмірі понад 410 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі не менше 1017 210 (одного мільйона сімнадцять тисяч двісті десть) гривень. Саме такий розмір застави, на думку прокурора, забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

Слідчий в судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечив та просив застосувати до підозрюваного більш м`який вид запобіжного заходу. Однак, якщо суд прийде до переконання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то визначити розмір застави який не перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підозрюваний підтримав думку захисника. Вину у вчиненні злочинів в яких підозрюється не визнає, зазначає, що в даному випадку йшла розмова про інші автобуси, які знаходяться у Фінляндії, а кошти необхідні для їх купівлі та транспортування в Україну.
Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до матеріалів клопотання 01.04.2022 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000131 за ч.3 ст.201-2 та ч.3 ст. 368 КК України.
07.04.2022 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-2 та ч.3 ст. 368 КК України.
На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-2 та ч.3 ст. 368 КК України.
Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-2 та ч.3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 від 01.04.2022; допитами свідка ОСОБА_7 від 01.04.2022, 05.04.2022, 07.04.2022; протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 06.04.2022; протоколом обшуку автомобіля «BMW 525 TDS» р.н. НОМЕР_1 від 06.04.2022; протоколом освідування ОСОБА_8 від 06.04.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_6 ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 ; довідкою про вартість автобусів виданою ФОП « ОСОБА_9 »; речовими доказами (грошовим коштами) та іншими матеріалами кримінального провадження № 0000131.

Оцінюючи зазначені у клопотанні та наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.
Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити про те, що не може вважатися ризиком у відповідності до положень ст.177 КПК України, наявним в діях підозрюваного, не встановлення ще усіх обставини, що мають значення для досудового розслідування, та усіх осіб, можливо причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які належать до категорії тяжких та за найтяжче з яких (ч.3 ст.368 КК України) передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Крім того, кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу. Предметом вказаних кримінальних правопорушень є майно (автобус «VOLBOB7R»), яке передано в якості безкоштовної гуманітарної допомоги Фінляндською Республікою Українській Державі з метою забезпечення належної оборони останньої та ІНФОРМАЦІЯ_3 від агресора в умовах запеклої та широкомасштабної війни. Вказані обставини в своїй сукупності підтверджують, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому покликання представників органу досудового розслідування та органу прокуратури в цій частині суд вважає обгрунтованими та належно вмотивованими.
Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та час їх вчинення (в умовах воєнного стану), а також їх спрямування на підрив політичного престижу Пустомитівської міської ради, як органу місцевого самоврядування, на місцевому та національному рівні, загалом Української Держави на міжнародному рівні та що найважливіще на підрив обороноздатності Української Держави, Збройні Сили якої потребують належної підтримки та забезпечення для захисту країни, громадян та надання відсічі агресору, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів суд вважає за необхідне визначити підозрюваному відповідний розмір застави у відповідності до вимог ст.182 КПК України.
При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».
Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.
Також суд при визначенні підозрюваному розміру застави вважає обгрунтованими покликання прокурора на положення ч. 5 ст. 182 КПК України відповідно до яких, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Оцінюючи наявність в даній справі виключних випадків для призначення підозрюваному застави в розмірі, що перевищує розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Указом Президента України ОСОБА_10 від 24 лютого 2022 року №64/2022, який в подальшому затверджено Законом Верховної Ради України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України Володимира Зеленського від 14 березня 2022 року №133/2022, продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо відповідальності за незаконне використання гуманітарної допомоги» від 24 березня 2022 року №2155-ІХ, який набрав чинності 03 квітня 2022 року, встановлено кримінальну відповідальність за незаконне використання з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги, благодійних пожертв або безоплатної допомоги, у зв`язку із чим положення КК України доповнено статтею 201-2.
З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховує, що кримінальні правопорушення, у вчиненні 06.04.2022 року яких підозрюється ОСОБА_6 , вчинено в умовах воєнного стану (введеного у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією РФ), в тому числі пов`язані із реалізацією гуманітарної допомоги, яка надана для сприяння та забезпечення оборони України та збереження життя ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також розмір неправомірної вигоди яку одержав ОСОБА_6 становить в сумі 100 000 грн.

Вказані обстави свідчать, на думку суду, про наявність виключності випадків у даній справі.

З урахуванням зазначених обставин, на думку суду, розмір застави ОСОБА_6 , з урахуванням виключності випадку, необхідно встановити саме у розмірі 410 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1017 210 (одного мільйона сімнадцять тисяч двісті десть) гривень. Саме такий розмір застави, на думку суду, і в цій частині суд вважає обгрунтованими покликання прокурора, забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО № 19 УДД УВП у Львівській області.
Строк дії ухвали становить 60 днів, а саме: з моменту фактичного затримання підозрюваного о 19.30 год.06.04.2022 року до 19.30 год. 04.06.2022 року включно.
Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 410 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 017 210,00 грн.(один мільйон сімнадцять тисяч двісті десять гривень нуль копійок).

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту (м. Пустомити), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 , понятими та експертами які проводитимуть експертні дослідження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1