Дата документу 31.08.2022 Справа № 331/2583/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/2583/22 Головуючий в 1 інст. - Клименко Л.В.
Провадження № 11-сс/807/528/22 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого Рассуждай В.Я.,

суддів Тютюник М.С., Гончара О.С.,

при секретарі Довгаль А.Г.,

за участі прокурора Жулай Г.С.,

підозрюваного ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - адвоката Безуглої А.В.,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_1 - адвоката Безуглої А.В. на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 жовтня 2022 року включно, з визначенням застави у розмірі 130000 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Жупанська М.О. за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Жулай Г.С. звернулась до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

За матеріалами провадження ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

13 серпня 2022 року, приблизно о 17 год., ОСОБА_1 , перебуваючи на території гаражного кооперативу «Дніпро», розташованого по вул. Вишневій в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, через відкриту створу воріт увійшов до гаражу, що належить потерпілому ОСОБА_2 , переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_2 , а саме, барсетку чоловічу чорного кольору, вартість якої 300 грн., в якій знаходилось: мобільний телефон «Нокіа С6», вартість якого 500 грн.; грошові кошти в сумі 4500 грн.; окуляри для зору, вартістю 1200 грн.; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який матеріальної цінності для потерпілого не становить; військовий квиток на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який матеріальної цінності не становить, після чого зник з місця скоєння кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 спричинив потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 6500 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

13 серпня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000762 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 6).

13 серпня 2022 року о 22 год. 31 хв. ОСОБА_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 12-14).

14 серпня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 28-29).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_1 та вказав, що по даному кримінальному провадженню останньому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, він раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимості за які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, що дає підстави вважати, що залишаючись на волі, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення можливого покарання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного - адвокат Безугла А.В. просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову, в межах якої обрати ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. до 6 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї скарги вказує, що прокурором не надано суду доказів наявності ризиків та необхідності тримання під вартою ОСОБА_1 .

Вказує, що 13 серпня 2022 року ОСОБА_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, 14 серпня 2022 року йому повідомлено про підозру. В свою чергу, ОСОБА_1 , як до свого затримання, належним чином виконував свої процесуальні обов`язки в межах іншої кримінальної справи, що наразі розглядається Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, і до нього не був застосований жодний запобіжний захід, так і в межах даної справи - не оголошувався у розшук, до нього не застосувався примусовий привід.

Звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_1 до затримання проживав за місцем своєї реєстрації разом з братом, а саме: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований в умовах воєнного стану, проте, разом з братом в залежності від пори року, виконували різні роботи, а саме працював вантажником на базарі Анголенко , виконував будівельні роботи у складі приватних підрядних груп, працював на свалці, копав городи сусідам, отже заробляв кошти собі на життя.

Зазначає, що в межах даної справи підозрюваний визнає свою вину, на теперішній час потерпілому частково відшкодована матеріальну шкоду у розмірі 3100 грн. з загальної шкоди - 6500 грн.

Також вказує, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення сам по собі має ймовірний характер, потребує комплексного аналізу як негативних, так і позитивних характеризуючи особи, якій інкримінується вчинення кримінального правопорушення, об`єктивних обставин вчинення правопорушення.

Зауважує, що ОСОБА_1 хоча і має судимості за вчинення корисливих злочинів, проте намагається соціалізуватися після відбуття покарання, про що свідчить 4-річні проміжки часу між судимостями, в судовому засіданні засуджує свою поведінку, відшкодовує шкоду потерпілим.

Крім того, зазначає, що на теперішній час на повному утриманні підозрюваного перебуває його брат - ОСОБА_4 , оскільки перебуває під цілодобовим домашнім арештом.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді просив залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існує передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому ризику, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який законом віднесено до тяжких умисних корисливих злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 8 років позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність такого ризику підтверджена матеріалами клопотання.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_1 злочину, який відноситься до категорії тяжких умисних корисливих злочинів проти власності, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, факт неодноразового відбування ним покарання в місцях позбавлення волі в минулому, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, не працює, суспільно-корисною працею не займається, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення корисливих злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

Таким чином, органом досудового розслідування було доведено та обґрунтовано існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_1 до затримання проживав за місцем своєї реєстрації разом з братом, визнає вину, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які б могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Всі інші доводи, які захисник наводить на користь підозрюваного, поряд з його процесуальної поведінкою, яка свідчить про те, що він будучи раніше судимим, не зробив для себе належних висновків, адже, навіть після звільнення з місць позбавлення волі, йому неодноразово було продовжено адміністративний нагляд, у зв`язку із притягненням його до адміністративної відповідальності, в тому числі за порушення адміністративного нагляду (а.с. 26-27).

Між іншого, матеріали клопотання взагалі не містять даних, які б позитивно характеризували підозрюваного ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1 - адвоката Безуглої А.В. залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 жовтня 2022 року, з визначенням розміру застави у сумі 130000 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

В.Я. Рассуждай М.С. Тютюник О.С. Гончар