Справа 556/1563/22
Номер провадження 1-кс/556/294/2022
У Х В А Л А
Іменем України
про зміну запобіжного заходу

27.09.2022 року.

Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в смт Володимирець клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Валькумей, Чаунського району Магаданської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово без реєстрації проживає АДРЕСА_2 , не одруженого, раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_5 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.
Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове слідство по кримінальному провадженні № 0000140 від 10.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Його підзахисний, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, а саме в тому, що 08 серпня 2022 року приблизно в 21 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу бару «Зустріч», що розташований в с. Лозки, по вул. Вишневій №60 Вараського району Рівненської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, в ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи можливість настання небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень і свідомо припускаючи їх настання, протиправно, умисно, несподівано, без будь-якого попередження, наніс потерпілому, який цього не очікував і не спроможний був захищатися, з великою силою не менше одного удару кулаком правої руки в життєво важливий орган - голову ОСОБА_7 , внаслідок чого останній втратив свідомість та впав на щебеневе покриття дороги.

Своїми протиправними діями, що виразились у нанесенні ушкодження по обличчю ОСОБА_7 , ОСОБА_4 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою стиснення головного мозку важкого ступеня, внутрішньочерепна гематома, параорбітальна гематома зліва, перелом склепіння черепа справа з переходом на основу, закрита черепно-мозкова травма, мозкова кома.

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 серпня 2022 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів.
Адвокат ОСОБА_5 вважає, що застосований до ОСОБА_4 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає зміні на більш м`який, оскільки розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя був обмежений доказами, які надали йому сторони кримінального провадження.
Захисник зазначив, що на даний час ним були зібранні достатні докази, що дають суду підстави про можливість для зміни запобіжного заходу. В ОСОБА_4 міцні соціальні
зв`язки, є внутрішньо переміщеною особою, яка проживає з батьками пенсійного віку, наявне постійне місце для проживання у родичів, вживаються заходи щодо часткового
відшкодування завданої шкоди, що можуть бути достатніми умовами для забезпечення
його належної процесуальної поведінки у подальшому.
Крім того, у кримінальному провадженні допитані свідки, призначені судові
експертизи, які не потребують участі ОСОБА_4 . Жодних слідчих дій із ОСОБА_4 не проведено.
Вважає, що зміна запобіжного заходу не зашкодить інтересам досудового розслідування.
Враховуючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності просить клопотання задовольнити.
В судовому засідання захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та зазначив, що ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою в зв"язку з війноюта проживає з батьками пенсійного віку в с. Лозки Вараського району Рівненської області, у родичів. Останні не заперечують відносно подальшого проживання у них підозрюваного. Має міцні соціальні зв`язки. На обліках лікарів-нарколога чи психіатра не перебував і не перебуває, не судимий. Отримав повну середню освіту, до нещодавна мав постійне офіційне працевлаштування, що підтверджується записами у трудовій книжці. До обрання міри запобіжного заходу працював, як офіційно, так і неофіційно, тобто розуміє необхідність отримувати заробіток саме під час праці. Вказав, що ОСОБА_8 вживає заходи щодо часткового відшкодування майнової та моральної шкоди, про що свідчать поштові перекази. На підставі наведеного просив змінити щодо підозрюваного запобіжний захід на більш м`який.

Підозрюваний в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Прокурор не заперечив щодо зміни запобіжного заходу підозрюваному на домашній арешт.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 підтвердила, що підозрюваним частково відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Не заперечують щодо зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України.
У справі «Роман Мірошниченко проти України», заява №34211/04, від 19 лютого 2009 року Європейський Суд з прав людини прийшов до наступного висновку: «…той факт, що заявник підозрюється у скоєнні серійного злочину, можливо, спочатку виправдовував його утримання під вартою. Однак після спливу певного часу судова влада була зобов`язана привести інші вагомі підстави для подальшого утримання під вартою, що не було зроблено в даному випадку; крім того, на жодній зі стадій національні суди не розглядали можливість застосування будь-яких альтернативних запобіжних заходів, і, спираючись головним чином на тяжкість обвинувачення, органи влади продовжували тримання заявника під вартою на підставах, які не можуть вважатися «відповідними і достатніми»…»
Аналогічні висновки ЄСПЛ зробив і у справі «Доронін проти України» заява №16505/02 від 19 лютого 2009 року: «згідно з пункту 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою, до того ж, такі підстави мають бути чітко вказані національними судами».
Крім того, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, а саме рішення по справі "Ничепорук та Йонкало проти України" від 21 липня 2011 року, (заява №42310/04), яким встановлено, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

У справі "Коваль та інші проти України" (заява №22429/05 від 15.11.2012 року) Єропейський суд з прав людини також зазначив, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, рішення "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» від 20.06.2012 р., наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Рішенням у справі «Белевицький проти Росії» від 1 березня 2007 року обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтуваності до конкретної особи ЄСПЛ визнав порушенням п.4 ст.5 Конвенції.
У Рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-28/2017, від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 зазначено, що серед видів запобіжних заходів, особливе місце займають домашній арешт та тримання під вартою, оскільки вони пов`язані з обмеженнями конституційного права особи на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до частини першої статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, існує з огляду на докази які вказують на причетність до вчинення кримінального правопорушення за вищевказаних обставин ОСОБА_4 , його тяжкість.

Ризик спроби підозрюваного знищити, ховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення відпав, так як проведено ряд слідчий дій у кримінальному провадженні №0000140.

Про існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.

Також захисник підозрюваного, звертаючись з клопотанням про зміну запобіжного заходу належним чином обґрунтував зміну обстановки та зникнення ряду ризиків, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні захисником надані достатні докази того, що підозрюваний ОСОБА_4 має місце проживання, є внутрішньо переміщеною особою, проживає з батьками - пенсіонерами, частково відшкодував потерпілому шкоду, вину визнає, сприяє слідству, в подальшому має намір відшкодовувати шкоду. Дані обставини вказують на стійкі соціальні зв`язки підозрюваного.
В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 в подальшому може незаконно впливати на потерпілого, свідків в кримінальному провадженні, знищити, ховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не має, а тому відсутні правові підстави стверджувати про наявність вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Отже, докази надані стороною обвинувачення, вказують, що ОСОБА_4 причетний до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, зокрема, що останній проживає з батьками пенсійного віку; а також що підозрюваним частково відшкодована шкода, у своїй сукупності дають підстави для висновку, про те, що слід застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 201 КПК України, суд-,

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, задовольнити.
Змінити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Валькумей, Чаунського району Магаданської області, Російська Федерація, житель АДРЕСА_1 , тимчасово без реєстрації як внутрішньо переміщена особа проживає АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, запобіжний захід тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят) днів наступні обов`язки:

1) прибувати на виклики слідчого, прокурора та/або до суду;

2) не залишати місце проживання - за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду.
3) утримуватись від спілкування із свідками, потерпілим по кримінальному провадженню, за винятком проведення слідчих дій.
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну

Роз`яснити підозрюваному, що працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в квартиру, за місцем його проживання, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Крім того роз`яснити, що у випадку порушення умов домашнього арешту до підозрюваного за клопотанням слідчого або прокурора може бути застосовано інший, більш суворий запобіжний захід.

Строк запобіжного заходу рахувати з 16 год. 30 хв. 27 вересня 2022 року. Ухвала діє до 16 год. 30 хв. 26 листопада 2022 року.

Виконання ухвали доручити працівникам відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі п.1 ч.3 ст.202 КПК України, доставити підозрюваного ОСОБА_4 по місцю проживання і негайно звільнити з під варти.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1