Провадження №: 1-кп/752/1647/22
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
19.09.2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження № 0001549 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

встановив:
29.08.2022 року до Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001549 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просила призначити справу до судового розгляду. Також заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України, посилаючись на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки після направлення обвинувального акту до суду, маючи інформацію про анкетні відомості потерпілого ОСОБА_6 , прийшов до місця проживання останнього і під час спілкування тиснув на нього та наполягав на відмові від поданої заяви про вчинення злочину. Також прокурор зазначає, що обвинувачений знаходився з своїм знайомим задля посилення психологічного тиску на потерпілого. Крім того, у судовому засіданні, прокурор зазначила, що обвинувачений може здійснювати вплив на потерпілого та свідків, з метою змусити відмовитись або змінити надані показання, а інші більш м"які запобіжні заходи застосовані бути не можуть, оскільки обвинувачений не має постійного законного джерела доходу, вчинив корисливий злочин, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а тяжкість вчиненого злочину вказує на доцільність застосування найсуворішого виду запобіжного заходу. Разом з цим, просила призначити справу до судового розгляду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду та заперечувала щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки потерпілий заяв чи скарг на обвинуваченого не подавав.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника, заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу, оскільки дійсно приходив до потерпілого, однак не хотів лякати, а хотів переконатися чи впізнає його ОСОБА_6 . Крім того, не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив не обирати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки не відчуває загрози своєму життю та здоров"ю. Вказує, що візит ОСОБА_3 був для нього не приємний і просить, щоб останній до нього більше не приходив. Потерпілий не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши сторін, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, суд дійшов наступних висновків.
Вказане кримінальне провадження надійшло із обвинувальним актом із Голосіївської окружної прокуратури м. Києва.

Кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення немає.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, встановивши відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 2-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Проте сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили.
Так, ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено достатніх підстав для підтвердження необхідності застосування тримання під вартою до обвинуваченого. Крім того, сам потерпілий, з яким спілкувався обвинувачений, вказав, що не відчував загрозу своєму життю. Отже клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у обвинуваченого наміру перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження а саме, впливати на потерпілого та свідків.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, працює не офіційно, процесуальних обов"язків не порушує, на потерпілого та свідків на даний час не здійснює вплив, а тому за вказаних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 177,178, 183, 194, 314, 315 КПК України, суд
ухвалив:

призначити судовий розгляд кримінального провадження №0001549 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні Голосіївського районного суду м. Києва на 26.09.2022 року на 10 год. 30 хв.
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1