Справа № 188/3/22
Провадження № 1-кп/188/86/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 16 листопада 2021 року, стосовно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, якому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (дистанційно),

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор подав до суду клопотання про подальше продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, посилаючись на те, що о 14 годині 05 хвилин 10 липня 2022 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою. Однак, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та в ході судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_3 не працевлаштований, не має будь-якої роботи і перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_3 особисто знайомий із більшістю свідків, допитаних в ході розслідування кримінального провадження, знаючи про місце проживання, у випадку наявності у нього можливості вільного пересування може незаконно впливати на них будь-яким чином з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні для уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_3 проживає разом з дружиною і двома малолітніми дітьми, до себе до дому нікого не впускає, схильний до побиття дружини і дітей, тому може вчинити новий злочин проти життя і здоров`я, у зв`язку з чим потребує ізоляції від суспільства.

Захисник заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що, виходячи з принципу верховенства права та права кожного на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прокурор не довів наявність підстав для подальшого тримання обвинуваченого під вартою, що достатнім запобіжним заходом є цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений заперечував проти клопотання, наголошуючи на відсутності доказів його вини у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, погодився дотримуватися умов домашнього арешту у разі обрання судом такого запобіжного заходу.

Вислухавши думки осіб, які беруть участь у судовому провадженні, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), викладену в п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким. Обставини його вчинення, викладені у обвинувальному акті, та можливість отримання обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років дають суду підстави для висновку про існування ризиків, вказаних у клопотанні прокурора.

Уже досліджена судом частина доказів, зокрема, показання потерпілої та декількох свідків обвинувачення не спростовують висунутого обвинувачення і не виключають вини обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину проти життя і здоров`я його дитини.

Суд вважає, що з огляду на існування ризиків, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення або ухилитися від суду, впливати на ще не допитаних свідків, враховуючи конкретні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, слід продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 372, 392, 532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чорнобиль Київської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 14 години 05 хвилин 11 липня 2022 року до 14 години 05 хвилин 08 вересня 2022 року включно.

Копії цієї ухвали вручити захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань (№ 4)» до відома та для вручення обвинуваченому.

Ухвала підлягає оскарженню протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1