Справа № 522/2581/21
Провадження по справі № 1-кп/522/864/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , про часткове скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0000917 від 12.08.2020 року стосовно ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває обвинувальний акт №0000917 від 12.08.2020 року стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.
Від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , надійшло клопотання про часткове скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року, з грошових коштів, вилучених під час огляду місця події 30.08.2020 року, в рамках вказаного кримінального провадження, яке він підтримав в судовому засіданні та просив задовольнити, посилаючись на те, що арешт зазначеного майна не відповідає завданням кримінального провадження та у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба, адже фактично зазначені грошові кошти не є речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження. Крім того, 29.06.2021 року в судовому засіданні під час дослідження письмових доказів, сторона обвинувачення констатувала, що вилучені та арештовані грошові кошти не підтверджують винуватість ОСОБА_5 , а є лише вилученими грошовими коштами, які були при собі у ОСОБА_5 під час його затриманні. Також звернув увагу, що арешт на дані грошові кошти не накладався з метою забезпечення цивільного позову, який на той момент подано не було.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника. Крім того, зазначив, що він має бажання перерахувати вказані кошти на допомогу Збройним силам України, на підтвердження чого суду будуть надані відповідні документи.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання, просила відмовити в його задоволенні. Вказала, що долю речових доказів буде вирішено після ухвалення вироку. Крім того, зазначила, що грошові кошти, арешт з яких просить скасувати сторона захисту, у разі встановлення вини обвинуваченого, можуть забезпечити поданий цивільний позов у даному кримінальному провадженні.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши наявні матеріали та доводи клопотання, дійшов висновку про таке.
Згідно із ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Абзацом 2 частини 1 статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте судом встановлено, що зазначені грошові кошти не є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
В своїх доводах щодо скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року, а саме грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 8 шт., грошова купюра номіналом 500 гривень в кількості 2 шт., грошова купюра номіналом 200 руб. в кількості 1 шт., грошові купюри номіналом 5 гривень в кількості 4 шт., грошові купюри номіналом 10 доларів США в кількості 2 шт., грошові купюри номіналом 1 долар США в кількості 2 шт., грошові купюри номіналом 5 доларів США в кількості 4 шт., грошові кошти номіналом 1000 гривень в кількості 1 шт., грошові кошти номіналом 50 євро в кількості 2 шт., захисник обвинуваченого посилався, що в даному кримінальному провадженні вони не є речовими доказами. Крім того, 29.06.2021 року в судовому засіданні під час дослідження письмових доказів, сторона обвинувачення констатувала, що вилучені та арештовані грошові кошти не підтверджують винуватість ОСОБА_5 , а є лише вилученими грошовими коштами, які були при собі у ОСОБА_5 під час його затриманні. Також зазначив, що обвинувачений має бажання перерахувати вказані кошти на допомогу Збройним силам України.
Проте, прокурор вказала, що в подальшому, у разі визнання винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КПК України, щодо арештованого майна може буде застосована спеціальна конфіскація. Крім того, в даному кримінальному провадженні наявний цивільний позов, а доля речових доказів судом вирішується в нарадчій кімнаті.
Враховуючи, що судом ще не завершилось дослідження доказів у вказаному кримінальному провадженні, для перевірки відсутності підстав для обмеження права на вільне володіння вказаного майна, наразі вирішення питання про скасування арешту, накладеного на майно зазначеної особи, є передчасним. Крім того, суд бере до уваги санкцію статті, яка інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 , що передбачає покарання у виді обов`язкової конфіскації, а також спецконфіскації, яка може бути до нього застосована у разі доведення його винуватості.
Також колегія суддів бере до уваги наявний цивільний позов у даному кримінальному провадженні.
Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації зазначаються у резолютивній частині вироку згідно вимогам абзацу пункту 2 частини четвертої статті 374 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні поданого клопотання захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 , про часткове скасування арешту з вищеперерахованих грошових коштів, вилучених під час огляду місця події 30.08.2020 року, в рамках кримінального провадження №0000917 від 12.08.2020 року, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року, необхідно відмовити, у зв`язку із недоведеністю, що в застосуванні цього заходу відпала потреба.
Керуючись ст. 131, 132, 170, 173, 174, 372, 376 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , про часткове скасування арешту з грошових коштів, вилучених під час огляду місця події 30.08.2020 року, в рамках кримінального провадження №0000917 від 12.08.2020 року, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року відмовити, з підстав викладених в мотивувальній частині ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Приморського районного суду м. Одеси

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3