Справа № 522/3804/22
Провадження № 1-кс/522/2736/22
УХВАЛА
03 травня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000200 від 03.03.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новосибірськ Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на території міста Одеса фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання слідчого, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених слідством обставинах, маючи прямий умисел на зберігання бойових припасів, заволодів трьома бойовими ручними гранатами «РГД-5» з маркуваннями: на першому корпусі гранати «41 82 Т», на другому корпусі гранати «35 81 Т», на третьому корпусі гранати «39 90 Т», однаковим тавруванням на трьох важелях запалу «172 89 УЗРГМ 2 583», 66 патронами калібру 7,62 мм., 33 патронами калібру 5,45 мм., 138 патронами калібру 9 мм, 53 патронами калібру 12 мм., та достовірно знаючи, що дані патрони та гранати з запалами є бойовими припасами і виключені з вільного обігу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї дії, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, забрав їх собі, обернувши їх у своє володіння тим самим незаконно придбав. Крім того, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених слідством обставинах, маючи прямий умисел на зберігання вогнепальної зброї заволодів пістолетом ТТ «Тульський Токарєв» із маркуванням «S 129», пістолетом «Beretta 8 мм» без маркування, пістолетом «Форт 12РМ 9 мм Р.А.» із маркуванням « НОМЕР_1 », пістолетом «Walther» із маркуванням «67 інша частина маркування не відображається, у зв`язку із механічними пошкодженнями», автоматом Калашникова зразку 1974 року із маркуванням « НОМЕР_2 », вогнепальною зброєю «Escort» із маркуванням НОМЕР_3 , вогнепальною зброєю із маркуванням «SHS64», вогнепальною зброєю із маркуванням «SHE 65», та достовірно знаючи, що дана зброя є вогнепальною і виключена із вільного обігу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї дії, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, забрав їх собі, обернувши їх у своє володіння тим самим незаконно придбав.
Маючи прямий умисел, направлений на зберігання бойових припасів та вогнепальної зброї, ОСОБА_5 , взяв вищевказані бойові припаси та вогнепальну зброю та відвіз їх до готелю «Мирний» за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 71А, де без передбаченого на те законом дозволу розпочав незаконно їх зберігати, при цьому маючи достатньо часу для добровільної здачі органам влади у встановленому законом порядку.
Оскільки запобігти ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу на думку сторони обвинувачення неможливо, слідчий просить продовжити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, та вважав за необхідне продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою уникнення ризиків зазначених у клопотанні.
Захисник заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходжу до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 7 років.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами: оглядом місця події, допитом свідка ОСОБА_9 , допитом свідка ОСОБА_10 , допитом свідка ОСОБА_11 , допитом свідка ОСОБА_12 , допитом свідка ОСОБА_13 , допитом свідка ОСОБА_14 , допитом свідка ОСОБА_15 , протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Метою продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Підставою щодо продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Так, на даний час, є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , який є непрацевлаштованим, у якого відсутні міцні соціальні зв`язки, підозрюваний за вчинення тяжкого злочину, є громадянином РФ та має можливість перетинати державний кордон України, і відповідно може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому наявний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, слідчий суддя вбачає реальним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Зважаючи на характер кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вбачає ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").
Зважаючи на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням майнового стану
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.06.2022 року включно.
Строк дії ухвали обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 03.05.2022 року.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 717900 (сімсот сімнадцять тисяч дев`ятсот) гривень, визначену ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2022 року (справа № 522/3804/22; провадження № 1-кс/522/1998/22).

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування зі свідками;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Зобов`язати слідчого здійснити переклад даної ухвали у передбачений КПК України спосіб.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1