Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/17/22
Єдиний унікальний №733/1036/21
Вирок
Іменем України
23 травня 2022 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Ічня, кримінальне провадження за № 0000100 від 24.03.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
24 березня 2019 року, близько 01-ї год., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , що розташований за адресою : АДРЕСА_2 , керуючись умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно кинула скляний келих в лобну ділянку обличчя ОСОБА_4 , чим заподіяла останній тілесне ушкодження у виді забійної рани лобної ділянки справа, яке відповідно до висновку експерта №79 від 18.04.2019 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми діями обвинувачена вчинила кримінальний проступок передбачений ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку не визнала та пояснила, що 24.03.2019 року близько 1-ї год ночі під час перебування в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », між нею та потерпілою виникла сварка під час якої вона вдарила потерпілу ОСОБА_4 скляним стаканом, в результаті чого він розбився і порізав лобну ділянку голови, але вона це зробила ненавмисно. Хтось потіг її за волосся, але вона не бачила хто, як пізніше вияснилось то була ОСОБА_8 . Після інциденту декілька разів вона намагалась поговорити з потерпілою, однак та заявила великі вимоги, на що вона не була згодна. З огляду на те , що пережила потерпіла - просить у неї пробачення. Цивільний позов не визнає, т.я. вона це зробила ненавмисно.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку доведена повністю.
Обвинувачена ОСОБА_6 своєї провини не визнала , однак її вина підтверджується наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що 24.03.2019 року, близько 01.00 год., вона разом зі своїм другом ОСОБА_9 перебували у приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Під час словесної перепалки з ОСОБА_6 спочатку остання вилила на неї вміст стакана , а потім кинула їй в лице пустий стакан , який від удару розбився і порізав їй лобну частину голови. Під час сварки ОСОБА_6 ображала її нецензурною лайкою. Вона чула , як в компанії остання сміялася, вимовляючи її прізвище. Потім її відвезли до лікарні,де наклали шви. ОСОБА_6 не просила у неї вибачення.
Суд надав перевагу показанням потерпілої над показаннями обвинуваченої, оскільки потерпіла аргументовано пояснила причину розвитку конфлікту на відміну від обвинуваченої і в судовому засіданні не встановлено жодних підстав для обмови потерпілою обвинуваченої.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав , що 24.03.2019 року він з потерпілою ОСОБА_4 перебували в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла сварка. Він бачив, що ОСОБА_6 кинула в лице ОСОБА_4 стакан, який розбився і порізав лице. Потім її відвезли в лікарню.
Свідок ОСОБА_11 показала , що 23.09.2019 року в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вона була барної стійки , а ОСОБА_6 та ОСОБА_4 стояли неподалік обличчям один до одного і лаялися, а потім сцепилися вдвох . Хтось із хлопців хотів їх розборонити. Бачила , що скляний стакан летів в напрямку обличчя ОСОБА_4 . Я вважаю, що стакан не міг розбитися на голові ОСОБА_4 , так як він міг розбитися об двері , а осколки порізали ОСОБА_4 . Може хтось підбив руку ОСОБА_6 із стаканом , але вона не бачила.
Свідок ОСОБА_12 показала, що 24 .03.2019 року, близько 1-ї год. ночі вона з друзями відпочивали в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Молоді було багато. ОСОБА_6 спілкувалась із знайомим ОСОБА_4 . ОСОБА_4 в грубій формі сказала хлопцю , щоб той з нею не спілкувався. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 почався конфлікт. У ОСОБА_6 в руці був стакан з коктейлем . Якось вийшло , що хтось штовхнув ОСОБА_6 і вміст стакана вилився на ОСОБА_4 . Тоді ОСОБА_4 схватила ОСОБА_6 за волосся і за руку і та , вивертаючись, кинула стакан , коли ОСОБА_6 обернулась то побачила, що її тримає ОСОБА_4 . В цей момент вона відійшла від ОСОБА_6 до своїх знайомих. Вона бачила, як стакан потрапив в голову ОСОБА_4 . Після цього вона із своїм хлопцем пішли з бару, а заклад закрили і всі розійшлися. Я бачила , що ОСОБА_4 була в нетверезому стані.
В судовому засіданні було також досліджено матеріали справи, а саме:
-витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, (а.с.49);
-постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування (а.с.50);
-постанову про визначення підслідності за підрозділом дізнання та доручення здійснення досудового розслідування у формі дізнання (а.с.51,52);
- постанову слідчого від 19 березня 2020 року про перекваліфікацію кримінального правопорушення на ч.2 ст.125 КК України (а.с.53);
- клопотання слідчого від 26.03.2019 року про призначення судово-медичної

експертизи (а.с.54);
- ухвала слідчого судді від 26 березня 2019 року про призначення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.с.55);
-висновок експерта №79 від 26 березня 2019 року, згідно якого у ОСОБА_4 мають наступні тілесні ушкодження: забійна рана лобної ділянки справа. Дане тілесне ушкодження виникло від дії тупого предмету , за механізмом удару, по давності , може відповідати 24.03.2019 року та відповідно до п.п.22.3.1а, 2.3.2а,2.3.3,4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я(а.с.56-58);
- протокол огляду місця події від 28.02.2020 року , об`єктом огляду якого був телефон марки Xiaomi Redmi 4X, який належить ОСОБА_13 , на якому виявлено переписку в мережі «Інстаграм» між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 та приєднано як додаток до протоколу огляду місця події (а.с.59-64);
-клопотання про продовження строку досудового розслідування від 19.03.2020 року(а.с.65-66);
-ухвалу слідчого судді Ічнянського районного суду від 24.03.2020 року про задоволення клопотання про продовження строку досудового розслідування до 24 вересня 2020 року (а.с.67);
-протокол проведення слідчого експерименту від 27.05.2020 року разом з фототаблицями (а.с.68-74);
-постанову слідчого від 01.06.2020 року про призначення додаткової судово-медичної експертизи (а.с.75-76);
- висновок експерта №128 (додатковий до висновку №79 від01.04.-18.04.2019 р) від 01.06.2020 року, згідно якого у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження : забійна рана лобної ділянки справа. Враховуючи характер, анатомічну локацію даного тілесного ушкодження, останнє могло утворитися в тому числі за обставин, на які вказує ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту (а.с.77-80);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого дівчина , яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 зображена на фото №2 (а.с.81)
- протокол огляду місця події від 27.10.2019 року, об`єктом якого є телефон марки Xiaomi Redmi Note,(а.с.84-85) на одному записі якого відображається розмова між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в якому остання вказує на те, що хоче домовитись з ОСОБА_16 щодо нанесених їй тілесних ушкоджень (а.с.82-83)
- довідку КНП «Ічнянська ЦРЛ» 01-21/149 від 20.02.2020 про те, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться (а.с.98);
- характеристику , видану 24.02.2020 Парафіївським селищним головою , відповідно до якої компроментуючі матеріали на ОСОБА_6 до селищної ради не надходили (а.с.99);
- вимогу старшого слідчого СВ Ічнянського відділення поліції № Прилуцького ВП ОСОБА_17 від 17.02.2020 за №714 , згідно з якою ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувалась (а.с.97).
Таким чином, заслухавши показання обвинуваченої, потерпілої, свідків та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 в судовому засіданні доведена повністю, а тому її дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, які виразилися у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання також не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, раніше не судима кримінальне правопорушення вчинила вперше та належить до категорії проступків і, за місцем проживання позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на даний час навчається, а тому вважає за можливе у такому випадку призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадський робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення.
Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Разом з цим судом є встановленим, що на час постановлення вироку, сплинув строк давності за злочином передбаченим ч. 2 ст. 125 КК України.

При цьому, строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст.74, ст.49 КК України та звільняє засудженого від відбуття покарання за закінченням строку давності.

Враховуючи, що захисник обвинуваченої ОСОБА_7 просив постановити стосовно ОСОБА_6 виправдувальний вирок, суд вважає, що при ухваленні вироку та визначенні міри покарання, від призначеного покарання обвинуваченої слід звільнити,

керуючись нормативними положеннями ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 заявила цивільний позов, у якому просить суд стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 50000 грн моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу. Посилається на те, що через цинічне побиття вона перенесла моральні, фізичні, душевні, психічні страждання, оскільки стала жертвою насильницького злочину. Навіть через тривалий час вона не може забути про дану подію, адже про неї їй нагадує шрам на лобній ділянці голови. З цих причин змінився її ритм життя та вона прикладає додаткові зусилля для його відновлення.
Розглянувши цивільний позов суд приходить до висновку, що його слід задовольнити частково з таких міркувань.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Аналізуючи встановлені та досліджені судом обставини справи суд приходить до висновку, що потерпілій ОСОБА_4 внаслідок неправомірних дій обвинуваченої ОСОБА_6 дійсно була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що вона змушена була пережити фізичний біль та страх і переживання за своє здоров`я, що тривало певний проміжок часу і їй був необхідний певний час для відновлення нормального способу життя та загоєння ран.
Керуючись вимогами розумності і справедливості, враховуючи розмір страждань які перенесла потерпіла у результаті нанесення їй удару по голові суд вважає, що належною грошовою компенсацією ОСОБА_4 буде сума в розмірі 10000,00 грн.
Що стосується витрат щодо надання правової допомоги потерпілій ОСОБА_4 , то суд зазначає наступне. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Потерпілою на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано додаткову угоду до Договору б/н від 28.09.2021 року про надання правової допомоги, Акт наданих послуг, підписаний сторонами, квитанцію до прибуткового касового ордера б/н

про сплату 10 000,00 грн., тому суд вважає , що заявлені вимоги підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_6 .
Тому керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строку давності.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 10000,00 грн. моральної шкоди та 10000,00 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 20000,00 грн. (двадцять тисяч).
В решті позовних вимог відмовити.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1