Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/430/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 15 вересня 2022 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівного Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15.09.2022 року по 13.11.2022 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 99 240 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 15 вересня 2022 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15.09.2022 року по 13.11.2022 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 99 240 грн.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що мешканець м. Кропивницького, Кіровоградської області ОСОБА_8 , не займаючись і не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, в порушення Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, вчинив придбання та зберігання за місцем власного проживання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, обіг якого заборонено, з метою збуту.

Так, під час проведення досудового розслідування за матеріалами вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 11 год. 11 хв. 13.09.2022, за невстановлених слідством обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, придбав з метою подальшого збуту подрібнену, суху рослину конопель, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-22/7220-НЗПРАП від 14.09.2022 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 354,434 грама.

Таким чином, отримавши у володіння особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, з метою подальшого збуту, ОСОБА_8 вчинив придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб.

В подальшому, ОСОБА_8 , придбавши особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 11 год. 11 хв. 13.09.2022, за невстановлених обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, особисто помістив його до поліетиленового згортку, який шляхом вакуумації спресував для більшого вмісту згортку, та залишив його зберігатись в поліпропіленовому відрі в шафі в приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

13.09.2022, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.08.2022, в період часу з 11 год. 11 хв. до 12 год. 50 хв., працівниками поліції проведено обшуку квартири АДРЕСА_2 , за місцем вчинення злочинної діяльності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено поліетиленовий згорток, всередині якого знаходиться речовина темно - зеленого кольору рослинного походження в подрібненому стані, яку слідчим було поміщено до спецпакету «Національна Поліція України» № NPU1521185.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-22/7220-НЗПРАП від 14.09.2022, надана на дослідження речовина, яка була вилучена в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 354,434 г.

Таким чином, отримавши у володіння особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, з метою подальшого збуту, ОСОБА_9 , помістивши до шафи за місцем проживання, останній вчинив зберігання наркотичного засобу, предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби з метою подальшого збуту.

Тим самим, ОСОБА_8 , своїми протиправними діями вчинив незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 не одружений, неповнолітніх дітей не має, не працює, що не свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, раніше не судимий, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Прокурором обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Крім того, мають під собою підґрунтя й зазначений прокурором ризик того, що підозрюваний ОСОБА_10 може незаконно прямо чи опосередковано впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні , що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань, оскільки йому відомі їх прізвища та імена, адреси проживання.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги обґрунтував тим, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що кримінальне провадження зареєстровано ще 06.01.2022, а затримано ОСОБА_8 через більш ніж 9 місяців, а саме 13.09.2022. При цьому, йому інкримінують дату вчинення злочину - не пізніше 13.09.2022. За логікою виходить, що відомості в ЄРДР внесено щодо зовсім інших фактів, оскільки не може бути такого, що злочин вчинено через 9 місяців після реєстрації кримінального провадження.

Слідчий суддя перерахував в ухвалі назви нібито доказів, які обґрунтовують повідомлення про підозру. При цьому, перераховані докази досліджено формально та поверхово. Версію ОСОБА_8 проігноровано, а на дотримання чи не дотримання закону при проведенні слідчих дій слідчий суддя уваги не звертав зовсім. Так, ОСОБА_8 пояснив, що квартира, де проводився обшук, йому не належить. Він її лише орендував, коли проживав в м. Кропивницький, а проживав там не весь час, а час від часу. Таким чином, щодо знайдених нібито наркотиків питання слід ставити власнику та тим людям, яких власник впускав до квартири.

Обставин, які б свідчили, що ОСОБА_8 намагатиметься реалізувати хоча б один із ризиків зі ст. 177 КПК України в рамках вказаного кримінального провадження стороною обвинувачення в клопотанні не наведено та в судовому засіданні не встановлено.

Поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що за 58 років у ОСОБА_8 не має судимостей. ОСОБА_8 не вчинив жодних дій, які б свідчили про майбутнє порушення ним процесуальних обов`язків підозрюваного.

В судовому засіданні не доведено жодного невиконання ОСОБА_8 процесуального обов`язку підозрюваного. В ухвалі відсутні належні обґрунтування щодо неможливості застосувати більш м`який запобіжний захід

Слідчий суддя в ухвалі зазначив загальні шаблонні фрази з приводу того, що більш м`які запобіжні не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного та перебуваючи не під вартою, ОСОБА_8 нібито реалізує ризики.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, яка просила відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000005 від 06.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

13.09.2022 ОСОБА_8 о 14 год. 40 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.09.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України - незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, не одружений, неповнолітніх дітей не має, не працює, що не свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, раніше не судимий.

Крім того слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 06.01.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 04.04.2022; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 15.02.2022; протокол обшуку від 13.09.2022 квартири АДРЕСА_2 .

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду , оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Також, мають під собою підґрунтя ризик того, що підозрюваний може незаконно прямо чи опосередковано впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань, оскільки йому відомі їх прізвища та імена, адреси проживання.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та положень ч.5 ст.182 КПК України, визначив розмір застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 99 240 грн.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що наявність ризиків зазначених в клопотанні, передбачених ст.177 КПК України не доведено, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із даним розміром застави, який на даний час не може бути зменшений.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою або зменшити на даний час розмір визначеної застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 15 вересня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15.09.2022 року по 13.11.2022 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 99 240 грн. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)