печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000576 від 08.08.2022,

ВСТАНОВИВ:
18.08.2022 старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучені 13.08.2022 в ході затримання ОСОБА_5 речі а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51», номер моделі «SIM A515F/DSN», в якому маються дві картки операторів мобільного зв`язку з наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Motorola», модель «moto e20» в якому картка оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що управлінням з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000576 від 08.08.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у період липня-серпня 2022 року, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх правові наслідки, знехтував вимогами чинного законодавства з метою особистого незаконного збагачення, розробив та втілив у життя злочинну схему з одержання неправомірної вигоди, яка полягає у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди від фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , який здійснює регулярні пасажирські перевезення, за вплив на службових осіб Запорізької обласної військової адміністрації, Головного управління Національної поліції у Запорізькій області та Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, у сприянні у безперешкодному проходженні «фільтраційних» заходів та безперешкодному виїзді поза загальною чергою пасажирських транспортних засобів ОСОБА_6 на тимчасово окуповану територію України, таким чином вчинив тяжке корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, приблизно всередині липня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 познайомився з ОСОБА_6 , який зареєстрований як фізична особа підприємець та здійснює пасажирські перевезення, в тому числі на тимчасово окуповані території України, на орендованих пасажирських транспортних засобах.

Під час зустрічі у вказаний період часу ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 що найближчим часом планує здійснити перевезення пасажирськими автомобілями марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_4 , з пасажиромісткістю 19 посадочних місць, та автомобілем марки «БАЗ», моделі «А079.20 ЭТАЛОН», державний номерний знак НОМЕР_5 , з пасажиромісткістю 30 посадочних місць, громадян з міста Запоріжжя на тимчасово окуповану територію України.

Так, згідно наявного умислу, ОСОБА_5 вирішив висловити ОСОБА_6 вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди за вплив на службових осіб Запорізької обласної військової адміністрації, Головного управління Національної поліції у Запорізькій області та Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, з метою нестворення останніми перешкод під час проведення зазначених перевірочних заходів пасажирських транспортних засобів ОСОБА_6 та сприяння останніми безперешкодному виїзду поза загальною чергою пасажирських транспортних засобів з громадянами на тимчасово окуповану територію України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , будучи обізнаним з порядком і особливостями проїзду пасажирськими транспортними засобами з громадянами на тимчасово окуповані території України, маючи певне коло знайомств серед службових осіб Запорізької обласної військової адміністрації, Головного управління Національної поліції у Запорізькій області та Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, під час вказаної зустрічі повідомив ОСОБА_6 щодо необхідності надання йому неправомірної вигоди за вплив на вищезазначених службових осіб правоохоронних органів Запорізької області з безперешкодного проїзду пасажирських транспортних засобів ОСОБА_6 на тимчасово окуповану територію України з розрахунку 600 доларів США за безперешкодний проїзд транспортного засобу пасажиромісткістю до 20 осіб та 800 доларів США за безперешкодний проїзд транспортного засобу пасажиромісткістю більше 20 осіб.

12.08.2022, ОСОБА_6 перебуваючи на території Пропускного пункту, за адресою: АДРЕСА_1 , повідомив ОСОБА_5 , що в період з 15 по 17 серпня 2022 року планує виїзд пасажирськими транспортними засобами - автомобілями марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_4 , та автомобілем марки «БАЗ», моделі «А079.20 ЭТАЛОН», державний номерний знак НОМЕР_5 , на тимчасово окуповану територію Херсонської області.

Переконавшись що ОСОБА_6 подав необхідні визначені Інструкціями заявки для виїзду на тимчасово окуповану територію Херсонської області, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, повторно повідомив ОСОБА_6 про необхідність надання неправомірної вигоди у раніше визначеному ним розмірі, а саме загальною сумою 1400 доларів США за проїзд двох пасажирських автомобілів з громадянами, та зазначив, що ОСОБА_6 повинен передати йому обумовлену суму неправомірної вигоди вранці 13.08.2022.

В свою чергу, ОСОБА_6 , на виконання вимоги ОСОБА_5 , близько 06.20 години 13.08.2022 прибув у визначене останнім місце територію Пропускного пункту за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 13.08.2022 близько 06.35 години, перебуваючи на території Пропускного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання раніше озвученої вимоги ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 1400 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 13.08.2022 складає 51 184 грн., за вплив на прийняття рішення уповноваженими службовими особами Запорізької обласної військової адміністрації, Головного управління Національної поліції у Запорізькій області та Управління Служби безпеки України в Запорізькій області щодо безперешкодного проходження транспортними засобами ОСОБА_6 так-званих «фільтраційних заходів» (перевірок транспортних засобів та пасажирів, які проводяться на території Пункту пропуску) та виїзд поза загальною чергою на тимчасово окуповану територію Херсонської області.

Після одержання неправомірної вигоди в цей же день ОСОБА_5 затримано працівниками правоохоронного органу, чим припинено його злочинну діяльність.

13.08.2022 о 06 год. 42 хв., безпосередньо після вчинення тяжкого злочину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

13.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У ході затримання ОСОБА_5 вилучено наступне майно, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51», номер моделі «SIM A515F/DSN», в якому маються дві картки операторів мобільного зв`язку з наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Motorola», модель «moto e20» в якому картка оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 .

Відповідно до постанови від 13.08.2022 зазначені речі визнані речовим доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, у вищезазначених речах містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

В судове засідання слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що управлінням з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000576 від 08.08.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

13.08.2022 о 06 год. 42 хв., безпосередньо після вчинення тяжкого злочину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

У ході затримання ОСОБА_5 вилучено наступне майно, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51», номер моделі «SIM A515F/DSN», в якому маються дві картки операторів мобільного зв`язку з наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Motorola», модель «moto e20» в якому картка оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 .

13.08.2022 винесено постанову про визнання речовим доказом речей, вилучених у ході затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час затримання особи.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході затримання ОСОБА_5 майно, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 13.09.2022 в ході затримання ОСОБА_5 майно, а саме на:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51», номер моделі «SIM A515F/DSN», в якому маються дві картки операторів мобільного зв`язку з наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Motorola», модель «moto e20» в якому картка оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000576 від 08.08.2022.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1