ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4838/22
провадження № 1-кс/753/859/22
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

"23" травня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захісника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 25.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001145, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.02.2014 Чернігівським районним судом Чернігівської обл. за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, на строк 6 років позбавлення волі; 06.06.2014 Чернігівським районним судом Чернігівської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України, на строк 6 років позбавлення волі; 24.10.2013 Коропським районним судом Чернігівської обл. за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України, на строк 5 років позбавлення волі; 03.12.2013 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 70 КК України, звільнений 13.04.2017 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 28 днів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2022 слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0001145 від 25.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києвіперебувають матеріали кримінального провадження №0001145, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2022, за ознаками злочину, передбаченогоч. 4 ст. 189 КК України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, крім того Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, вступивши в попередню змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою особистого збагачення, безпідставно, вирішили вчинити вимагання грошових коштів від ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 24.04.2022, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , нанесли потерпілому тілесні ушкодження в ділянці повік правого ока у виді синця, два садна на нижній повіці правого ока, та одного садна в проекції лівої реберної дуги по середньо-ключичній лінії, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали безпідставно вимагати передати їм гроші в сумі 6000 гривень, при цьому стали залякувати потерпілого в ході телефонних розмов усними висловлюваннями про застосування насильства, погрожуючи вбивством та фізичною розправою.

В результаті чого ОСОБА_8 , будучи наляканим за своє життя, припускаючи можливість позбавлення життя або заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, уникаючи можливих шкідливих наслідків, вимушений був погодитись з незаконними вимогами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , одночасно повідомив останніх, що наразі грошові кошти у нього відсутні, на що, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вимагання чужого майна ОСОБА_8 , із висловлюванням погроз повідомили, що він повинен виплатити їм гроші в сумі 6000 гривен.

19.05.2022 о 13 год. 43 хв. ОСОБА_9 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 3, біля банкомату «ПриватБанк» виконуючи незаконні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 поповнив картку № НОМЕР_1 банку АТ «ПУМБ», якою користується ОСОБА_5 , на суму 6000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він своїми умисними діями вчинив, вимагання, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціального статусу застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи свої заперечення недоведеністю підозри, просив в якості запобіжного заходу обрати для підозрюваного ОСОБА_5 нічний домашній арешт.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалах зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

20.05.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: змістом протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію; змістом протоколів допиту та додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 , змістом протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , змістом протоколів огляду відеозапису, змістом протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України; змвстом протоколу огляду предмету (аудіозапису) від 19.05.2022; змістом протоколу огляду предмету від 20.05.2022.
Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення з корисливих мотивів.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, у зв`язку з чим існує ризик того, що підозрюваний на час розслідування та судового розгляду вчинить спроби переховуватися від слідства та суду.

Існування ризику, передбаченого п.п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, підтверджується, зокрема, тим фактом, що підозрюваний має судимість за корисливі злочини, яка на теперішній час не знята і не погашена. Зазначений факт, на переконання слідчого судді, призводить до обґрунтованого припущення про можливість вчинення підозрюваним нового корисливого злочину.

Також існує ризик можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого та свідків з метою зміни наданих ними показів (п.п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, потерпілий та свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них, підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на потерпілого, свідків, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце роботи та проживання.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного, оскільки існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26.06.1991).

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ураховуючи наявність у підозрюваного ОСОБА_5 судимості, а також санкцію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, до останнього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду й розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну його процесуальної поведінки.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Тримання під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих ст. 194 даного Кодексу, тобто утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики існують, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.

Щодо питання уникнення наявних ризиків шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особи під вартою, то у світлі факторів пов`язаних з особою підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Позиція сторони захисту щодо застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, жодним чином вказані висновки не спростовують.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, злочину, який ним вчинений, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й слідчий суддя вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний не працевлаштований, зважаючи на вчинений ним злочин, й усвідомлення наслідків покарання, що може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та суду є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою з правом внесення застави, у розмірі, який визначений слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, й з урахуванням того, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У своєму клопотанні слідчий не просить визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в якості альтернативного запобіжного заходу, проте відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України).

Законом України від 02.12.2021 за № 1928-XI "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2022 встановлений в сумі 2 481 грн.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням особи підозрюваного, його майнового стану та процесуальної поведінки, визначити заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень (2481 грн. х 80 п.м. = 198 480), яка буде достатньою для виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

Стосовно поданої захисником в порядку ст. 206 КПК України скарги щодо незаконного позбавлення особи свободи, слідчий суддя зазначає наступне.

У своїй скарзі захисник вказує на те, що ОСОБА_5 було затримано без ухвали слідчого судді та з порушенням імперативних вимог ч. 1 ст. 208 КПК України через тривалий час з моменту кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (відповідно до протоколу затримання та повідомлення про підозру) і без наявності обставин, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Просив слідчого суддю затримання та позбавлення свободи підзахисного ОСОБА_5 визнати незаконним та постановити ухвалу про звільнення його з під варти негайно в залі суду.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, зазначивши, що затримання підозрюваного ОСОБА_5 відбулося з дотриманням вимог п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, оскільки в органу досудового розслідування були обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива останнього з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи.

Відповідно до норм ч.ч. 1-5 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду або постанови керівника органу прокуратури затримати таку особу.

Ознайомившись з матеріалами скарги, заслухавши пояснення захисника, підозрюваного та прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в її задоволенні, оскільки під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення з корисливих мотивів. Доведення цих ризиків у судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтверджує обґрунтованість дій слідчого при затриманні підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки їх наявність давала підстави вважати, що дійсно існувала можливість його втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Оскільки прокурором у судовому засіданні доведено існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, скарга захисника щодо незаконного позбавлення особи свободи задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_4 в порядку статті 206 КПК України щодо незаконного позбавлення особи свободи - залишити без задоволення.

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 25.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001145, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 липня 2022 року.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 19.05.2022 року 14 год. 20 хв.

Встановити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, та надати можливість йому або іншій особі внести зазначену суму на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві, та надати документ, що підтверджує сплату слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого або прокурора;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави, але не більше ніж на строк досудового розслідування.

У разі невиконання вказаних обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 27.05.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1