КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 04 серпня 2022 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника ТОВ «ПРОДЖЕКТ КОНСАЛТІНГ ГРУП» - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладеноарешт на речові докази, вилучені 27.10.2021 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва по справі №757/52760/21-к старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України, підполковником поліції ОСОБА_7 в ході обшуку за адресою: місто Київ, провулок Артилерійський, будинок № 7-Б, поверх 3, поверхи № 6,14,15 та 17, згідно переліку.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання відбувся без участі власника майна, копію оскаржуваної ухвали не направлено, про її існування стало відомо 27 грудня 2021 року, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 29 грудня 2022 року .
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованною, невмотивованою у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт зазначає, що 18 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено скаргу сторони захисту на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язано слідчого повернути ТОВ ««ПРОДЖЕКТ КОНСАЛТІНГ ГРУП» тимчасові вилучені під час обшуку речі та документи, однак вказану ухвалу органом досудового розслідування не виконано.
Звертає увагу, що клопотання подано з порушенням строку, оскільки арешт на майно накладено після ухвали слідчого судді від 18 листопада 2021 року, тобто з моменту проведення обшуку та вилучення майна до моменту ухвалення зазначеної ухвали до суду з клопотанням орган досудового розслідування не звертався, що свідчить про навмисні дії органу досудового розслідування щодо неповернення вилученого майна.
Слідчим суддею в оскаржуваному рішенні не зазначено коли надійшло клопотання та яким числом воно датоване, а також не порушено питання про поновлення процесуальних строків та причин такого пропуску, відтак слідчим суддею проігноровано вимоги ст. 171, ч. 3 ст. 172 КПК України.
Крім того, слідчим суддею не повідомлено власника майна чи його представника про розгляд клопотання, що призвело до порушень вимог ч. 1 ст. 172 КПК України.
Також апелянт зазначає, що обставини та докази, які покладено в обґрунтування оскаржуваного рішення не відповідають дійсності та повністю спростовуються, зокрема в ухвалі зазначено про допит свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак зазначені показання свідків є неправдивими та надуманими.
Окрім того, докази на підтвердження ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна відсутні, з огляду на те, що під час обшуку неодноразово пропонувалося надати вільний доступ до усієї необхідної техніки для її огляду, вивчення та за необхідності копіювання змісту інформації, що міститься на ній.
Наголошує на тому, що в рамках кримінального провадження жодній особі про підозру не повідомлено, крім того, відомості про завдання будь-якої шкоди під час вчинення кримінального правопорушення, відсутні.
Апелянт зазначає, що через накладений арешт на майно, товариство не може повноцінно функціонувати та вести свою законну діяльність, що призводить до завдання збитків.
В судове засідання представник власника майна не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання йогоповідомлено у встановленому законом порядку, прокурор надіслав листа в якому просив розглянути апеляційну скаргу у його відсутність,а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора та представника власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06 липня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001409, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що групою осіб організовано протиправну фінансову схему за допомогою низки комерційних структур, направлену на шахрайське заволодіння грошовими коштами широкого кола громадян, в тому числі іноземних держав, під виглядом їх участі в ІТ-проектах шляхом залучення останніх у якості інвесторів, для реалізації програмного продукту (токена криптовалюти «Bitbon»), обіцяючи при цьому отримання надприбутків через незначний проміжок часу, в результаті розповсюдження технологій та залучення нових клієнтів, тобто так званої «фінансової піраміди».
Також встановлено, що до організаторів вказаної протиправної схеми причетні громадяни України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та інші невстановлені на даний час особи.
27 жовтня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено:

1. Mini ПК MSI, s/n B120H0902818;
2. Mini ПК MSI, s/n B120H0405049;
3. Mini ПК MSI, s/n B120H0405019;
4. Mini ПК MSI, s/n B120H0402363;
5. Мобільний телефон «MOTO», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , у якому встановлено сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 та сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 .
6. Мобільний телефон «Nokia», imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , у якому встановлено сім-карту мобільного оператора «life cell» № НОМЕР_7 ;
7. сім-карту мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_8 ;
8. тримач сім-картки НОМЕР_9 мобільного оператора ПрАТ «Київстар»;
9. карткотримач сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_10 ;
10. карткотримач сім-картки мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_11 ;
11. карткотримач сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_12 ;
12. ноутбук «Lenovo 81DC», s/n: PF19BX8U;
13. Mini ПК MSI, s/n B120H0902696;
14. Mini ПК MSI, s/n B120H0902812;
15. Mini ПК MSI, s/n B120H0902821;
16. Mini ПК MSI, s/n B120H0902976;
17. Mini ПК MSI, s/n B120H0405018;
18. Mini ПК MSI, s/n B120H0902692;
19. Mini ПК MSI, s/n B120H0902820;
20. Mini ПК MSI, s/n 0902836;
21. Візитівка КУЦА «Fin Add»;
22. Відбитки печатки ФОП ОСОБА_15 ;
23. Mini ПК MSI, s/n НОМЕР_13 ;
24. Стартовий пакет мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_14 ;
25. Мобільний телефон «Самсунг Дуос», imei 1: НОМЕР_15 , imei 2: НОМЕР_16 ;
26. Стартовий пакет мобільного оператора «life cell» НОМЕР_17 ;
27. Стартовий пакет мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_18 ;
28. Стартовий пакет мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_19 ;
29. Сім-картка ІТ № НОМЕР_20 ;
30. Карткотримач мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_18 ;
31. Карткотримач мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_21 ;
32. Карткотримач мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_22 ;
33. Карткотримач мобільного оператора «life cell» НОМЕР_23 ;
34. Карткотримач мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_24 ;
35. Карткотримач мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_25 ;
36. Карткотримач мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_26 ;
37. Карткотримач мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_27 ;
38. Портативний HDD Trenscend, mod. s/n НОМЕР_28 з кабелем;
39. Мобільний телефон «Samsung SM-G930F», imei НОМЕР_29 .
40. Мобільний телефон модель «S30 Ultra», imei НОМЕР_30 ;
41. Планшетний комп`ютер «Samsung SM-Т285», imei НОМЕР_31 ;
42. Mikro SD-картка Kingston 128 GB, s/n НОМЕР_32 в адаптері;
43. Ноутбук «DELL XPS», ST: 28LB6Y2;
44. Ноутбук «DELL XPS», код продукта 00325-96166-20375-ААОЕМ;
Постановою слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_16 від 28 жовтня 2022 року вилучені 27 жовтня 2021 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001409.
25 листопада 2021 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт вилучених під час обшуку речових доказів з метою їх збереження.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року клопотання прокурора задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001409 про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході обшуку за за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя дослідив матеріали додані до клопотання та прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт.

Вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_16 від 28 жовтня 2022 року визнано речовим доказом (а.с. 118-122), відтак є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «ПРОДЖЕКТ КОНСАЛТІНГ ГРУП» з потребами кримінального провадження.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Доводи апелянта з приводу порушення строків звернення з клопотанням, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається із матеріалів провадження арештоване майно дозвіл якого надано на відшукання та вилучення на підставі ухвали слідчого судді, а тому воно не вважається тимчасово вилученим майном.

Крім того, постановою слідчого від 17 листопада 2021 року у вказаному кримінальному провадженні призначено комп`ютерно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ДНДЕКЦ МВС України.

Інші доводи на які посилається апелянт також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити представнику ТОВ «ПРОДЖЕКТ КОНСАЛТІНГ ГРУП» - адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «ПРОДЖЕКТ КОНСАЛТІНГ ГРУП» - адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19

Єдиний унікальний № 757/62732/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_20
Провадження № 11сс/824/1084/2022 Доповідач ОСОБА_21
Категорія ст.170 КПК України