Справа № 991/4138/22
Провадження 1-кс/991/4157/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ст. детектива ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 23.03.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.3 cт.209 КК України;

ВСТАНОВИВ:
27.09.2022 прокурор п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся (шляхом направлення засобами поштового зв`язку 23.09.2022) до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого у ОСОБА_4 в ході обшуку 22.09.2022 домоволодіння за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчою групою Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.03.2016 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 cт. 209 КК України.

За версією органу досудового розслідування кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.

З матеріалів кримінального провадження вбачається,що 10.04.2014 між Дочірнім підприємством державної компанії «Укрспецекспорт» Державним госпрозрахунковим зовнішньоторговельним підприємством «Спецтехноекспорт» (далі - ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт») та компанією-нерезидентом FG Techcapital Limited укладено контракт № STE-3-80-K/KI-14, відповідно до умов якого Продавець (компанія FG Techcapital Limited) зобов`язується поставити та передати у власність Покупця (ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт»), а Покупець - купити, прийняти і оплатити демілітаризовані машини в зборі з фермою моста важкого ТММ-ЗМ КрАЗ-255Б, у кількості та відповідно до специфікації та номенклатури, що наведені в Додатку № 1 до цього Контракту.

Відповідно до специфікації виробів (Додаток № 1 до контракту № STE-3-80-К/КІ-14) до постачання передбачалось шість машин КрАЗ-255Б загальною вартістю 420 000 доларів США (тобто вартістю 70 000 доларів США за одиницю).

Кінцевим користувачем виробів по даному Контракту виступало ДП «Львівський радіоремонтний завод», за дорученням якого демілітаризовані машини в зборі з фермою мосту важкого ТММ-ЗМ марки КрАЗ-255Б ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» (Комісіонер) придбавало на підставі укладеного 03.04.2014 Договору комісії № SТЕ-3-134-Д/К-14. Згідно умов указаного Договору комісії, вказані транспортні засоби закуплено для поповнення ремонтного фонду підприємства.

В подальшому, а саме в період часу з 26.01.2015 по 30.10.2015 на виконання вказаного контракту з рахунку ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» на належний компанії FG Techcapital Limited банківський рахунок перераховано грошові кошти на загальну суму 420 000 доларів США в якості оплати за машини КрАЗ-255Б.

Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що фактичним постачальником придбаного ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» у компанії FG Techcapital Limited товару виступало ТзОВ «Техник АРМ» (Республіка Білорусь), а вартість реалізації на адресу компанії FG Techcapital Limited однієї машини КрАЗ- 255Б складала 20 000 доларів США.

Встановлено, що організацією укладання з білоруською стороною (ТОВ «Техник АРМ») контракту та транспортуванням товару до ДП «Львівський радіоремонтний завод» займались співробітники ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та ДП «Львівський радіоремонтний завод», а компанія-нерезидент FG Techcapital Limited використовувалась як інструмент для виведення коштів на підконтрольні рахунки компанії FG Techcapital Limited або їх подальшого транзиту на рахунки інших підконтрольних службовим особам ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» компаній-нерезидентів.

Шляхом реалізації службовими особами ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» вищезазначеної схеми придбання транспортних засобів штучно збільшено вартість придбання автомобілів КрАЗ-255Б для ДП «Львівський радіоремонтний завод» на загальну суму 300 000 доларів США.

Крім того, досудовим розслідуванням також встановлено, що 23.06.2014 між ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та компанією-нерезидентом FG Techcapital Limited укладено Агентську (консультаційну) угоду № STE-3-86-А-14, відповідно до умов якої компанія FG Techcapital Limited, як комерційний посередник, взяла на себе зобов`язання здійснити від імені, в інтересах, за рахунок та під контролем ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» заходи (надати послуги) з метою укладання (організації укладання) та подальшого виконання зовнішньоекономічних угод з інозамовниками - споживачами товарів військового призначення виробництва підприємств українського оборонно-промислового комплексу.

У подальшому, 13.06.2014 між ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та Казенним підприємством «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (далі КП НВК «Іскра») укладено Договір комісії № STE-3-115-Д/К-14, відповідно до умов якого КП НВК «Іскра» доручило ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», а останнє взяло на себе зобов`язання за комісійну плату вчинити від свого імені, однак в інтересах та за рахунок КП НВК «Іскра» зовнішньоекономічний контракт з інопартнером (Покупець) на постачання РЛС 36Д6М1-1 та послуг із навчання користування нею.

26.06.2014 між ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та компанією Galint Ltd (Держава Ізраїль) укладено Контракт № STE-3-66-К/КЕ-14 на постачання двох РЛС 36Д6М1-1 та послуг із навчання для потреб Збройних сил Республіки Нігерія.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» проведено документальне оформлення (шляхом складання актів приймання-передачі та за відсутності інших підтверджуючих первинних документів) сприяння агента FG Techcapital Limited в межах виконання Агентської угоди № STE-3-86-А-14 в укладанні зазначеної вище угоди із компанією «Galint Ltd».

Фактично, усі переддоговірні, договірні перемовини, а також супроводження виконання контракту № STE-3-66-К/КЕ-14 відбувалось силами співробітників ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та КП НВК «Іскра» за участю представників компанії «Galint Ltd».

У результаті фіктивного залучення службовими особами ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» до виконання контракту із компанією «Galint Ltd» агента FG Techcapital Limited, на рахунки останньої безпідставно перераховано грошові кошти в розмірі 15,5% від Контракту, що становило 2 061 744,81 доларів США.

У загальному, в період часу з 20.08.2014 по 09.09.2015 на виконання договорів, укладених ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» із FG Techcapital Limited, на її банківський рахунок НОМЕР_1 перераховано кошти в сумі 2 061 744,84 доларів США.

Як встановлено досудовим розслідуванням, від імені компанії FG Techcapital Limited банківський рахунок НОМЕР_1 було відкрито співробітником ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» - ОСОБА_7 , яка на момент його відкриття займала посаду заступника керівника Департаменту контрактів №3 ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт».

Встановлено, що компанія FG Techcapital Limited будь-яких послуг, пов`язаних з укладанням (організацією укладання) та/або подальшим виконанням зовнішньоекономічних угод на користь ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» не надавала. Зазначений факт підтверджується, зокрема, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі № 280/5134/19 про відмову у задоволенні позову КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень щодо недостовірного визначення даних бухгалтерського обліку, сформованого по взаємовідносинам з ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» за договором комісії № SТЕ-3-115-Д/К-14 та зайвого включення вартості агентських послуг.

Таким чином, на даний час у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що службові особи ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», діючи умисно, достовірно знаючи про відсутність законних підстав для перерахування коштів на користь компанії-нерезидента FG Techcapital Limited, використовуючи своє службове становище, діючи виключно з корисливих мотивів, вчинили протиправні дії з метою заволодіння чужим майном:

- створили підконтрольну компанію FG Techcapital Limited в юрисдикції Республіки Кіпр та особисто відкрили банківські рахунки компанії-нерезидента FG Techcapital Limited у фінансових установах Республіки Естонія і Чеської Республіки, отримали доступ до віддаленого управління вказаними рахунками, коштами на них і контроль над діяльністю компанії;

- будучи уповноваженими на проведення переговорів із укладення договорів купівлі-продажу товарів військового призначення, а також їх подальшого переміщення через митний кордон України, використали підконтрольну компанію-нерезидента FG Techcapital Limited у якості фіктивного посередника (агента) з метою акумулювання на її рахунках протиправно отриманих грошових коштів;

- розпорядились грошовими коштами шляхом їх перерахування на банківські рахунки інших суб`єктів господарювання, в тому числі підконтрольних компаній (FG Techcapital Limited, Milmets OU та інші).

Як зазначає у клопотанні прокурор, факт втрати активів та спричинення збитків у вищевказаному розмірі підтверджено проведеною у рамках досудового розслідування судовою економічною експертизою.

Прокурор у клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 , який з 24.03.2014 обіймав посаду заступника начальника Департаменту контрактів № 3 ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», безпосередньо готував акт прийому-здачі наданих послуг № 2 від 23.10.2014 до додаткової угоди № 1 до агентської угоди № STE-3-86-А-14, а також додаткову угоду № 2 до Агентської угоди № STE-3-86-А-14 та відповідний акт прийому-здачі наданих послуг № 1 від 20.08.2014 до вищевказаної додаткової угоди.
Враховуючи вищевказане, у ході досудового розслідування виникла необхідність у проведені обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання речей та/або документів, які містять відомості щодо вищевказаних обставин можливого вчинення кримінальних правопорушень.
22.09.2022 детективами Національного бюро на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.09.2022 по справі № 991/3617/22 проведено обшук вищевказаного домоволодіння, за результатами якого виявлено і вилучено речі, які містять відомості, що мають значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні,у тому числі: мобільний телефон «Samsung SM-A415F/DSN», планшетний комп`ютер «Apple iPad A1674», USB флеш накопичувач з позначенням «16GB D33B29» та накопичувач на жорстких магнітних дисках «Hitachi HTS545050B9A300» у кармані «Asus».

Подальшим оглядом вказаних матеріальних носіїв інформації віднайдено відомості щодо підготовки ОСОБА_4 проєктів документів від імені компанії Milmets OU, пов`язаної з FG Techcapital Limited та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також щодо спілкування ОСОБА_4 з посадовими особами ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», викликаними для допиту як свідків у кримінальному провадженні.

Постановою ст. детектива ОСОБА_3 від 23.09.2022 вказані матеріальні носії інформації визнано речовими доказами, оскільки містять відомості щодо обставин, які згідно з ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, оскільки вилучені електронні носії інформації можуть мати значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, тому прокурор звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, просив накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів на підставі ч.2 ст.170 КПК України.

Розгляд клопотання було призначено на 29.09.2022. До засідання від адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його перебуванням на добовому чергуванні, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 05.10.2022.

У судовому засіданні 05.10.2022 ст. детектив ОСОБА_3 , який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.03.2016 та бере участь у судовому засіданні на підставі доручення прокурора САП ОГП ОСОБА_6 , викладеного у абз.2 п.2 прохальної частини цього клопотання, підтримав та просив задовольнити клопотання прокурора.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили. Адвокат ОСОБА_5 зазначив, що, на його думку, прокурор порушив визначений ч.5 ст. 171 КПК України строк для звернення з клопотанням до слідчого судді, оскільки обшук у житлі ОСОБА_4 відбувся 22.09.2022, а клопотання про арешт вилученого під час обшуку майна надійшло до Вищого антикорупційного суду лише 27.09.2022, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання або його повернення. Крім того, кримінальне провадження № 0000081 розслідується з 2016 року, тобто не стосується нещодавніх подій; ОСОБА_4 20.09.2022 прибув на допит у якості свідка без адвоката, відповів на запитання детектива і міг надати детективу свій мобільний телефон для огляду, проте вже 22.09.2022 у його житлі було проведено обшук і вилучено мобільний телефон, а також інші носії інформації. При цьому на вилучених носіях міститься велика кількість інформації та файлів, які стосуються сімейного та особистого життя ОСОБА_4 , а також його роботи, а тому вилучення таких носіїв фактично паралізує його діяльність. При цьому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не є підозрюваним і жодній особі у даному провадженні не повідомлено про підозру. Також детективом та прокурором не надано жодного доказу того, що саме ОСОБА_4 готував проекти документів, вказані у клопотанні. Також адвокат наголосив на доцільності здійснення копіювання вмісту носіїв інформації та подальшого повернення цих носіїв їх володільцю. У разі ж, якщо слідчий суддя дійде висновку про доцільність накладення арешту на майно, адвокат ОСОБА_9 просив задовольнити таке клопотання частково, не позбавляючи ОСОБА_4 права користування вилученим у нього майном.

З урахуванням доводів представника власника майна ст. детектив ОСОБА_10 пояснив, що у мобільному телефоні ОСОБА_4 було виявлено електронне спілкування з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також ОСОБА_7 , у тому числі виявлено відомості з приводу обставин допиту у даному кримінальному провадженні осіб як свідків у вересні 2022 року. Зазначений факт спілкування перед допитом, на думку ст. детектива, може свідчити про узгодженість показів та дій вказаних осіб. Окрім того, ст. детектив ОСОБА_3 підтвердив повне копіювання вилучених носіїв, проте пояснив, що планується проведення комп`ютерно-технічної експертизи цих носіїв. Необхідність проведення експертизи пов`язана із тим, що було проведено лише поверхневий огляд носіїв з огляду на обмеженість часу для звернення до суду з клопотанням про арешт майна. При цьому на вилучених носіях містяться проекти документів, які є предметом дослідження у даному кримінальному провадженні. Відповідно до п.13.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 для дослідження інформації, що міститься на комп`ютерних носіях, експерту надається сам комп`ютерний носій, а за потреби комп`ютерний блок (комплекс комп`ютерних засобів, до складу якого входить досліджуваний носій). Цим і обґрунтовується потреба у накладенні арешту на вилучені носії.

Власник майна ОСОБА_4 зазначив, що один з контрактів, віднайдених на флеш-накопичувачі, стосується питань ремонту літака Ан-72. Окрім того, під час телефонного спілкування з ОСОБА_12 він отримав лише інформацію щодо того, що допит тривав близько 3 годин. З ОСОБА_11 спілкування відбулось 16.09.2022 щодо питань поставки озброєння для Збройних Сил України. 20.09.2022 спілкування з ОСОБА_11 стосувалось питань перенесення допиту і необхідності зв`язатись з цією метою з детективом засобами телефонного зв`язку. У подальшому спілкування між вказаними особами не відбувалось.

Заслухавши старшого детектива, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 5, 6 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Поряд з цим, необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Частинами 1,2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Прокурор у клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно, як збереження речових доказів.

Положеннями ст.170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна (п.п. 1,2,5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.03.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 cт. 209 КК України.

Як було зазначено вище, 22.09.2022 детективами Національного антикорупційного бюро України в рамках даного кримінального провадження проведено обшук ОСОБА_4 у домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з протоколу обшуку від 22.09.2022 (т.1, а/с 225-229), у робочому кабінеті на другому поверсі домоволодіння ОСОБА_4 добровільно видав усі матеріальні носії інформації, на яких може бути наявна інформація, зазначена в ухвалі слідчого судді від 08.09.2022. Під час огляду серед вказаних носіїв інформації виявлено: флеш-накопичувач USB 16GB з написом D33B29, на якому віднайдено проект договору з компанією-нерезидентом Milmets OU в наступному каталозі "Экв.Гв. - Ан - 72с 2017 г." Крім того, в пам`яті флеш-накопичувача виявлено файли (текстові та Excel), які мають систему логічного захисту - паролі, які ОСОБА_4 не пригадав, у зв`язку з чим вказаний флеш-накопичувач було вилучено. Також було виявлено мобільний телефон Samsung A41, s/n НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , на якому виявлено листування з абонентом ОСОБА_13 щодо виконання договорів за участю ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» із контрактрами, тому з метою виявлення можливої виявленої інформації телефон було вилучено. Також було виявлено планшет Apple iPad Pro s/n PMPRKVKNGXQ4 з обліковим записом Iurii Kriukov, на якому виявлено листування з абонентом " ОСОБА_14 з надісланим проектом договору з компанією-нерезидентом Milmets OU. Планшет також було вилучено з метою виявлення видаленої інформації. Окрім того, було виявлено НЖМД Asus с/н В2ВННВА00367 з наклеєним друкованим написом "Архів раб. 18.06.16", "Архів 05.03.20", на якому виявлено інформацію у файлі Excel з переліком контрактів, у тому числі з компанією-нерезидентом Galint LTD і PDF-файли у значній кількості, провести пошук серед яких під час проведення обшуку не видалось за можливе. З метою здійснення пошуку зі змістом інформації у цих файлах, а також з метою виявлення видаленої інформації прийнято рішення про вилучення вказаного носія. Окрім того, було вилучено інформацію у роздрукованому вигляді щодо посадових осіб ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» на 4 аркушах.

Обшук проводився за участю ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу огляду від 22-23.09.2022 детективом НАБУ ОСОБА_15 за участю спеціаліста було оглянуто мобільний телефон Samsung SM-A415F/DSN, IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , s/n НОМЕР_2 у чохлі. Під час огляду телефона у ньому виявлено карту пам`яті Kingston формату MicroSD (128 ГБ, маркувальне позначення 2008 MVHN08GB). Було створено побітову копію карти пам`яті. Подальшим оглядом карти пам`яті серед видаленої інформації даних, що можуть мати значення для досудового розслідування, не виявлено.

У подальшому для розблокування мобільного телефона було використано графічний ключ. Телефон з картою пам`яті підключався до робочої станції спеціаліста і було створено копію повної файлової системи телефона. Також було виготовлено знімки екрана телефона з даними, які не опрацьовувалися і які можуть мати значення для кримінального провадження, зокрема, щодо спілкування користувача Iurii ОСОБА_16 НОМЕР_7 у месенджері Signal з іншими посадовими особами ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», викликаними для допиту у якості свідків у кримінальному провадженні. Зокрема, здійснено копіювання листування з абонентом " ОСОБА_17 ", тел. НОМЕР_8 , серед іншого, повідомлення від 20.09.2022 наступного змісту: "Добрый день ОСОБА_18 ! По результатам твоего похода по письму, как оцениваешь задаваемые вопросы: поверхностные или серьезные? Как долго продолжалось?" Також виявлено електронне листування з користувачами " ОСОБА_19 ", тел. НОМЕР_9 і з критсувачем " ОСОБА_20 " за тел. НОМЕР_10 .

22.09.2022 ст. детективом НАБУ ОСОБА_3 за участю спеціаліста було проведено огляд накопичувача на жорстких магнітних дисках Hitachi HTS545050B9A300, вилученого під час обшуку житла ОСОБА_4 . Під час огляду створено побітову копію диску. Серед наявних файлів з розширеннями *.doc, *.docx, *.xls, *.xlsx, востаннє змінених у період часу з 2014 по 2019 роки, було проведено прямий пошук за визначеними детективом словами, а також візуально переглянуто користувацькі файли. Серед зазначених файлів було виділено такі, що мають значення для досудового розслідування.

22-23.09.2022 старшим детективом НАБУ ОСОБА_3 за участю старшого детектива НАБУ ОСОБА_21 та спеціаліста було проведено огляд планшетного комп`ютера Apple iPad A1674 s/n DMPRKVKNGXQ4, IMEI НОМЕР_11 (т.1, а/с 240-242). Було створено повну логічну копію вмісту користувацької області пам`яті планшетного комп`ютера. Оглядом вмісту пам`яті було віднайдено документи щодо участі ОСОБА_4 у створенні документів від імені компанії Milmets OU. Зокрема, встановлено надходження до електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 (відправник Алексей) файлу MILMETS Draft.docx (надійшов 21.04.2017 о 15:33 год).

22-23.09.2022 старшим детективом НАБУ ОСОБА_3 за участю спеціаліста було оглянуто USB флеш-накопичувач з позначеннями "16 GB D33B29". Було створено файл-образ вмісту накопичувача. Пошуком за ключовими словами було віднайдено документи щодо діяльності компанії "Milmets OU", що можуть свідчити про підготовку ОСОБА_4 документів від імені та в інтересах вказаного нерезидента, який мав взаємовідносини з ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт». Зазначені файли відображені у відповідному протоколі огляду (т.1, а/с 243-247).

Постановою ст. детектива ОСОБА_3 від 23.09.2022 речовими доказами у даному кримінальному провадженні визнано мобільний телефон «Samsung SM-A415F/DSN», планшетний комп`ютер «Apple iPad A1674», USB флеш накопичувач з позначенням «16GB D33B29» та накопичувач на жорстких магнітних дисках «Hitachi HTS545050B9A300» у кармані «Asus», вилучені 22.09.2022 за результатами обшуку житла ОСОБА_4 (т.1, а/с 248-249).

Таким чином, підставою для накладення арешту на вищеперелічені носії слугує необхідність збереження речових доказів, оскільки на даних пристроях виявлено електронне листування, електронні файли, а також інші дані, що мають важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Окрім того, встановлено, що на електронних пристроях та носіях могли зберігатися раніше (і можуть бути відновлені) відомості, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим наявна необхідність їх подальшого експертного дослідження.
Варто зауважити, що окремі файли, виявлені на флеш-накопичувачі, містять систему логічного захисту паролем, який ОСОБА_4 під час обшуку не пригадав, що також обумовлює потребу у проведенні експертного дослідження.

Згідно з абз.2 ч.2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З аналізу положень ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України вбачається, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.
Частиною 11 ст.170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, слід враховувати, що відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду саме оригінал документа, а оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

За таких обставин та із урахуванням застосування учасниками конспіративних заходів при вчиненні злочинних дій, що може бути встановлене під час проведення відповідного експертного дослідження з можливістю відновлення даних, на цьому етапі кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що існує можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Варто врахувати і посилання ст. детектива ОСОБА_3 на приписи п.13.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, відповідно до якої для дослідження інформації, що міститься на комп`ютерних носіях, експерту надається сам комп`ютерний носій, а за потреби комп`ютерний блок (комплекс комп`ютерних засобів, до складу якого входить досліджуваний носій).

Наявна інформація на вказаних пристроях та носіях інформації сама по собі та в сукупності з іншими речами і документами може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані пристрої належать ОСОБА_4 , який з 24.03.2014 обіймав посаду заступника начальника Департаменту контрактів № 3 ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та, як стверджується у клопотанні, безпосередньо готував акт прийому-здачі наданих послуг № 2 від 23.10.2014 до додаткової угоди № 1 до агентської угоди № STE-3-86-А-14, а також додаткову угоду № 2 до Агентської угоди № STE-3-86-А-14 та відповідний акт прийому-здачі наданих послуг № 1 від 20.08.2014 до вищевказаної додаткової угоди. Тому вказані пристрої можутьмістити відомості стосовно обставин, які досліджуються наразі органом досудового розслідування. А тому відомості, що містяться на зазначених пристроях, в тому числі які могли бути видалені - можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, а також для встановлення осіб, які його вчинили та їх співучасників та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування.

Щодо доводів представника власника майна про несвоєчасність подання прокурором клопотання про арешт вилученого майна варто зауважити, що зазначене клопотання було направлене до суду засобами поштового зв`язку 23.09.2022, що підтверджується відповідним відбитком календарного штемпеля на поштовому конверті (т.1, а/с 9). Водночас 27.09.2022 є датою надходження клопотання до суду та його реєстрації. Таким чином, прокурор САП ОГП ОСОБА_6 подав клопотання про арешт майна у межах строку, передбаченого ст. 171 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доказів будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчому судді під час розгляду не надані.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату, а також втрату відомостей, що містяться у вилученому пристрої. А відтак існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту щодо вказаного майна призведе до приховування, зміни, зникнення, втрати, знищення, перетворення цього майна та інформації в ньому.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором у клопотанні та ст.детективом під час судового розгляду доведено, що зазначене майно відповідно до положень ст.170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, відповідно до постанови ст.детектива від 23.09.2022 визнане речовими доказами, є об`єктом експертного дослідження, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки відомості, що містяться в ньому, за своїм змістом можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, встановлення осіб, які його вчинили та їх співучасників, та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення.

Врахувавши правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, адже застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись статтями 9, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.03.2016 задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на мобільний телефон «Samsung SM-A415F/DSN», планшетний комп`ютер «Apple iPad A1674», USB флеш накопичувач з позначенням «16GB D33B29» та накопичувач на жорстких магнітних дисках «Hitachi HTS545050B9A300» у кармані «Asus», які були вилучені 22.09.2022 за результатами обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1