Справа № 520/9742/18
Провадження № 1-кп/947/181/22
УХВАЛА
про продовження тримання під вартою
13.06.2022 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження у складі колегії суддів,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду в рамках кримінального провадження №0000334 від 02.02.2018 питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пологи Запорізьської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий 10.08.2012 Пологовським районним судом Запорізьської області за вчинення злочинів, передбачених ст.15 ч.2 ст.289 ч.2, ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, 05.07.2014 звільнений від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 (база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 »),

який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 , запрошеного на окрему процесуальну дію для захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор надав письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 , будучи судимим, обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що він може скоїти інше кримінальне правопорушення та здійснити спробу переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженню, оскільки оспорює кваліфікацію. ОСОБА_3 не одружений, офіційно не працевлаштований, постійного і офіційного джерела прибутку не має, не має постійного місця мешкання, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Прокурор вважає, що на підставі викладених обставин існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які у теперішній час не зменшились та виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_3 . Саме тримання під вартою завдяки превентивним властивостям запобігає у повній мірі прояву наявних ризиків.

Відповідно до абзацу 5 пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
На території України продовжено дію карантину. Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дію якого пролонговано у відповідному порядку.

Суддя ОСОБА_6 , який входить до складу колегії суддів, з поважних причин відсутній, і до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну запобіжного заходу колегією суддів, суд приходить висновку про необхідність вирішення питання щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченого головуючим по справі одноособово.
Крім того, згідно рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні, в умовах воєнного стану, робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

Верховний суд в своєму листі від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» зазначив, що ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.
Через ті чи інші причини працівники ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не змогли забезпечити виконання ухвали Київського районного суду м.Одеси про проведення дистанційного судового засідання в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , що унеможливило його участь у судовому засіданні.
Разом з тим, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, а можливості проведення судового засідання в інший час через особливості роботи державних установ через військовий стан, задіяних в цьому процесі, неможливо.
При цьому суд забезпечив присутність в судовому засіданні захисника обвинуваченого, переконався в тому, що обвинувачений обізнаний про порушене перед судом питання.
Захисник заперечив проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, оскільки клопотання формальне, ризики не доведені. Обвинувачений без обвинувального вироку суду тримається під вартою надто тривалий строк. В умовах воєнного стану особа, яка тримається під вартою менш захищена від ураження у порівнянні з особами, що перебувають на волі. Тому просив змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку сторін, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити.

З обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, перелік яких міститься в реєстрі матеріалів досудового розслідування, які частково досліджені судом.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він не має офіційного джерела прибутку, місця роботи, засобів існування, міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання в Одеській області, проживав у знайомих та винаймав житло за різними адресами, не повідомляючи про це правоохоронні органи;

може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину в період строку погашення судимості за тяжкий злочин;

може незаконно впливати на свідків, експерта, яких ще не допитано, з огляду на оспорювання обвинувачення.

Наведені ризики не зменшилися і продовжують існувати.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів або зменшення розміру застави, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, окрім застави в раніше визначеному розмірі, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Кабулов проти України».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.3, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 діб. Ухвала втрачає дію 12.08.2022.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, в сумі 70000 (Сімдесят тисяч) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, після чого обвинувачений звільняється з-під варти.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки строком на 2 (два) місяця з моменту звільнення з під варти, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати на реєстрацію до суду щопонеділка;
2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі не виконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ст.323 КПК України, у разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомив про причини своєї неявки, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий ОСОБА_1

ОСОБА_1