Справа № 302/112/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2022смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 (батько),

представник служби в справах дітей ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Міжгірському районному суді Закарпатської області в режимі відеоконференції з Болехівським міським судом Івано-Франківської області справу кримінального провадження № ЄРДР 0000003 від 01.01.2021 за обвинувальним актом від 27.01.2021 стосовно :

- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, не одруженого, не судимого, не працюючого, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 02.11.2017, РНОКПП НОМЕР_2 , засіб мобільного зв`язку № НОМЕР_3 , згідно з вироком Долинського районного суду Закарпатської області від 18.05.2021 (справа № 343/345/21) засуджений за вчинення кримінальних правопорушень , передбачених статтями 185 ч.2, 185 ч.3 КК України із застосуванням статей 70 ч.1, 75, 104, 76 КК України на три роки позбавлення волі з випробуванням протягом іспитового строку одного року і виконанням покладених обов`язків, згідно з ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.05.2022 звільнений від відбування зазначеного покарання у зв`язку із закінчення іспитового строку), згідно з вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.09.2021 (справа № 456/3957/21) засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 289 ч.2 КК України із застосуванням статей 75,104, 76 КК України на п`ять років позбавлення волі з випробуванням протягом іспитового строку одного року і виконанням покладених на нього обов`язків, -

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого статтею 185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
08.12.2020 біля 21 год. 35 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неповнолітнім, діючи умисно, таємно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи на території АЗС № 72 (сойми) ТзОВ «Надєжда» Рітейл 2017», яке знаходиться в селі Сойми ур. Шекети , 124 А, Хустського району Закарпатської області, групою осіб скоїли крадіжку двох сміттєвих баків синього кольору, бувших у користуванні. Вищезазначені особи домовились, що водій марки «Опель Вектра В» темного сильного кольору із номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_4 ОСОБА_9 від`їде на безпечну відстань, а ОСОБА_8 та ОСОБА_4 взяли з території АЗС № 72 (Сойми) два сині сміттєві баки, бувші у використанні, вартість яких 664 гривні кожен, і віднесли ці баки на відстань біля 150 м та завантажили у багажник зазначеного автомобіля, яким усі разом поїхали в м. Долина. 09.12.2020 ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Болехів Івано-Франківської області, продав ці баки за 900 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 встановлені обставини, а також вину в учиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся і просить суворо не карати.

Згідно з ч.3 ст. 349 КПК України суд за згодою сторін кримінального провадження ухвалив про недоцільність дослідження доказів за цими обставинами, оскільки вони не оспорюються та роз`яснив наслідки такої процесуальної дії, обмежившись дослідженням показів обвинуваченого та документів, які характеризують обвинуваченого.

Оцінивши встановлене, суд дійшов висновку, що злочин, в учиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , мав місце за кваліфікуючими ознаками, передбаченими ч.2 статті 185 КК України а саме : таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

За вчинений злочин обвинувачений підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання, виходячи з альтернативної санкції статті 185 ч.2 КК України, суд заважає на таке.

Вчинений злочин згідно з ст. 12 КК України віднесений до нетяжкого злочину . Цей злочин характеризується умисною формою вини. Наслідки злочину усунуті, бо викрадене майно повернуто потерпілій юридичній особі, про що є підтвердження в справі у виді розписки уповноваженої особи від суб`єкта господарювання.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, в справі не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; вчинення злочину неповнолітнім.

Суд бере до уваги відомості стосовно обвинуваченого, за якими він характеризується з місця проживання органом місцевого самоврядування позитивно.

Суд зважає на обставини справи, а саме на об`єкт злочинного посягання, його вартість, відсутність збитків від злочину, бо викрадене майно відшкодовано.

Отже, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність наслідків злочину (збитків для потерпілої юридичної особи, що стверджено письмової заявою представника підприємства), особа обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці (17 років) переконують суд у тому, що до обвинуваченого недоцільно застосовувати суворе покарання, яке передбачено санкцією статті 185 ч.2 КК України, а саме у вигляді арешту або реального позбавлення волі на максимальний строк. Натомість обмеження волі до неповнолітньої особи не може бути застосовано відповідно до положень статті 61 ч.3 КК України. Суд вважає, що в справі є достатньо підстав, для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, з урахуванням санкції статті 185 ч.2 КК України, а саме у виді позбавлення волі на два роки. Це переконання суду ґрунтується на вищевикладених мотивах щодо обставин справи, наслідків злочину, відомостей про обвинуваченого і його позиції в суді.

Суд також бере до уваги засудження ОСОБА_4 вироками Долинського районного суду Івано-Франківської області, який вже виконано повністю) і Стрийського міськрайонного суду Львівської області (реквізити зазначені у вступній частині) таке.

В розглядуваній справі кримінальне правопорушення вчинено 08.12.2020. Натомість згідно з вироком Долинського районного суду від 18.05.2021 ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2, ч.3 статті 185 КК України 02.06.2020, 24.11.2020, 25.11.2020, 26.11.2020, а згідно з вироком Стрийського міськрайонного суду від 02.09.2021 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 289 ч.2 КК України, датою 30.11.2020. Отже, в розглядуваному кримінальному провадженні Міжгірським районним судом ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за ознаками статті 185 ч.2 КК України після вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, за які він засуджений і відбуває покарання у виді позбавлення волі з випробуванням протягом визначеного іспитового строку, а саме за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.09.2021.

Встановлені обставини, зміст вищезазначеного вироку суду, який набрав законної сили і звернутий для виконання, дають підстави суду застосувати положення статті 70 ч.4 КК України. Ця норма кримінального закону передбачає призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами, передбаченими частинами першій-третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Отже, з огляду на те, що обвинувачений є неповнолітнім, раніше не засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень до реальної міри покарання, пов`язаної з ізоляцією від суспільства, суд вважає за необхідне остаточне покарання визначити з урахуванням раніше призначеного покарання ОСОБА_4 на підставі вищезазначеного вироку суду, який набрав законної сили і виконується органом пробації , із застосуванням положень статті 70 ч.1, ч.4 КК України, а саме поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням. Таким чином покарання , які призначено Міжгірським районним судом в розглядуваному кримінальному провадженні за вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на два роки, є менш суворими покараннями , яке призначено Стрийським міськрайонним судом (п`ять років позбавлення волі), а тому покарання у виді позбавлення волі на два роки поглинаються покарання у виді позбавлення волі на п`ять років.

Оскільки ОСОБА_4 зазначений злочин у неповнолітньому віці, раніше (до вчинення цього злочину) на мав судимостей, має міцні соціальні зв`язки ( проживає з батьками, має зареєстроване місце проживання, нещодавно завершив навчання в школі і здобув середню освіту, досяг повноліття тільки рік тому (має вік 18 років станом на час винесення цього вироку), - суд вважає , що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тобто наявні підстави для застосування положень статей 75, 104 КК України.

Обираючи іспитовий строк для випробування ОСОБА_4 у зв`язку із звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі, суд зважає на таке. ОСОБА_4 допустив учинення кілька умисних кримінальних правопорушень, які посягають на чуже майно, у тому числі й тяжкі злочини. Отже, ОСОБА_4 підлягає тривалої пробації, а саме на максимальний іспитовий строк, який передбачений статтею 104 КК України. Окрім цього, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, які передбачені статтею 76 ч.1 пункти 1, 2 (які є обов`язковими) та додаткові обов`язки, які передбачені статтею 76 ч.3 пункти 2-4 КК України. ЦІ обов`язки мають сприяти виправленню обвинуваченого , здійсненню над ним органом пробації більш ретельного контролю. Застосовані обмеження є доцільними для випробування ОСОБА_4 під час відбування ним умовного покарання.

Цивільного позову не заявлено.

Судових витрат не має.

Речові докази сміттєві баки синьго кольору передано на досудовому розслідуванні завідувачу АЗС № 72 (Сойми) ТзОВ «Надєжда Рітейл 2017», тобто повернута потерпілій юридичній особі за належністю; оптичний диск із фалами з камери відео спостереження, вилучений з АЗС , - доцільно залишити в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування.

Запобіжні заходи на досудовому розслідуванні не обиралися і клопотання про їх застосування до обвинуваченого до набрання вироком законної сили не заявлялось стороною обвинувачення.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на два роки.

На підставі статті 70 ч.4 КК України , за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_4 до постановлення попереднього вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.09.2021,шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на п`ять років.

На підставі статей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням протягом іспитового строку двох років , якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з статтею 76 ч.1 (пункти 1,2), ч.3 пункти 2-4 КК України покласти на ОСОБА_4 під час випробування протягом іспитового строку такі обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направлення уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися , якщо йому буде запропоновану відповідну роботу (посаду);

- виконувати заходи , передбачені пробаційною програмою.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через Міжгірський районний суд протягом 30 днів з дня оголошення вироку.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ст.349 ч. 3 КПК України , - не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1