СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/8719/22
пр. № 1-кп/759/1138/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2022 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за № 0001382, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2022, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстровангого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.02.2013 Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді восьми років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 12.06.2022, близько 17 год. 20 хв., перебуваючи на 1-му поверсі в під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_2 , використовуючи невстановлений гострий предмет, умисно заподіяв ОСОБА_6 , тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Так, 12.06.2022, протягом дня ОСОБА_6 спільно зі своїми товаришами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували за місцем проживання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де проводили особисте дозвілля, займаючись побутовими справами. Цього ж дня, близько 16 години, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 пішли з вказаної квартири до магазину, з метою придбати продукти харчування, а ОСОБА_6 та ОСОБА_10 залишились у вищевказаній квартирі. Згодом, близько 17 години, ОСОБА_6 також вийшов з вказаної квартири та пішов на вулицю поговорити по мобільному телефону. Через декілька хвилин, коли ОСОБА_6 повертався до вищевказаної квартири, у під`їзді на першому поверсі, він зустрів свого знайомого ОСОБА_3 , який в свою чергу нічого не пояснюючи, заштовхав ОСОБА_6 далі до під`їзду. Відразу після чого, між останніми розпочався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 , будучи агресивно налаштованим по відношенні до свого знайомого ОСОБА_6 та відчуваючи до нього особисту неприязнь, вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , близько 17 год. 20 хв., продовжуючи перебувати на першому поверсі зазначеного під`їзду наблизився до ОСОБА_6 на відстань близько одного метру та дістав з невстановленого слідством місця гострий предмет по типу ножа, який став утримувати у своїй лівій руці. Відразу після чого, ОСОБА_3 продовжуючи словесний конфлікт, усвідомлюючи суспільно небезпечні характер своїй дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, розуміючи, що вищевказаний гострий предмет по типу ножа за своїми функціональними характеристиками може спричинити тяжкі тілесні ушкодження, наніс ним один удар ОСОБА_6 в область його грудної клітини справа, від якого останній впав на підлогу та в результаті чого, заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді:

- колото-різаної рани на правій задньо-бічній поверхні грудної клітки в проекції 6-7-го ребер від задньо-пахової до лопаткової лініям довжиною біля 8 см., з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, міжреберні м`язи, 9-го та 10-го ребра справа по середнє-паховій лінії, пристінкова плевра та ушкоджується нижня частка правої

легені; масивна підшкірна та міжм`язова емфізема грудної клітки з обох сторін;
-проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа, яке за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя.

Відразу після чого, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 почав наносити удари ногами та кулаками своїх рук в область голови та тулуба ОСОБА_6 , який в цей час знаходився в лежачому положенні на підлозі, в результаті чого, заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді:

-закритої травми обличчя у вигляді переломів всіх стінок правої гайморової пазухи, латеральної та нижньої стінок правої орбіти, вилицевої кістки, правої носової кістки, вираженої підшкірної емфіземи голови, обличчя, шиї, синця в правій ділянці та крововиливом під склерою правого ока біля зовнішнього кута, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я;

-забійної рани надбрівної ділянки зліва з переходом в лобну ділянку з суборбітальною гематомою; синця в проекції яремної вирізки та рукоятки грудини, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому, з вказаним тілесним ушкодженням ОСОБА_6 , було госпіталізовано до КНП «Київської міської клінічної лікарні № 17», а ОСОБА_3 , було затримано працівниками поліції після вчинення ним вище зазначеного злочину.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав, суду пояснив, що 12.06.2022, проводив особисте дозвілля, вживав алкогольні напої, випив близько 300 грамів горілки, згадав, що його знайомий не повернув йому зарядний пристрій до мобільного телефону. Цього ж дня, близько о 17 години пішов до під`їзду в будинку АДРЕСА_2 де біля квартири АДРЕСА_4 несподівано для себе зустрів свого знайомого ОСОБА_6 та завдав йому численних ударів, від яких ОСОБА_6 упав та у нього з`явилася кров, кількості ударів не пам`ятає, бив в область грудей та по тулубу, стверджує, що бив кулаками. Далі зайшов до вищеназваної квартири де завдав ударів ОСОБА_7 скориставшись виделкою, також завдав ударів іншим особам, що перебували у квартирі, забрав свій зарядний пристрій до мобільного телефону і залишив квартиру. На уточнююче запитання прокурора обвинувачений повідомив, що бив потерпілого кулаками, звідки у потерпілого з`явилося колото-різане поранення не пам`ятає, ножем не користувався, визнає, що був під впливом алкоголю.

Не зважаючи на ту обставину, що він заперечує, що завдавав ударів потерпілому колото-ріжучим предметом, стверджує, що вину визнає повністю і що саме його діями, а не інших осіб було завдано зазначених у обвинувальному актів тілесних ушкоджень потерпілому, просив суд суворо не карати, та призначити покарання йому з іспитовим строком.
Потерпілий ОСОБА_6 допитаний у судовому засіданні суду пояснив, що 12.06.2022, за адресою: АДРЕСА_3 , проводив особисте дозвілля, близько 17 години вийшов з вказаної квартири та пішов на вулицю поговорити по мобільному телефону. Через декілька хвилин, коли він повертався до вищевказаної квартири, у під`їзді на першому поверсі, зустрів свого знайомого ОСОБА_3 , який в свою чергу нічого не пояснюючи, почав завдавати йому численних ударів, побоїв. Він упав на підлогу під`їзду. На уточнюючі запитання прокурора повідомив, що від больового шоку навіть не зрозумів, що в нього наявне колото-різане ушкодження і пробита легеня. Коли піднявся та повернувся в квартиру АДРЕСА_4 налив випити і в цей час йому присутні там хлопці сказали, що у нього зі спини тече кров, відразу відчув біль.

Крім показів обвинуваченого і потерпілго його вина також підтверджується наданими та дослідженими в судовому засіданні письмовими та відео доказами зокрема:

?Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.06.2022, з якого встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що 12.06.2022 близько 17:00 за адресою: АДРЕСА_2 , наглядно знайомий гр.. ОСОБА_3 в підїзді будинку наніс йому тілесні ушкодження /а.с. 84/;

?Протоколом огляду місця події від 12.06.2022 зі схемою та фото таблицею до нього, з яких вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , в під`їзді та біля вхідних дверей кв. АДРЕСА_4 , на підлозі та східцях виявлені численні бурі плями речовини бурого кольору, також відображено загальну обстановку в під`їзді та поруч з ним /а.с. 85-91/;

?Заявою сина власника кв. АДРЕСА_5 , про добровільну згоду на проведення слідчих дій у квартирі /а.с. 92/;

?Протоколом огляду місця події від 12.06.2022 зі схемою та фото таблицею до нього, в ході якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_4 та виявлено, зокрема плями, РБК, виявлено зігнуту виделку з плямами РБК, та відображено загальну обстановку в квартирі після події /а.с. 93-104/;

?Протоколом огляду місця події від 12.06.2022 з фото таблицею до нього, згідно проведеного в приміщенні КМКЛ №17 в палаті якої оглянуто футболку чорного кольору потерпілого з пошкодженням та слідами РБК /а.с 105-111/;

?Довідкою № 648 КНП «Київська міська клінічна лікарня №17» з якої вбачається, що у потерпілого ОСОБА_6 наявне проникаюче поранення грудної клітки з права/а.с. 112/;

Висновком експерта №042/1-182-2022 з повідомленням яким визначено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень наявних у потерпілого, зокрема: колото-різаної рани на правій задньо-бічній поверхні грудної клітки в проекції 6-7-го ребер від задньо-пахової до лопаткової лініям довжиною біля 8 см., з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, міжреберні м`язи, 9-го та 10-го ребра справа по середнє-паховій лінії, пристінкова плевра та ушкоджується нижня частка правої легені; масивна підшкірна та міжм`язова емфізема грудної клітки з обох сторін; проникаюче колото-різаного поранення грудної клітки справа, за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя /а.с. 113-121/;

?Висновком експерта №081-196-2022 з додатком, згідно якого підтверджено, що на виявленому під час огляду вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 , та на футболці вилученій під час затримання ОСОБА_3 виявлено кров людини, яка може належати потерпілому /а.с. 122-128/;

?Протоколом обшуку від 18.06.2022 кв. АДРЕСА_6 та відеозаписом до нього який доказового значення у даному кримінальному провадженні не містить/а.с.129-134/.

Усі вищеперераховані докази суд вважає належними та допустимими, зібрані у спосіб та в порядку передбаченому КПК України, що підтверджується:

?Витягом з ЄРДР по кримінальному провадженні №0001382 від 12.06.2022 /а.с. 79/;

?Постановою про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні від 12.06.2022 /а.с. 80, 81/;

?Постановою про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 12.06.2022 /а.с. 82, 83/;

?Постановою визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 13.06.2022 /а.с. 135, 136/;

?Квитанціями про отримання речових доказів на зберігання /а.с. 137-139/;

?Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні від 20.06.2022 /а.с. 140/

?Постановою визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 18.06.2022 /а.с. 141, 142/;

?Квитанцією про отримання речових доказів на зберігання /а.с. 143/;

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро протии Португалії від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі Шабельника протии України від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

При розгляді даної справи судом також було детально вивчено та проаналізовано докази, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема:
- вимогу щодо судимості № 2792/125/54/08-21, згідно якої вбачається, що обвинувачений раніше судимий 14.02.2013 Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді восьми років позбавлення волі звільнений умовно достроково 25.06.2018 з невідбутим терміном 1 рік 5 місяців 9 днів /а.с. 145 та зі зворотної сторони/;

- вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 187 КК України від 14.02.2013 справа №2502/1854/2012 /а.с 147-151/;

- інформацію Київського міського психоневрологічного диспансеру № 4 від 14.06.2022 щодо відсутності обвинуваченого на диспансерному обліку у лікаря психіатра /а.с. 152 зі зворотної сторони/;

- довідку Департаменту охорони здоровя КП НП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 15.06.2022 №461044 щодо відсутності обвинуваченого на диспансерному обліку у лікаря нарколога /а.с. 143/;

- копію свідоцтва про народження дочки /а.с. 154/;

- копію свідоцтва про шлюб /а.с. 155/.

Аналіз свідчень обвинуваченого ОСОБА_3 зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, зокрема перебування його в стані алкогольного сп`яніння в сукупності та порівнянні з іншими дослідженими доказами дає підстави вважати його покази в частині заперечень використання колото-ріжучого предмета під час завдання потерпілому тілесних ушкоджень неправдивими.

За таких обставин, допитавши обвинуваченого, потерпілого, вивчивши матеріали справи, в тому числі матеріали справи, що характеризують особи обвинуваченого, суд прийшов до висновку, про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, тобто спричиненні потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - визнання вини, наявність на утриманні малолітньої дитини - обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.
Обставинами, що обтяжують покаранні у відповідності до ст.. 67 КК України суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння (про що обвинувачений зазначив у своїх поясненнях).
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його молодий вік, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, зважаючи на те, що існують обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які його обтяжують, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.
На переконання суду більш м`яке покарання не сприятиме виправленню засудженого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Відповідно до вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають відшкодуванню обвинуваченим.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.08.2022, з огляду на обрану судом міру покарання підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 - тримання під вартою - залишити без зміни, до набрання вироком законної сили, та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання 12.06.2022, зарахувавши до вказаного строку термін попереднього ув`язнення з 12.06.2022, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази:
?Речовину бурого кольору із плитки на підлозі першого поверху другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 ; металевий предмет зовні схожий на виделку з плямами речовини бурого кольору; змив речовини бурого кольору із вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 ; два сліди папілярних узорів; майку чорного кольору із пошкодженнями та плямами речовини бурого кольору; футболку чорного кольору; предмет зовні схожий на кухонний ніж, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві знищити.

?зарядний пристрій до мобільного телефону, білого кольору, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві повернути власнику.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду від 20.06.2022 №759/6499/22 скасувати.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи №042/1-182-2022 від 29.06.2022 в розмірі 6013 (шести тисяч тринадцяти) гривень 00 копійок та експертизи від 24.06.2022 №СЕ-19/111-22/22138-Д в розмірі 1132 (однієї тисячі ста тридцяти двох) грн. 68 копійок

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому, надіслати потерпілому.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1