Номер провадження: 11-кп/813/898/22
Справа № 512/380/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_7 про повторне дослідження доказів під час розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000236 від 28 липня 2018 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куган Учкурганського району Наманганської області Республіки Узбекистан, громадянина України, з вищою освітою, який працює тренером-викладачем ДЮСШ «ОЛІМП», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2021 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням на іспитовий строк 1 рік з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 7120 грн. 37 коп. та моральної шкоди в розмірі 100000 грн. задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 5904 грн. 90 коп. матеріальної шкоди та 25 000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позову, в тому числі про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

Вирішено питання стосовно речових доказів та із заходами забезпечення кримінального провадження.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Під час апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про прослуховування записів фіксації допитів свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 посилаючись на те, що суд першої інстанції надто стисло виклав їх показання.

Відповідно до ч.1 ст.350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали клопотання, думку прокурора ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти його задоволення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК. Згідно з частиною 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною 3 статті 404 КПК, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

У тому випадку коли апеляційний суд вбачає, що доводи апеляційної скарги учасника кримінального провадження в частині неповноти судового розгляду (ст.410 КПК України) та/або невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (ст.411 КПК України) виглядають обґрунтованими та потребують перевірки, остання здійснюється шляхом повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, із дотриманням вимог ст.404 КПК України, що включає безпосереднє дослідження та оцінку доказів щодо таких обставин.

Ця позиція висловлена в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2018 року (справа № 164/1509/15?к).

Положеннями ст.22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими нормами КПК України.

Захист здійснюється підозрюваним, обвинуваченим, його захисником, а суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч.3 ст.93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до змісту оскарженого вироку, під час судового розгляду кримінального провадження були допитані свідки: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, свідки були приведені судом до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.

Статтею 65 КПК України визначено, що свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Згідно зі ст.95 КК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Обґрунтовуючи необхідність прослуховування запису фіксацій допитів свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_7 зазначив, що суд першої інстанції дуже стисло виклав показання вказаних свідків.

Апеляційний суд констатує, що свідок під час допиту надає показання щодо відомих йому обставин у кримінальному провадженні, які він сприймав особисто, а суд, ухвалюючи вирок, надає їм відповідну оцінку. При цьому КПК України не передбачено дослівний виклад у вироку наданих свідками показань.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 не зміг належним чином обґрунтувати необхідність прослуховування запису фіксацій допитів свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , не навів жодних підстав, передбачених ч.3 ст.404 КПК України, для повторного дослідження вказаних доказів, які були предметом дослідження у суді першої інстанції.

За таких обставин апеляційний суд вважає необґрунтованим клопотання захисника ОСОБА_7 про прослуховування записів фіксації допитів свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повторне дослідження обставин кримінального провадження №0000236 від 28 липня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, шляхом прослуховування записів фіксації допитів свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4