Справа № 529/502/22
Провадження № 1-кп/529/55/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ДП "Полтавське лісове господарство" - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області кримінальне провадження 0000252 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Полтави, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та угоду про примирення між потерпілим Державним підприємством "Полтавське лісове господарство" в особі представника ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
13 травня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 , діючи в порушення статтей 67, 69, 86 Лісового кодексу України, з метою незаконної порубки дерев у лісових насадженнях, разом з найманими за усною домовленістю працівниками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких запевнив у законності своїх намірів та дій, без наявності лісорубного квитка та ордера на здійснення лісорубних робіт, маючи на меті здійснити незаконну порубку дерев у лісовому масиві, в кварталі 128 виділу 10 Державного підприємства «Полтавське лісове господарство», розташованому в межах смт Диканька Полтавського району Полтавської області, що відноситься до земель регіонального ландшафтного парку «Диканський», що у відповідності до ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» відноситься до природно-заповідного фонду України, за допомогою заздалегідь заготовленого та прилаштованого знаряддя злочину, що було необхідне для здійснення зрубу стовбурів дерев та їх розпилу, а саме бензопили без маркування та бензопили марки «Forte», здійснив незаконну порубку 17 дерев породи «Акація» та 1 дерева породи «Черешня», відділивши стовбур дерев від коріння до ступеня припинення росту.

Внаслідок незаконної порубки дерев на території об`єкта природно-заповідного фонду обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв Державному підприємству "Полтавське лісове господарство" шкоду у загальному розмірі 53 961,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 246 КК України, у вигляді незаконної порубки дерев на території об`єкта природно-заповідного фонду.

В ході судового провадження потерпілий Державне підприємство "Полтавське лісове господарство" в особі представника потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 09 серпня 2022 року уклали письмову угоду про примирення між собою, яка містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 246 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище злочину, щиро кається у вчиненому, завдану шкоду у розмірі 53 961,00 грн обвинувачений відшкодував частково, а саме у розмірі 3 000,00 грн, сторони угоди дійшли згоди, що заходи з відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вживатимуться поза межами кримінального провадження.

У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом, а також згоду сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Просив суд затвердити угоду між ним та потерпілим та призначити узгоджене покарання. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, частково вже відшкодував завдану злочином матеріальну шкоду, обіцяв відшкодувати потерпілому решту матеріальних збитків. ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано. Обвинувачений заперечував проти спеціальної конфіскації у дохід держави вилучених бензопил, вказуючи на те, що вони йому не належать, а він їх взяв у іншої особи для тимчасового користування.

Представник потерпілого Державного підприємства "Полтавське лісове господарство" ОСОБА_6 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення. Вказав, що обвинуваченим дійсно частково, а саме у розмірі 3 000,00 грн, вже відшкодовано завдану матеріальну шкоду, між сторонами угоди про примирення було досягнуто згоди про те, що заходи з відшкодування решти матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, будуть вживатися поза межами кримінального провадження. ОСОБА_6 зазначив, що наслідки укладення угоди про примирення йому як представнику потерпілого зрозумілі. Вказав, що він як представник цивільного позивача ДП "Полтавське лісове господарство", в інтересах якого прокурором було подано цивільний позов до обвинуваченого, не заперечує проти задоволення клопотання прокурора про залишення цивільного позову без розгляду, так як стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди за необхідності буде вирішуватися вже за межами кримінального провадження, у порядку цивільного судочинства.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про примирення як таку, що відповідає вимогам закону. Вказуючи на те, що сторони угоди про примирення погодили між собою, що заходи з відшкодування решти матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, будуть вживатися поза межами кримінального провадження, прокурор просив залишити без розгляду поданий ним в інтересах потерпілого Державного підприємства "Полтавське лісове господарство" цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином. Прокурор також просив застосувати спеціальну конфіскацію в дохід держави вилученої деревини як предмет злочину, а вилучених бензопил та каната з карабіном як знарядь вчинення злочину. Також просив стягнути з обвинуваченого в дохід держави понесені по справі витрати за проведення експертизи.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 вважав за доцільне затвердити угоду про примирення як таку, що відповідає вимогам закону та не заперечував проти залишення цивільного позову без розгляду. Захисник обвинуваченого заперечував проти спеціальної конфіскації у дохід держави вилучених бензопил, вказуючи на те, що вони не належать обвинуваченому, а він їх взяв у іншої особи для тимчасового користування.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши з приводу її затвердження думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена, а обвинуваченому мають бути призначені узгоджені вид та міра покарання за таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 246 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши доводи учасників судового провадження щодо можливості затвердження укладеної угоди про примирення, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , за ч. 3 ст. 246 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В судовому засіданні також встановлено, що потерпіла сторона та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим Державним підприємством "Полтавське лісове господарство" в особі представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судово-економічної експертизи у розмірі 1 372 грн 96 коп, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.05.2022.

Речовий доказ у вигляді автомобіля марки «ERF» модель «ЕСМ 25.285» білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.05.2022 повернуто власнику ОСОБА_13 , відповідно до ст. 100 КПК України залишити останньому як його власність.

Враховуючи те, що колоди дров`яної деревини твердої породи "Акація" об`ємом близько 0,5 м.куб., дров`яна деревина твердої породи "Акація" об`ємом близько 17,74 м.куб., спили пеньків породи «Акація» різних діаметрів в кількості 17 штук та один спил з деревини породи «Черешня» є предметом вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, керуючись положеннями ст. 96-1, п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію шляхом конфіскації у власність держави вказаних речових доказів як предмета вчинення злочину.

Враховуючи те, що бензинова пилка без маркування моделі СS-600 помаранчевого кольору з шиною помаранчевого кольору марки «Roker», бензинова пилка марки «Forte» модель «FGS 59-18 MG» помаранчевого кольору з шиною білого кольору без маркування, канат з карабіном є знаряддями вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, керуючись положеннями ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію шляхом конфіскації у власність держави вказаних речових доказів як знарядь вчинення злочину.

Суд вважає безпідставними заперечення обвинуваченого та його захисника проти застосування спеціальної конфіскації в дохід держави вилучених бензопил, так як вони являються знаряддями вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, а обвинуваченим та його захисником не було надано суду жодних доказів, які б підтверджували те, що власником цих бензопил є інша особа, а не обвинувачений.

Враховуючи те, що прокурором було заявлено в судовому засіданні клопотання про залишення без розгляду цивільного позову, поданого ним в інтересах потерпілого Державного підприємства "Полтавське лісове господарство" до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, враховуючи, що це клопотання заявлено до початку розгляду цивільного позову по суті, не суперечить чинному законодавству та правам і інтересам сторін цивільного позову, представник потерпілого як цивільного позивача не заперечував проти залишення цивільного позову без розгляду, цивільний позивач вправі розпоряджатися своїми позовними вимогами на власний розсуд, підстави для відмови у задоволенні заявленого клопотання законодавством не передбачені, суд вважає за необхідне залишити вказаний цивільний позов без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 96-1, п. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2, ч. 3 ст. 246 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 128, ч. 4 ст. 174, ст. ст. 374, 376, ч. 3 ст. 394, ст. ст. 468, 471, 473-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 09 серпня 2022 року, укладену між потерпілим Державним підприємством "Полтавське лісове господарство" в особі представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 14.05.2022 за ч. 3 ст. 246 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-економічної експертизи у розмірі 1 372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн 96 коп.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 травня 2022 року арешт майна.

Речовий доказ у вигляді автомобіля марки «ERF» модель «ЕСМ 25.285» білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишити ОСОБА_13 як його власність.

Відповідно до положень ст. 96-1, п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке було предметом вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, шляхом конфіскації у власність держави колод дров`яної деревини твердої породи "Акація" об`ємом близько 0,5 м.куб., дров`яної деревини твердої породи "Акація" об`ємом близько 17,74 м.куб., спилів пеньків породи «Акація» різних діаметрів в кількості 17 штук та одного спилу з деревини породи «Черешня», які зберігаються у Секторі поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: Полтавська область, смт Диканька, вул. Газовиків, 1).

Відповідно до положень ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке було знаряддям вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, шляхом конфіскації у власність держави бензинової пилки без маркування моделі СS-600 помаранчевого кольору з шиною помаранчевого кольору марки «Roker», бензинової пилки марки «Forte» модель «FGS 59-18 MG» помаранчевого кольору з шиною білого кольору без маркування, каната з карабіном, які зберігаються у Секторі поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: Полтавська область, смт Диканька, вул. Газовиків, 1).

Цивільний позов, пред`явлений прокурором в інтересах потерпілого Державного підприємства "Полтавське лісове господарство", до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, - залишити без розгляду у зв`язку із заявленим про це прокурором клопотанням.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1