Провадження №: 1-кп/755/452/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2018 року за №0000488 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.368, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2018 року за №0000488 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.368, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України.

06.10.2022 року під час дослідження матеріалів кримінального провадження захисником ОСОБА_4 було заявлено клопотання про повернення тимчасово вилученого в ході особистого обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України майна, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 08.07.2008 на ім`я ОСОБА_8 , банківської картки «Приватбанк» НОМЕР_2 , банківської картки «РайффайзенБанкАваль» НОМЕР_3 та банківської картки «Альфа Банк» НОМЕР_4 , на які слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва в ухвалі від 27.06.2018 року відмовлено у накладені арешту та які постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України від 19.06.2018 року визнано речовими доказами.

Прокурор не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Інші учасники процесу підтримали клопотання захисника.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу щодо заявленого захисником клопотання, суд дійшов висновку про задоволення даного клопотання.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виключно у випадку, якщо підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при обранні запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Статтею 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Частиною 1 ст. 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Із досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 від 19.06.2018 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 08.07.2008 на ім`я ОСОБА_8 , банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_2 , банківську картку «РайффайзенБанкАваль» НОМЕР_3 та банківську картку «Альфа Банк» НОМЕР_4 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2018 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 та відмовлено у накладені арешту на вилучені 18-19.06.2018 року в ході особистого обшуку ОСОБА_3 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України речі, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 08.07.2008 на ім`я ОСОБА_8 , банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_2 , банківську картку «РайффайзенБанкАваль» НОМЕР_3 та банківську картку «Альфа Банк» НОМЕР_4 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.08.2018 року ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2018 року залишена без зміни.

За таких підстав, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 08.07.2008 на ім`я ОСОБА_8 , банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_2 , банківську картку «РайффайзенБанкАваль» НОМЕР_3 та банківську картку «Альфа Банк» НОМЕР_4 , вилучені у ОСОБА_3 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України є тимчасово вилученим майном, а тому підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 168-169, 170-173, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2018 року за №0000488 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.368, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України - задовольнити.

Повернути ОСОБА_3 вилучене в ході особистого обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 08.07.2008 на ім`я ОСОБА_8 , банківську картку «Приватбанк» НОМЕР_2 , банківську картку «РайффайзенБанкАваль» НОМЕР_3 та банківську картку «Альфа Банк» НОМЕР_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя