1Справа № 335/1995/22 1-кс/335/946/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, санітара медичного пункту 1-го батальйону оперативного призначення ВЧ НОМЕР_1 НГУ, солдата, який не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 10.03.2022, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, а саме у тому, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 15.02.2022 за № 43 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду санітара медичного пункту 1-го батальйону оперативного призначення.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 3, 9, 11, 16, 58, 59, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, показувати приклад неухильного виконання вимог законодавства.

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби, обіймаючи посаду санітара медичного пункту 1-го батальйону оперативного призначення ВЧ НОМЕР_1 НГУ НОМЕР_2 27.02.2022, за наказом командування зазначеної військової частини, у складі 1-го батальйону оперативного призначення був направлений до місця несення служби неподалік АДРЕСА_2 для облаштування бойових позицій.

02 березня 2022 року приблизно о 16 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у зв`язку з відмовою від несення обов`язків військової служби на бойових позиціях військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, розташованих поблизу АДРЕСА_2 , розуміючи відсутність будь-яких інших наказів про залишення вказаних бойових позицій, залишив їх та направився до м. Запоріжжя, де перебував, до 11 год. 00 хв. 21.03.2022, тобто до моменту його з`явлення до Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері.

У період часу приблизно з 02.03.2022 16 год. 00 хв. до 21.03.2022 11 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , діючи з метою відмови від несення обов`язків військової служби, до бойових позицій військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, розташованих неподалік АДРЕСА_2 , не з`являвся. Перебуваючи поза місцем служби ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

21.03.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які пояснили, що ОСОБА_4 був зобов`язаний нести обов`язки військової служби на бойових позиціях військової частини, але фактично відмовився це робити та залишив розташування бойових позицій, хоча такого наказу від командування не надходило.

Під час проведення досудового розслідування слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, який згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри ОСОБА_4 вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин, а саме відмовився від несення обов`язків військової служби в умовах воєнного стану.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив військовий злочин в умовах воєнного стану, а саме відмовився від несення обов`язків військової служби, що може свідчити про відсутність у останнього бажання до проходження подальшої служби у Збройних силах України, та як наслідок може призвести до вчинення ним нових військових злочинів, вже в умовах воєнного стану, який діє.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 при ухваленні вироку, наслідки злочину, а саме: відмова від несення обов`язків військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, слідчий вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Слідчий вказує, що застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_4 неможливо, оскільки він не зможе виконувати покладені на нього обов`язки, а також у зв`язку із відсутністю дієвого процесуального механізму контролю за дотриманням покладених на підозрюваного обов`язків в умовах воєнного стану, який запроваджено на території України.

Посилаючись на вказані обставини, слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, та просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначила, що у ОСОБА_4 стався конфлікт під час несення військової служби, та він не усвідомлював, що вчиняє злочин. Також, підозрюваний приймав участь у антитерористичній операції, та у нього ніколи не виникало подібних ситуацій, він є раніше не судимим, а відтак до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що 25.02.2022 він добровільно прийшов до військкомату, раніше проходив службу у збройних силах України та приймав участь у антитерористичній операції, однак із подібними ситуаціями він не стикався. Зазначив, що залишив бойові позиції, оскільки довірився представнику ВСП. Наразі він розуміє, що не виконав наказ та усвідомлює свою відповідальність. Просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріали, якими воно обґрунтовано, слідчий суддя встановив наступне.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 10.03.2022, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

21.03.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході судового розгляду клопотання, та не оспорюється стороною захисту.

Також, слідчий суддя враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, та дані про особу підозрюваного, який не одружений, на утриманні дітей не має, має зареєстроване місце проживання, проходив військову службу на посаді санітара медичного пункту 1-го батальйону оперативного призначення ВЧ НОМЕР_1 НГУ.

Крім того, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено ним під час воєнного стану.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Враховуючи все вищевикладене, перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, об`єктивно існують.

Враховуючи існування ризиків, доведених слідчим та прокурором, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також оцінюючи обстави вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а також ту обставину, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі особистого зобов`язання, про який заявляла захисник підозрюваного, однак, на переконання слідчого судді, такі запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також можуть мати негативні наслідки для кримінального провадження.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, а також виходячи із встановлених обставин, зокрема обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави підозрюваному в межах розміру, який передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 49 620 гривень 00 копійок, оскільки на переконання слідчого судді саме такий розмір застави здатен забезпечити виконання підозрюваним його обов`язків.

Враховуючи вимоги ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, в межах строку досудового розслідування, строком до 21.05.2022.

З огляду на викладені вище обставини, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 21.05.2022 включно.

Строк запобіжного заходу обчислювати з 25 березня 2022 року.

Встановити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_4 .

У разі внесення застави і звільнення підозрюваного з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави, після її внесення та перевірки відповідного документа негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 21.05.2022 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25.03.2022.

Повний текст ухвали складено 28.03.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1