Справа № 302/666/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.06.2022смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000086 за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долина, Долинського району, Івано-Франківської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, без освітній, не працюючий, не одружений, раніше судимий Міжгірським районним судом Закарпатської області 13.05.2021 року за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт (05.08.2021 року звільнений по відбуттю строку покарання),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, без освітній, не працюючий, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
07.06.2022, біля 23.00 години, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на АДРЕСА_1 , під час словесної сварки із потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканцем АДРЕСА_1 , діючи умисно та з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 декілька ударів кулаками рук в область грудної клітки, після чого ОСОБА_4 наніс ще один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва ОСОБА_5 .

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , згідно з висновком судового медичного експерта №59/м від 10.06.2022, спричинили потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді навколоорбітального синця на шкірних покривах обличчя зліва та синця на шкірних покривах грудної клітки зліва в ділянці великого грудного м`яза, які виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак.

По давності вкладаються в час події, яка мала місце 07.06.2022 року. Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці відповідно до п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, який кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 22.06.2022 року, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с.11-12).

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 22.06.2022 року, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с.13-14).

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 беззаперечно визнають свою винуватість, не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідні з розглядом обвинувального акта за їх відсутністю, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їх винуватості. Суд дослідив матеріали кримінального провадження, зокрема: постанову про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 10.06.2022 (а.с. 8), постанову про створення групи дізнавачів від 10.06.2022 (а.с.9), висновок експерта № 59/м від 14.06.2022, складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення СМЕ ОСОБА_7 (а.с.13-14), протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 від 10.06.2022 (а.с.17-19), протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 15.06.2022 (а.с.20-24), протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 16.06.2022 (а.с.25-28), протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16.06.2022 року (а.с. 29-32), постанову про призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням від 21.06.2022 року, винесену начальником СД ВП №2 Міжгірського РУП в Закарпатській області ОСОБА_11 (а.с.55-56), доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 21.06.2022 року № 817 на ім`я захисника адвоката ОСОБА_6 (а.с.55), повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 21.06.2022 ( а.с. 64-66), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від. 21.06.2022 (а.с. 6869), договір про надання правової допомоги ОСОБА_4 від 21.06.2022 (а.с.75), повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 21.06.2022 (а.с. 78-80), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 21.06.2022 (а.с. 81-83).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , матеріали досудового розслідування, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше судимий Міжгірським районним судом 13.05.2021 року за вчинення кримінального правопорушення (проступку) проти власності до покарання у виді 100 годин громадських робіт (05.08.2021 року звільнений по відбуттю строку покарання), судимість за який на теперішній час не знята та не погашена у встановленому законом порядку, отже ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується не вперше, та знову вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та яке, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

Крім того, ОСОБА_3 на теперішній час є не працюючим, постійного джерела прибутку немає, утриманців не має, проживає в багатодітній сім`ї, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю. Проте, обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце реєстрації та фактичного проживання, за яким ОСОБА_3 характеризується посередньо, скарг від сусідів не надходило.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його молодий вік, сімейний та матеріальний стан, а також щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_5 , тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та при цьому враховуючи не зняту та не погашену судимість, суд знаходить підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у виді громадських робіт в максимальних межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення (проступку) та особі обвинуваченого ОСОБА_3 .

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

Крім того, ОСОБА_4 на теперішній час є не працюючим, постійного джерела прибутку немає, утриманців не має, проживає в багатодітній сім`ї, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю. Проте, обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та фактичного проживання, за яким ОСОБА_4 характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченого, його молодий вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, а також щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у виді громадських робіт в мінімальних межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення (проступку) та особі обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

Міжгірського районного суду

Закарпатської області