Справа №:755/5566/22
Провадження №: 1-кп/755/1095/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання у залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001327 від 07 червня2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щегольок Біловського р-у курської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого у 2016 році вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
06 липня 2022 року, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, зазначений акт отриманий головуючим суддею ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, у тому числі, послався на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту. Крім того, прокурор просив обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, які дають підстави вважати, що останній може продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на потерпілих та свідків.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю підтримав позицію прокурора.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, не заперечував щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але просив визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтримав думку свого адвоката.

Вислухавши думку прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками та клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, суд приходить до наступного.
Дане кримінальне провадження, підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, складений з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства України.
Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту немає.
Порушень вимог кримінально-процесуального законодавства України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду не встановлено.
За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001327 від 07 червня2022року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч.2 ст.27 КПК України, не встановлено.
Справу розглядати відповідно до вимог ст. 31 КПК України суддею одноособово.
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Що стосується заявленого прокурором клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то суд вважає, що прокурором доведено у клопотанні наявність обґрунтованої підозри та враховує, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , за яке передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, тому суд приходить до висновку, про наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_3 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне обрати на стадії підготовчого судового засідання до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту обрання запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що обвинувачений може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

При цьому встановлений законом обов`язок слідчого судді, суду визначити розмір застави в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою свідчить про те, що застава у певному розмірі здатна забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на тому ж рівні (з тією ж ефективністю), що і тримання під вартою. Тримання під вартою не застосовується у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному слідчим суддею чи судом.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд повинен, врахувавши положення ст.177,178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення. При цьому слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Аналізуючи вимоги чинного національного та міжнародного законодавства, що регулює застосування інституту застави, зокрема виключно повноваження суду у вирішенні цього питання при застосуванні цього запобіжного заходу як альтернативи триманню під вартою, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , його підвищену суспільну небезпеку, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу, міцність соціальних зв`язків, наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї та малолітніх дітей, як того вимагають вимоги ч.4 ст.182 КПК України, та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, наявність у нього судимостей, та обставини інкримінованого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість визначити обвинуваченому заставу, однак у розмірі, який перевищує двадцять і становить сто двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Суд зважає на те, що застава є неізоляційним запобіжним заходом, проте саме такий обраний її розмір, який виходить за межі, встановлені КПК України для нетяжких кримінальних правопорушень, здатен утримати обвинуваченого від дій, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню встановленими законом правовими наслідками порушення умов цього запобіжного заходу та не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, захищеного законного інтересу, тяжкості кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та належний контроль з боку можливих заставодавців під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання підозрюваним обов`язків (вказаний висновок відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009).

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001327 від 07 червня2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у відкритому судовому засіданні, яке відбудеться в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вулиця І.Сергієнка, 3, 01 серпня 2022 року о 11 годині 40 хвилин.
Справу розглядати відповідно до вимог ст. 31 КПК України суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_3 - 60 днів з моменту обрання запобіжного заходу, тобто до 25 вересня 2022 року (включно).
Одночасно визначити розмір застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить297 720 (двісті дев`яносто сім тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві: Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р: № UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Дніпровського районного суду міста Києва та Дніпровської окружної прокуратури м. Києва.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати на першу вимогу до суду;
- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду.
Визначити строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків до 25 вересня 2022 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в м. Києві коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та головуючого суддю Дніпровського районного суду м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі невиконання обвинуваченим покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала суду у частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1