465/5918/22
1-кс/465/1797/22
У Х В А Л А
Іменем України
07.10.2022 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю
секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
слідчого: ОСОБА_4 ,
підозрюваного: ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного розміру застави до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із неповною вищою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,
в с т а н о в и в :
Старший слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, в якому просить обрати останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення альтернативної застави.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, при цьому, зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти приватної власності в умовах воєнного стану, підозрюваний ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за дрібні крадіжки, у зв`язку з чим наявні ризики продовження здійснення ОСОБА_5 злочинної діяльності та ухилення останнього від досудового розслідування і суду. А тому, прокурор просив клопотання слідчого задоволити.
Слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримав з підстав, викладених у такому.
Підозрюваний ОСОБА_5 стосовно клопотання слідчого заперечив, вважаючи достатнім для себе запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив врахувати, що ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від слідства і суду, вперше притягається до кримінальної відповідальності, дійсні обставини скоєння кримінального правопорушення підлягають перевірці в ході досудового розслідування, що може вплинути на правову кваліфікацію діяння, тому вважає, що цілодобовий домашній арешт є достатнім запобіжним заходом у даному випадку. Також, у разі обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив визначити альтернативний розмір застави.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в ході судового розгляду, 07.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.
07.10.2022 року, в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, старшим слідчим ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яку йому вручено цього ж дня з участю захисника.
Так, ОСОБА_5 органом досудового розслідування інкриміноване те, що він, усвідомлюючи введення в Україні воєнного стану, 06.10.2022 року близько 22.20 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту по вул.. В. Великого, 59В у м. Львові, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, напад на ОСОБА_7 , в ході якого умисно наніс їй кілька ударів руками і ногами по тілу, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, і внаслідок зазначених ударів остання впала на тротуар та втратила свідомість. Після цього, скориставшись подоланою волею потерпілої ОСОБА_7 до опору, ОСОБА_5 незаконно заволодів її гаманцем та належними їй грошовими коштами на загальну суму 8000 (вісім тисяч) гривень, чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
07.10.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України як особу, на яку потерпілий вказав про її причетність до злочину.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.10.2022 року, згідно якого ОСОБА_7 просить прийняти міри до невідомої особи, яка 06.10.2022 року близько 22.20 год. по вул. В. Великого, 59 В у м. Львові заподіяла їй тілесні ушкодження в області голови та після цього відкрито викрав її жіночу сумку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 8000 грн. та паспорт; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , в якому остання виклала свої показання щодо обставин її побиття та заволодіння її грошовими коштами і паспортом; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.10.2022 року, відповідно до якого в ОСОБА_5 вилучено паспорт на ім`я ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.10.2022 року, в якому зафіксовано показання останнього про те, що він наніс удар в голову ОСОБА_7 та вирвав у неї сумку; висновком судово-медичного експерта №1014 від 07.10.2022 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_7 виявлено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
На переконання слідчого судді, наведене здатне переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечних дій, які йому інкриміновані органом досудового розслідування.
А тому, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Також прокурором належно обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав, що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення посягань на чужу власність, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки розлучений, з дітьми не проживає, не працює, не має офіційних джерел доходів, заходів для працевлаштування не вживає.
За наведених обставин та беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_5 за ч.4 ст.187 КК України, згідно положень ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, вказують на реальне існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою протиправну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі, підлягає врахуванню як один із суттєвих критеріїв при обранні запобіжного заходу.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.
Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
З урахуванням вищенаведеного та за відсутності будь-яких доведених медичних протипоказань, вважаю, що підстав для обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.
При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а також інших більш м`яких запобіжних заходів, адже вони не здатні запобігти наявним ризикам та не можуть слугувати меті застосування запобіжних заходів, визначеній ч.1 ст.177 КПК України. Так, посилання захисника на необхідність додаткового встановлення в ході досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення не може слугувати підставою для висновку про достатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Також сам по собі факт того, що ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, з урахуванням характеру інкримінованого останньому кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, яке також супроводжувалось застосуванням насильства до потерпілої особи, яка, згідно повідомленої підозри, опору не чинила, не може бути спростуванням відсутності потреби у триманні підозрюваного під вартою.
Що стосується наполягання сторони захисту на доцільності, в разі застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на визначенні альтернативного розміру застави, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. У даному випадку встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти приватної власності, який поєднаний з нападом на потерпілу особу, якій спричинено тілесні ушкодження, а тому, з урахуванням конкретних обставин інкримінованого підозрюваному діяння та наявних ризиків, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення підозрюваного альтернативного розміру застави.
Крім цього, слідчий суддя звертає увагу сторони захисту на те, що питання кваліфікації діяння підозрюваної особи, доведеності обставин вчинення кримінального правопорушення не вирішуються слідчим суддею на етапі обрання запобіжного заходу. Якщо в ході проведення досудового розслідування будуть встановлені обставини, які слугуватимуть підставою для перекваліфікації дій підозрюваного, або ж свідчитимуть про зменшення чи усунення наявних на даний час ризиків, захист не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зміну раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який.
Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Як вбачається з протоколу затримання, ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України 07.10.2022 р. А тому, при визначенні строку тримання останнього під вартою підлягає врахуванню дана обставина.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 задоволити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 07.10.2022 р.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 05.12.2022 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1