Справа №592/5371/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/391/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

представника власника майна - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Брент Ойл-95» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 серпня 2022 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 серпня 2022 року клопотання слідчого СВ Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001534 від 15 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, було задоволено частково.

Накладено арешт на майно, а саме, на транспортний засіб марки «DAF» модель «FT 105.410» номер шасі НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 , причеп-цистерну марки «TRAILOR» моделі «SYY ЗСХ», номер шасі НОМЕР_3 н.з. НОМЕР_4 , 30000 л дизельного пального, що належить ТОВ «Брент Ойл-95», технічний паспорт НОМЕР_5 , технічний паспорт НОМЕР_6 , ключ від транспортного засобу та ключ від замку запалювання, але не більш ніж на двадцять днів з дня постановлення даної ухвали.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Брент Ойл-95» звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 серпня 2022 року, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно.

В обгрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що вказана ухвала є незаконною й необґрунтованою, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали, слідчим суддею не було враховано те, що наявними у матеріалах провадження доказами, а саме, договором поставки № П-69 від 01 серпня 2022 року, укладеним між ТОВ «Пейд» та ТОВ «Брент Ойл-95» щодо нафтопродуктів, видатковою накладною № 389 від 13 серпня 2022 року, постачальник - ТОВ «Пейд», покупець - ТОВ «Брент Ойл-95», товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів № УП-00000389/1 від 13 серпня 2022 року , підтверджується те, що те, що власником арештованого майна 30 000 літрів дизельного палива є ТОВ «Брент Ойл-95». Доставку зазначеного палива здійснював ФОП « ОСОБА_9 » на підставі договору про надання транспортних послуг, укладеного з ТОВ «Брен Ойл-95», при цьому, ФОП « ОСОБА_9 » є ліцензованим перевізником з правом виконувати «внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями», що також підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що будь-які господарські відносини між ТОВ «Біоеталон» та ТОВ «Брент Ойл-95» відсутні, а ТОВ «Біоеталон» грошові кошти за дизельне паливо сплатило ТОВ «Едера-11». Однак, ні слідчий у клопотанні про арешт майна, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не наводять обґрунтувань причетності ТОВ «Брент Ойл-95» та/або ФОП « ОСОБА_9 » до невиконання ТОВ «Едера-11» своїх зобов`язань перед ТОВ «Біоеталон» щодо поставки дизеля. Єдиною підставою накладення арешту на майно стало помилкове переконання слідчого судді про наявність достатніх підстав вважати майно таким, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, за умови наявності шахрайства в діях третіх осіб, при цьому, слідчим не надано жодних доказів на підтвердження причетності ТОВ «Брен Ойл-95», та/або ФОП « ОСОБА_9 » до будь-яких шахрайських дій, а слідчим суддею ці обставини були проігноровані і за відсутності будь-яких доказів причетності посадових осіб ТОВ «Брент Ойл-95» та/або ФОП « ОСОБА_9 » до протиправних дій, було помилко встановлено необхідність накладення арешту на майно.

Апелянт зазначає, що висновок слідчого судді про відповідність вилученого майна критеріям ст. 98 КПК України є необґрунтованим, передчасним та не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду поданого слідчим клопотання, оскільки його доводами не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених вимогами ст.170 КПК України.

Крім того, апелянт зазначає, що застосований слідчим суддею спосіб арешту майна призводить до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Брент Ойл-95» та ФОП « ОСОБА_9 ». Фактично, склалася ситуація, за якої розгалужену всеукраїнську мережу АЗС, що працює під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в умовах воєнного стану та значного дефіциту товарів критичного імпорту - нафтопродуктів, обмежили в праві власності на дизельне паливо, а ліцензованого перевізника ФОП « ОСОБА_9 » - у праві користування транспортним засобом.

У поданій до апеляційного суду заяві, прокурор просив здійснювати апеляційний розгляд даного провадження за його відсутності, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України.

А тому, заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, представника власника майна ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, слідчим суддею вищезазначені вимоги дотримано в повному обсязі.

Так, СВ Сумського РУП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001534 від 15 серпня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, за фактом звернення ОСОБА_10 , який є менеджером ТОВ «Біоеталон» стосовно того, між вказаним товариством і ТОВ «Едера 11» було укладено договір поставки №378 від 12 серпня 2022 року, предметом якого, відповідно до специфікації є паливо дизельне, в кількості 31000 літрів, на суму 1245794,39 грн. без ПДВ, ТОВ «Біоеталон» перерахувало ТОВ «Едера - 11» грошові кошти в сумі 1290000,00 грн., однак дизельне паливо поставлено не було, невстановлені особи спричинили майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Під час огляду місця події 15 серпня 2022 року за адресою: с.Токарі, ФГ «Мрія СК» ввиявлено транспортний засіб марки «DAF» моделі «FT 105.410», номер шасі НОМЕР_1 , зд.н.з. НОМЕР_2 та причеп-цистерна марки «TRAILOR», моделі «SYY ЗСХ», номер шасі НОМЕР_3 , з д.н.з. НОМЕР_4 , водієм якого виявився ОСОБА_9 , та який під час допиту повідомив, що 14 серпня 2022 представник ТОВ «Едера - 11» на ім`я ОСОБА_11 , замовив 30 т дизельного палива та подальшу його доставку в с.Токарі, Сумської області, до ФГ «Мрія СК». На виконання умов договору, зі слів ОСОБА_9 , на рахунок ТОВ «Брент Ойл-95», яке є володільцями дизельного пального об`ємом 30000 л, відповідно до ТТН №УЕ-000086795/1 від 13 серпня 2022 року, перераховано 10 000 грн. як передплата за дизельне пальне., а про існування інших суб`єктів господарювання, йому нічого не відомо. Крім того, ОСОБА_10 вказував, що ТОВ «Едера - 11», направили товаротранспортні накладні, та рахунок на оплату, де володільцями дизельного палива, яке прибуло в с. Токарі вказані ТОВ «Едера - 11». В подальшому, під час допиту встановлено, що ОСОБА_10 після спілкування з представниками ТОВ «Брент Оіл 95» встановив, що особа на ім`я ОСОБА_11 , яка вела спілкування з вказаним товариством вказувала, що є представником ТОВ «Біоеталон», і направляла підроблені платіжні доручення № від 12 серпня 2022 року та №411 від 15 серпня 2022 року.

Транспортний засіб марки «DAF» модель «FТ 105.410» номер шасі НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 , причеп-цистерну марки «TRAILOR» моделі «SYY ЗСХ», номер шасі НОМЕР_3 н.з. НОМЕР_4 , 30000 л дизельного пального, що належить ТОВ «Брент Ойл-95», технічний паспорт НОМЕР_5 , технічний паспорт НОМЕР_6 , ключ від транспортного засобу та ключ від замку запалювання було вилучено, а постановою від 16 серпня 2022 року вказані майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з клопотанням про накладення арешту на яке звернувся до слідчого судді слідчий.

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що є розумні підстави вважати, що вилучене майно є засобом та знаряддям вчинення злочину, мають безпосереднє відношення до злочинної діяльності або містити інші відомості, що мають значення для кримінального провадження.

При вирішенні вказаного клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що доданими до клопотання матеріалами підтверджується те, що вилучене під час огляду місця події за адресою: с.Токарі, ФГ «Мрія СК» майно є речовим доказом, може бути засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, слідчим суддею, також, було враховано і те, що на час вирішення клопотання про арешт майна слідчим не встановлені всі обставини вчинення кримінального правопорушення, та дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення на нього арешту.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді та, всупереч доводам апеляційної скарги, вважає, що на час розгляду клопотання слідчого, були законні підстави для арешту майна, за наявності достатніх доказів того, що вказане майно відповідало критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

При цьому, доводи апеляційної скарги про помилковість такого висновку слідчого судді, з посиланням на те, що слідчим не надано жодних доказів на підтвердження причетності ТОВ «Брен Ойл-95», та/або ФОП « ОСОБА_9 » до будь-яких шахрайських дій, а слідчим суддею ці обставини були проігноровані, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки накладення арешту на майно було необхідним саме для з`ясування усіх обставин справи, в тому числі, причетних до злочину осіб, а також для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, що узгоджується з положеннями закону, з яким пов`язане вирішення питання арешту майна.

Крім того, колегія суддів зауважує, що арешт майна є лише одним із заходів забезпечення кримінального провадження, під час досудового розслідування якого перевіряються та уточнюються відомості, які мають значення для встановлення наявності чи відсутності обставин вчинення кримінального правопорушення.

Що стосується доводів апелянта про те, що застосований слідчим суддею спосіб арешту майна призводить до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Брент Ойл-95» та ФОП « ОСОБА_9 », то вони також не заслуговують на увагу, оскільки саме з врахуванням зазначеного, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності власників майна, слідчим суддею було накладено не більш ніж на двадцять днів з дня постановлення оскаржуваної ухвали.

Таким чином, під час апеляційного перегляду не встановлено обставин, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, в даному випадку арешт слідчим суддею було накладено правомірно і жодних порушень, при цьому, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна без задоволення.

Керуючись ст. ст.170,173,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 серпня 2022 року, якою часткового задоволено клопотання слідчого СВ Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001534 від 15 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Брент Ойл-95» ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4