Провадження №: 1-кс/755/5144/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, вилучене в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003231 від 09.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК У країни,

ВСТАНОВИВ

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання начальника відділення слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Клопотання мотивовано тим, що 09.11.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками та здійснив телефонний дзвінок на лінію НОМЕР_1 , де повідомив, що територіальне відділення поліції №1 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, за адресою: АДРЕСА_2 , заміновано.

Крім того, було прийняте рішення про проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , оскільки ОСОБА_5 , повідомив, що за місцем свого проживання зберігає мобільний телефон, з якого він здійснював дзвінок на спец лінію «101» про завідомо неправдиве повідомлення про замінування.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчим СОГ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, 09.11.2021 року, в присутності двох запрошених понятих, в період часу з 17 години 19 хвилин до 17 години 40 хвилин було проведено невідкладний обшук квартири АДРЕСА_3 , з метою безпосереднього вилучення речових доказів.

В подальшому в ході невідкладного обшуку було виявлено та в подальшому вилучено: мобільний телефон марки «Нокіа 1650», без клавіатури з АКБ, імеі: НОМЕР_2 , з сім картою ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору, з сім картою Київстар, імеі: НОМЕР_3 .

Вказав, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно було виготовлене пристосоване як засоби чи знаряддя вчинення злочину, з метою забезпечення в тому числі й збереження речового доказу, а також попередження відчуження, попередження зникнення, втрати або пошкодження вищезазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження майна.
Начальник відділення СВ Дніпровського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, в якій зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Особа, власник майна та його захисник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

В свою чергу, враховуючи норми ст.ст. 22, 26 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі слідчого, прокурора, власника майна та його захисника.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовими доказами, згідно постанови від 10.11.2021 року.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з клопотанням слідчого, погодженим з прокурором про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно, вилучене в ході невідкладного обшуку 09.11.2021 року, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа 1650», без клавіатури з АКБ, імеі: НОМЕР_2 , з сім картою Київстар; мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору, з сім картою Київстар, імеі: НОМЕР_3 , відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, вилучене в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003231 від 09.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК У країни - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 09.11.2021 року під час невідкладного обшуку квартири АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон марки «Нокіа 1650», без клавіатури з АКБ, імеі: НОМЕР_2 , з сім картою ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору, з сім картою Київстар, імеі: НОМЕР_3 , що мають значення речових доказів по даному кримінальному провадженню із забороною відчуження, розпорядження і користування та з метою збереження речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на начальника відділення слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 , прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: