Справа № 289/2501/21
Номер провадження 1-кп/289/188/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000100 від 21.10.2021 по обвинуваченню:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лутівка Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Наприкінці серпня - початку вересня 2021 року, точної дати дізнанням не встановлено, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, використовуючи особливо довірчі стосунки, які склалися в результаті сусідства, ОСОБА_4 взяв на ремонтування велосипед марки «Ардіс» темно-вишневого та сірого кольорів у ОСОБА_5 та пообіцяв відремонтувати i залишив за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_2 .

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на заволодіння велосипедом, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, через декілька днів, тобто на початку вересня 2021 року, продав без дозволу власника вищевказаний велосипед марки «Ардіс» темно-вишневого та сірого кольорів, вартістю 300 гривень 00 копійок, сусіду ОСОБА_6 , таким чином розпорядившись вказаним велосипедом на власний розсуд.

У результаті шахрайських дій, що виразились у заволодінні чужим майном, а саме велосипедом марки «Ардіс», шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 895 гривень 00 копійок.

Таким чином, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

ОСОБА_4 у заяві від 15 грудня 2021 року, яка підписана останнім та його захисником ОСОБА_7 , зазначив, що він беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами його вчинення та надав згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Прокурор у наведеному обвинувальному акті також просив розглянути його у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.
З поданої потерпілою до суду заяви, вбачається, що остання не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.
З огляду на позицію учасників судового провадження, враховуючи положення ст. ст. 381-382 КПК України, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду цього обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Призначаючи покарання, суд враховує, що від вчиненого обвинуваченим кримінального проступку тяжких наслідків не настало, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, та відсутність обставини, що обтяжують ОСОБА_4 покарання.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
На підставі викладеного, беручи до уваги той факт, що обвинувачений ніде не працює, а тому не має жодного з видів заробітку, до того ж має на утриманні одну малолітню дитину, враховуючи альтернативний характер санкції ч. 1 ст. 190 КК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень саме у виді обмеження волі.
Однак, враховуючи особу ОСОБА_4 та усі пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття у вчиненому, а також відсутність тяжких насідків, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування цього покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 686 грн. 48 коп. витрат на залучення експерта під час проведення судової експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 381-382, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп. витрат на залучення експерта під час проведення судової експертизи.

Речові докази, а саме велосипед марки «Ардіс», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 залишити у останньої.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1