Номер справи 521/6223/21
Пр. 1-кп/521/1190/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Одеси, громадянина України, з середньою-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
11 березня 2021 року, о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи, за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, біля будинку № 35, помітив транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ-21011», державний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, 1978 року випуску, vin-код: № НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , який фактично належить ОСОБА_6 та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та таємно, з метою особистого збагачення шляхом заволодіння автомобілем «ВАЗ-21011», державний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, 1978 року випуску, vin-код: № НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , підійшов до вказаного транспортного засобу, шляхом вільного доступу, відчинив передні ліві водійські двері, які були не замкнуті на замок, та потрапив до салону автомобіля, після чого, сів за кермо автомобіля марки «Nissan Almera», державний номер НОМЕР_4 , червоного кольору, який належить іншій особі та фактично знаходиться в користуванні ОСОБА_7 , який не був обізнаний про протиправність дій ОСОБА_4 та сів за кермо автомобіля «ВАЗ-21011», після чого ОСОБА_4 зрушив автомобіль марки «ВАЗ-21011» з місця шляхом буксирування за допомогою м`якого зчеплення між двома вказаними транспортними засобами, таким чином проти волі потерпілого незаконно вилучивши автомобіль з місця паркування та отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 11304 гривні 79 копійок, яка вході досудового розслідування була відшкодована у повному обсязі.
Своїми умисними діями, що виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України.
27.04.2021 року між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України та покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на 3 роки, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбаченим ст. 75 КК України, покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкода в сумі 11304 грн. 79 коп., яка відшкодована добровільно, процесуальні витрати не відшкодовані за проведення експертизи у сумі 2288 грн. Також, у даній угоді зазначено роз`яснення потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 289 КК України, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені ч. 4, ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений та потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, так як угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства, міра покарання відповідає санкції статті.
Враховуючи, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 374-376, 394, 395 471, 473, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 27 квітня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.
Відповідно до п.1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24 березня 2021 року скасувати.
Речові докази по справі:
- транспортний засіб марки ВАЗ 21011 (випуск-1978 р, двигун № НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 ) державний номерний знак НОМЕР_5 вважати повернутим за належністю законному власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 , судові витрати пов`язані з проведеною по справі експертизою у сумі 2288 гривень 30 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1