н/п 1-кп/953/1058/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001633 від 11.09.2021 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уди, Золочівського району, Харківської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2021, приблизно о 21:40, ОСОБА_5 , перебував у коридорі 2-го поверху будинку № 29 по вул. Будівельній м. Харкова, де також перебувала ОСОБА_4 , з якою у ОСОБА_5 відбувся словесний конфлікт. Під час цього конфлікту у ОСОБА_5 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , виник прямий умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень і свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_4 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій навколоочній ділянці, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-1427/2021 від 15.09.2021 року, відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення потерпілій умисних легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не оспорював, пояснив причини та обставини скоєного, вказуючи на раптово виникле бажання вдарити потерпілу.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила кримінальне правопорушення, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, на даний час не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, має ураження опорно-рухового апарату у зв`язку із переломом шейки стегна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також дані про особу ОСОБА_5 . Отже суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень для ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, так як відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому іншого покарання з огляду на те, що ОСОБА_5 не працевлаштований та має ураження опорно-рухового апарату.

Процесуальні витрати і речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 заявлений не був. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1