Дата документу 14.02.2022 Справа № 314/2825/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/366/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/2825/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2021 року про відмову в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням щодо засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 ), який відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)»,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

В апеляційній скарзі засуджений просив замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням, посилаючись на те, що він працює, має позитивні характеристики та два заохочення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_7 засуджено вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.07.2019 року за ч.2 ст.121 КК до покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні даного клопотання, виходив з того, що поведінка засудженого за весь час відбування покарання не була стабільно позитивною та активною, що свідчить про те що засуджений до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Згідно з положеннями ст.82 КК особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків.

Виходячи з ч.1 ст.6 КВК виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. При цьому слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної колонії, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Розглядаючи клопотання засудженого, суд першої інстанції з достатньою повнотою перевірив наявні в матеріалах справи документи, які свідчать про поведінку засудженого протягом усього часу його перебування в установі відбування покарання та роботу, і належним чином мотивував в ухвалі свої висновки про те, що ОСОБА_7 не довів своє безумовне виправлення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину.

За весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 мав лише 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Натомість на засудженого було накладено 4 стягнення і хоча ці стягнення є погашеними, проте вони характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Також з наданої виправною колонією характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_7 з 17.01.2018 року по 18.11.2020 року знаходився у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)», де характеризувався негативно, порушував режим тримання.

Крім того, з довідки про працевлаштування засудженого встановлено, що за період з 18.11.2020 року по 31.07.2021 року засуджений був працевлаштований на виробництві лише п`ять місяців з загального терміну перебування в установі. Між тим, сумлінна поведінка та ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого на протязі усього періоду відбуття покарання, а не лише у певний період часу.

Поряд з цим з матеріалів провадження встановлено, що комісією установи засудженому ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні до нього ст.82 КК.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає обґрунтованими встановлені в ухвалі підстави для відмови у задоволенні клопотання засудженого та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, що свідчить про відсутність підстав для заміни невідбутої ним частини покарання більш м`яким покаранням.

Переконливих аргументів, які би доводили неправильність висновків суду першої інстанції, в апеляційній скарзі засудженого не наведено.

Відтак ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4