Провадження № 1-кс/344/8002/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що 21.12.2021 приблизно о 03 годині 00 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, керуючи автомобілем марки BMW-320, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги, що по вул. Надрічна у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області у напрямку вул. Івасюка. В салоні автомобіля BMW-320 на передньому пасажирському сидінні знаходився пасажир ОСОБА_6 , а на задньому сидінні пасажири ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, має по дві смуги для руху в кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою розміткою 1.3 (подвійна суцільна лінія) Правил дорожнього руху України. Проїзна частина дороги вкрита ожеледдю.
Однак, водій ОСОБА_4 , рухаючись вказаною ділянкою дороги із поворотом праворуч, проявив неуважність, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, унаслідок чого не справився з керуванням перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 та виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч, де вчинив наїзд на будівлю чергового залізничного переїзду, після чого автомобіль перекинувся на дах.
При цьому ОСОБА_4 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5.; п. 2.3. б); д); п. 2.9., а); п. 10.1.; п. 12.1.; Розділ 34 Дорожня розмітка: п. 1.3.
У результаті порушення ОСОБА_4 , Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок пасажир автомобіля марки BMW-320, з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких того ж дня помер в КНП «Івано-Франківська ОКЛ».
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що в разі доведення його вини в суді, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі; незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів, так як досудове розслідування триває та з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може чинити тиск на них; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може не з`являтися на виклики до слідчого, прокурора чи суду.
У зв`язку із наведеним, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому слід застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених в ньому, просила клопотання задовольнити. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. У випадку призначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, просила встановити її в розмірі, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечив, за недоведеності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Із урахування віку підозрюваного, наявності у нього міцних соціальних зв`язків, офіційного джерела доходів, так як він є фізичною особою-підприємцем, вважав за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У випадку застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити заставу як альтернативний запобіжний захід, в мінімальному розмір.
Підозрюваний у судовому засіданні просив визначити йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вказав, що у вчиненні злочину щиро розкаюється, та має намір відшкодовувати шкоду потерпілим.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
21 грудня 2021 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Вирішуючи дане клопотання враховую також наявність доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину, зокрема такими у кримінальному провадженні є: протокол огляду місця події, протокол допиту свідка, висновок лікувального закладу за результатом огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Також враховую вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, відсутність у нього судимостей, наявність постійного місця проживання, офіційного джерела доходів.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 286-1 КК України відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років.
Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається застава у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Підозрюваний раніше не судимий, від органу досудового розслідування після вчинення злочину не переховувався, свою вину у скоєному визнає, сам злочин вчинений із необережності, тобто перед його скоєнням підозрюваний не мав наміру позбавляти життя особи.
Наведене свідчить про можливість визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки невизначення застави є правом, а не обов`язком слідчого судді, суду.
При визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням застави 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 158 900 гривень, з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Саме такий розмір застави, з урахуванням відсутності точної інформації про доходи підозрюваного, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні та вказаний розмір застави є фактично співмірним розміру збитків завданих потерпілим.
Строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного (обмеження його волі), а саме з 21 грудня 2021 року.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 202, 205, 206, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 лютого 2022 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду, а тримання його під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити заставу 158 900 (сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (МФО: 820172, код отримувача: 26289647, банк отримувача: ДКС України, м. Київ, рахунок: UA0002265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 18 лютого 2022 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1