Код суду 233 Справа № 233/254/22
Вирок
Іменем України
15 лютого 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Красна Поляна, Великоновосілківського району, Донецької області, українець, громадянин України, має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190КК України,
10.12.2021, приблизно о 17 годині 00 хвилин, точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 прийшов до автобусної зупинки за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час знаходились його знайомі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та раніше незнайомий йому чоловік - потерпілий ОСОБА_7 , який вживав спиртні напої разом з іншими особами.
В цей же день, приблизно о 17 годині 20 хвилин, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_7 передав на зберігання ОСОБА_5 свій мобільний телефон торгівельної марки «HUAWEI» лінійки «Y5» моделі «DRA-L21» 2/16ГБ ІМЕІ НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, а сам відійшов за будинок. В цей час у ОСОБА_4 виник кримінально протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.
Так, реалізуючи свій кримінально протиправний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману ОСОБА_4 , знаходячись на автобусній зупинці за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, під приводом повернення вказаного мобільного телефону ОСОБА_7 , не маючи наміру повертати мобільний телефон, попросив у ОСОБА_5 належний ОСОБА_7 вищезазначений мобільний телефон. ОСОБА_5 , введена в оману, будучи впевненою, що ОСОБА_4 поверне мобільний телефон ОСОБА_7 , будучі не обізнаною в кримінально протиправному намірі ОСОБА_4 , погодилася та добровільно передала йому мобільний телефон торгівельної марки «HUAWEI» лінійки «Y5» моделі «DRA-L21» 2/16ГБ ІМЕІ НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, в якому знаходилась сім - картка оператору мобільного зв`язку ТОВ «Vodafone» НОМЕР_2 , яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, гроші на рахунку якої були відсутні.
Після чого ОСОБА_4 , утримуючи при собі майно, яким заволодів шляхом обману, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 відсутній та за ним не спостерігає, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1380,67 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно 10.12.2021, приблизно о 17 годині 00 хвилин, він прийшов до автобусної зупинки за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час знаходились його знайомі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та раніше незнайомий йому чоловік - потерпілий ОСОБА_7 , який вживав спиртні напої разом з іншими особами. Того ж дня він побачив, що ОСОБА_7 передав на зберігання ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «HUAWEI» в корпусі чорного кольору, а сам відійшов за будинок. Знаходячись на вищевказаній автобусній зупинці, під приводом повернення вказаного мобільного телефону ОСОБА_7 , не маючи наміру повертати мобільний телефон, він попросив у ОСОБА_5 належний ОСОБА_7 мобільний телефон, на що ОСОБА_5 погодилася та передала йому мобільний телефон марки «HUAWEI». Потім він, утримуючи при собі вказаний мобільний телефон, яким заволодів шляхом обману, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 відсутній та за ним не спостерігає, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд.
Свою провину обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення та обсягом спричиненої шкоди, щиро покаявся та погодився на призначення покарання, запропоноване стороною обвинувачення.
Потерпілий ОСОБА_7 , повідомлений судом належним чином в ході усього розгляду кримінального провадження в суді, надав суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без його особистої участі. Цивільний позов не заявляв. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мав. Покарання обвинуваченому просив визначити на розсуду суду.
Учасники судового розгляду не заперечували проти розгляду кримінального провадження без його особистої участі.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.190КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, під наглядом у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, за медичною допомогою до КНП «Клінічний протитуберкульозний диспансер» м. Костянтинівка не звертався, не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, має адресу реєстрації та місце мешкання, характеризується позитивно, працездатний, офіційно не працевлаштований, свою провину у скоєному визнав у повному обсязі та готовий відповідати за скоєне, визнав загальний розмір спричиненої ним матеріальної шкоди.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, оскільки вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов - не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , з якого стягнути на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 686 гривень 48 копійок.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході досудового розслідування не обирався та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.
Речовий доказ - мобільний телефон «HUAWEI» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який зберігається під розпискою у потерпілого ОСОБА_7 залишити останньому за приналежністю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1