ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4441/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" листопада 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002294 від 2 серпня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 301-1, ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого працівником складу тривалого зберігання ТОВ «Вигідна покупка», не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:
Прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване такими встановленими органом досудового розслідування обставинами.

ОСОБА_4 у невстановлений органом досудового розслідування день та час, перебуваючи за невстановленою досудовим розслідуванням адресою усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи виниклий умисел, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, маючи на меті умисел на умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту, всупереч статтям 1, 2, 6, 7 Закону України «Про захист суспільної моралі», статтям 2, 7, 8, 23, 26, 40 Конвенції про права дитини, маючи у власному користуванні та використовуючи мобільний телефон «EXIFcameramakeXiaomi, EXIFcameramodelRedmi 5 Plus», створив фото та відеопродукцію у кількості 10 штук, а саме:«Google-CT-RPT-2498eaf73f280ffe64bffcae7ca69bf8-IMG_20200621_103114.jpg», «Google-CT-RPT-3a0206c9f6051e0410c31fa3b2ab72e2-IMG_20200910_121532.jpg», «Google-CT-RPT-3d84a96ed8d7ac07264e0e6a45087b77-IMG_20200621_102541.jpg», «Google-CT-RPT-7486b84215c449b4b4d2b7147ea21384-IMG_20200910 _121548.jpg», «Google-CT-RPT-895d0f5142b0940882c38298464 efed-IMG_20200518_083507.jpg», «Google-CT-RPT-8ae251e5f7850a7121a36dcfa 98642d2-IMG_20200819_203603.jpg», «Google-CT-RPT-8d3e151f34c048893d9a8a-IMG_20200428_221703.jpg», «Google-CT-RPT-c0849e0177851d69a521ff7e3d09193e-IMG_20200518_083603.jpg», «Google-CT-RPT-d93230f7f33346bce294ecf869dce411-IMG_20200819_204122.jpg», «Google-CT-RPT-f194cdba1ecfa0472ca8a0bba690b553-IMG_20200819_ 203803.jpg», що містять сцени сексуально-насильницького характеру та жорстокого поводження із малолітньою дитиною, шляхом вчинення насильницьких дій направлених на посягання на статеву недоторканість останньої та приниження особи, які відповідно до міжнародних норм є дитячою порнографією, зробив синхронизацію з мобільного телефону на «Google drive» та завантажив їх за допомогою мережі Інтернет на свою віртуальну пам`ять на персональний комп`ютер марки Dell, s/nCFZ1P02, тим самим почав зберігати їх на своєму особистому комп`ютері марки Dell, s/nCFZ1P02, до якого під`єднано твердотілий жорсткий диск, доступ до якого захищеним у вигляді пін-коду-1409. 30 серпня 2021 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено персональний комп`ютер марки Dell, s/n CFZ1P02, який належать останньому на праві власності та яким він користується. В зазначеному персональному комп`ютері марки Dell, s/n CFZ1P02, до якого під`єднано твердотілий жорсткий диск, доступ до якого захищеним у вигляді пін - коду-1409, виявлено та вилучено інформацію в електронному вигляді, яку було створено ОСОБА_4 , а саме зображення та відеопродукції, на яких зображено дитину чоловічої статі, якою являється малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які містять сцени сексуально-насильницького характеру та жорстокого поводження із малолітньою дитиною, шляхом вчинення насильницьких дій направлених на посягання на статеву недоторканість останньої та приниження особи, які відповідно до міжнародних норм є дитячою порнографією.

ОСОБА_4 у період часу з 2020 по 30 липня 2021 року вчиняв фізичні розпусні дії відносно малолітньогого ОСОБА_6 . Приблизно в 2020 році (точної дати органом досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення розпусних дій сексуально-насильницького характеру, здатних викликати фізичне і моральне розбещення відносно малолітнього ОСОБА_6 , з метою штучного розвинення у малолітньої особи статевого інстинкту у збоченій формі, тобто порушення її нормального фізичного, психічного і соціального розвитку, шляхом посягання на її статеву недоторканість. ОСОБА_4 , усвідомлюючи та розуміючи, що ОСОБА_6 , перебуваючи в особливо вразливій ситуації, зокрема з причин розумової та фізичної неспроможності в силу свого малолітства, взагалі не має соціального досвіду щодо стосунків між статями, не обізнаний щодо фізіології сексуальних контактів, не розуміє їх природу, соціальне, моральне та юридичне значення, й відповідно соціально-правові наслідки, почав реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи у майбутньому мету всебічного розбещення малолітньої дитини. ОСОБА_4 , реалізовув свої злочинні наміри, направлені на вчинення розпусних дій щодо малолітнього ОСОБА_6 , усвідомлюючи малолітній вік останнього, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч статтям 1, 21 Закону України «Про охорону дитинства», статтям 1, 2, 6, 7 Закону України «Про захист суспільної моралі», статтям 2, 7, 8, 23, 19, 34, 36, 40 Конвенції про права дитини, статті 9 Конвенції про кіберзлочинність, статті 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, статтям 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, поступово почав вчиняти розпусні дії, які виражались в ігровій формі та шляхом примушування насильницьким способом, а саме застосовуючи фізичне насильство та психологічний тиск на малолітнього ОСОБА_6 , навчив робити маніпуляції із власними статевими органами, привчав до сексуалізованої поведінки, зокрема, навчав самостійному прийняттю відверто сексуальних поз, заохочуючи при цьому до відтворення та наслідування таких дій та поведінки, які в подальшому фіксував за допомогою фото-, відеозаписувальної техніки та таким чином створював порнографічні матеріали за участю останнього. У цей же період ОСОБА_4 вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_6 з використанням геніталій та рук тим самим розумів та усвідомлював, що спричиняє фізичний біль та страждання малолітньому.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, , передбачених частинами першою, третьою статті 301-1, частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу спливає 17 листопада 2021 року, однак завершити досудове розслідування у визначений строк не виявляється за можливе оскільки з об`єктивних причин необхідний додатковий строк для проведення та завершення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без виконання яких не буде досягнуто одного з основних завдань кримінального провадження, визначеного у статті 2 КПК України, щодо забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а саме необхідно:

долучити висновок експерта 24 серпня 2021 року призначено комплексну мистецтвознавчу та комп`ютерно-технічну експертизу, яка на цей час проводиться Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України;

долучити висновок судово-медичного експерта постановою слідчого призначена експертиза, яка на цей час проводиться в Полтавській обласній державній адміністрації обласного бюро судово-медичної експертизи;

долучити висновок судового психолого-психіатричного експерта 24 вересня 2021 року постановою слідчого призначена експертиза, яка на цей час проводиться в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради»;

за результатами експертиз вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та оголошення нової підозри ОСОБА_4 .

Крім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги статті 290 КПК України, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, що потребує додаткового часу з урахуванням значного об`єму зібраних матеріалів та особливою складністю провадження. До цього часу провести зазначені слідчі та процесуальні дії, у передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку із складністю та об`ємністю кримінального провадження, великим обсягом часу, необхідного для здійснення вищевказаних дій. Необхідно долучити висновки експертів, експертизи по яким тривають на даний момент. Невиконання вищевказаних дій призведе до неповноти досудового розслідування і до порушення вимог КПК України, зокрема, прав підозрюваного, передбаченого пунктом 5 статті 223 КПК України, вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 91 КПК України, згідно з якою під час досудового розслідування підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Існують достатні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою. Необхідним є вирішення питання продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в межах досудового розслідування, оскільки існують ризики , передбачені статтею 177 КПК України:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років. Вказані обставини можуть спонукати підозрюваного до втечі з метою уникнення покарання, адже підозрюваний не має постійного місця проживання на території м. Києва;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них, підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на потерпілого та свідків, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце роботи та проживання;

вчинити інший злочин, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що незаконні дії стосовно неповнолітньої особи здійснювались з 28 квітня 2020 року, що свідчить про те, що підозрюваний є особою, яка схильна до вчинення протиправних дій щодо інших осіб, а від так становить небезпеку для суспільства.

При цьому, більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема:

запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим, оскільки підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Цей запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам, спілкуванню зі свідками, переховуванню від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин;

запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований у зв`язку з тим, що відповідно до частини першої статті 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями, відсутні;

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Цей запобіжний захід буде недієвим, оскільки ОСОБА_4 здійснював розпусні дії відносно неповнолітньої особи за місцем свого проживання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_4 необгрунтовано підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, просив обрати для підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визначити заставу при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у розмірі, достатньому для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених нормами КПК України.

ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

До суду надійшли клопотання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в якому вони повідомили, що можуть взяти підозрюваного на поруки, зобов`язуються доставляти його до правоохоронних органів та суду на першу вимогу.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження № 0002294, слідчий суддя виходить з такого.

Групою слідчих СВ Дарницького ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002294, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 серпня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 301-1, частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152 КК України.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини третьої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

20 серпня 2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 301-1 КК України.

21 серпня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 301-1 КК України.

30 серпня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 301-1, частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152 КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0002294 вбачається, що наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 передбачених частинами першою, третьою статті 301-1, частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152 КК України кримінальних правопорушень підтверджується протоколами допитів свідків, протоколами оглядів, висновком експертизи від 9 серпня 2021 року № СЕ-19/111-21/37732-M3, висновком експертизи від 1 жовтня 2021 року № КСЕ-19/111-21/41288, висновком експертизи від 17 вересня 2021 року № КСЕ-19/111-21/41286, висновком експертизи від 25 жовтня 2021 року № КСЕ-19/111-21/41283, висновком експерта від 11 жовтня 2021 року №945, протоколом обшуку, протоколом огляду речей, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту потерпілого.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 301-1, частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152 КК України. Причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

21 серпня 2021 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 діб, тобто 18 жовтня 2021 року.

18 жовтня 2021 року постановою керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002294 продовжено до трьох місяців.

18 жовтня 2021 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 діб, тобто 17 листопада 2021 року.

Ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується відсутністю міцних соціальних зв`язків у суспільстві, зокрема відсутністю постійного джерела доходів, а також ймовірністю втечі від органів досудового розслідування, зважаючи на відсутні міцні соціальні зв`язки у суспільстві та тяжкість покарання, яке у разі доведення його вини, може бути застосоване.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, в тому числі тих, хто вже давав показання, наявний, оскільки згідно з протоколами допиту свідків вони дали показання, які частково дублюються із встановленими досудовим розслідуванням. Крім того, слідчий суддя не виключає наявність інших свідків, наприклад сусідів, оскільки згідно з версією органу досудового розслідування ОСОБА_4 вчиняв протиправні дії у місці, де проживає. З метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного ОСОБА_4 може здійснюватися незаконний вплив на них.

Ризик вчинити інший злочин існує, оскільки згідно з версією органу досудового розслідування ОСОБА_4 вчиняв протиправні дії протягом більше року з 2020 року й існує ймовірність наявної у нього схильності до вчинення таких дій.

Щодо доводів прокурора про наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, якою продовжено ОСОБА_4 строк дії запобіжних заходів, слідчий суддя враховує необхідність зібрання додаткових доказів для доведення чи спростування винуватості підозрюваних, зокрема долучення висновків експертиз, які призначені постановами слідчого та експертиза по яким на теперішній час проводиться.

Невиправданого зволікання при проведенні досудового розслідування слідчим суддею у під час судового розгляду не встановлено.

Таким чином слідчим доведено наявність причин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002294 від 2 серпня 2021 року до п`яти місяців.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Враховуючи зміст статті 12 КК України такі кримінальні правопорушення є особливо тяжким злочином.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених Кодексом. Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі незаконно впливати на потерпілого та свідків; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті; слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (частина друга).

Крім наявності вказаних ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (стаття 178 КПК України).

Визначивши такі критерії застосування слідчим суддею до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримався міжнародних стандартів щодо тримання під вартою, збалансував необхідність у забезпеченні ефективного здійснення кримінального провадження та права особи, щодо якої воно відкрито, на свободу та особисту недоторканність і передбачив тримання такої особи під вартою виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

При цьому, у пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнійчук проти України» наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 301-1, частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152 КК України, визначених пунктами 1,3,5 частини третьої статті 177 КПК України ризиків, вагомість доказів причетності ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, відсутність офіційного джерела доходу, обґрунтовану неможливість завершити досудове розслідування до вказаного строку внаслідок особливої складності кримінального провадження № 0002294, необхідність проведення додаткових слідчих дій, слідчий суддя вважає, що доводи клопотання про продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Встановлені обставини вказують на існування суспільної потреби у застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_4 від суспільства, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам. Домашній арешт не може бути застосований з огляду на вчинення, згідно з версією органу досудового розслідування, протиправних дії за місцем проживання ОСОБА_4 ; особиста порука зменшила б ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, суду, проте не зменшує ризики незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Питання щодо визначення застави у випадках наявності підозри у вчиненні особою злочину із застосуванням насильства є дискрецією слідчого судді залежно від конкретних обставин. Зокрема, частиною третьою статті 183 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, проте, як виключення, частина четверта цієї статті наділяє слідчого суддю, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, дискреційним повноваженням щодо визначення або невизначення застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на вид злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , встановлені досудовим розслідуванням обставини, слідчий суддя вважає, що підстави для визначення ОСОБА_4 застави відсутні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 331 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 301-1, ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України у кримінальному провадженні № 0002294 від 2 серпня 2021 року строком на 60 днів в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 16 січня 2021 року включно, без права внесення застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дарницьку окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1