ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 661/16/22
Номер провадження 11-cc/819/76/22 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000011 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 січня 2022 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Танрикулулар Евлахського району Республіки Азербайджан, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 04 березня 2022 року.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 січня 2022 року скасувати, в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат зазначив, що під час розгляду клопотання слідчого не знайшло свого підтвердження існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення. На думку захисника сторона обвинувачення, обґрунтовуючи повідомлену підозру, безпідставно послалася на лікарське свідоцтво про смерть №12 нк від 04 січня 2022 року, тоді як відповідно до вимог процесуального законодавства належним та допустимим доказом щодо обґрунтованості повідомлення про підозру у даному випадку може бути висновок судово-медичної експертизи.

Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому слідчий суддя, обгрунтовуючи існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, безпідставно послався на тяжкість злочину.

Також прокурором не доведено, що обрання відносно підозрюваного більш-м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, прокурора, які в судових дебатах залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. При цьому існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на потерпілу в кримінальному провадженні, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про відсутність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 04 січня 2022 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 січня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Слідчий суддя в ході розгляду клопотання слідчого перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в:

протоколі огляду місця події від 04 січня 2022 року (а.п.10);

протоколі допиту потерпілої ОСОБА_9 від 04 січня 2022 року (а.п.7);

лікарському свідоцтві про смерть №12НК від 04 січня 2022 року (а.п.14).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).
У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що підозра щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою.
Посилання апеляційної скарги захисника на те, що обґрунтованість підозри в даному випадку не доведена, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки наявні в матеріалах провадження відомості прямо вказують на причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Що стосується доводів адвоката про те, що належним та допустимим доказом обґрунтованості підозри у даному випадку може бути лише висновок судово-медичної експертизи, то колегія суддів їх до уваги не приймає, адже на даній стадії кримінального провадження предметом дослідження є наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (ст.177, 178 КПК України). Відповідність доказів критеріям належності да допустимості є предметом перевірки під час судового провадження.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваного, який є несудимим, за місцем реєстрації не проживає, до затримання проживав з потерпілою, утриманців не має.

Враховуючи викладене, зокрема характер дій та спосіб вчинення кримінального правопорушення, факт того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть особи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбаченого п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, чи впливати на потерпілу, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Що стосується посилання апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, місце реєстрації, має стійкі соціальні зв`язки, то суд апеляційної інстанції зазначені доводи до уваги не приймає. Як вірно встановив слідчий суддя, ОСОБА_8 за місцем реєстрації не проживає, оскільки там проживає його колишня дружина. Натомість до затримання ОСОБА_8 проживав разом із особою відносно якої і скоїв злочин. За вказаною адресою проживає ОСОБА_9 яка має статус потерпілої в кримінальному провадженні. Відомостей про наявність у підозрюваного іншого житла матеріали провадження не містять. Доказів існування у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків стороною захисту не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи є необґрунтованими та зводяться до іншої, суб`єктивної, оцінки апелянтом обставин, встановлених судом.

Таким чином, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 січня 2022 року без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4