КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бедевля Тячівського району Закарпатської області, є громадянином України, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює в Фонді військової розвідки на посаді юридичного консультанта, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.190 КК України

за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 діб, а саме до 23 вересня 2021 року включно, з визначенням ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі, що складає 1 135 000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) гривень.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя, у відповідності до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини його вчинення, дані, які характеризують ОСОБА_6 , його майновий стан, соціальні зв`язки і прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вказав, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Як зазначає сторона захисту, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 52 КПК України має наслідком обов`язкову участь захисника у всіх процесуальних діях за участю ОСОБА_6 . Разом з тим, під час розгляду 26 липня 2021 року клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваному у вчиненні особливо тяжкого злочину ОСОБА_6 обов`язкова участь захисника не була забезпечена.

Так, суд допустив до участі в судовому провадженні щодо розгляду вказаного вище клопотання в якості захисника ОСОБА_11 , який не може бути захисником, оскільки згідно даних Єдиного реєстру адвокатів України, його право на заняття адвокатською діяльністю припинено 16 червня 2021 року.
При цьому, апелянт вказує, що згідно ч. 2 ст. 45 КПК України, захисником не може бути особа стосовно якої у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Сторона захисту вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 342 КПК України, секретар судового засідання як працівник суду, під час судового провадження перевіряє повноваження захисників. Разом з тим, секретар судового засідання та слідчий суддя під час розгляду вказаного клопотання, всупереч зазначеним вище нормам закону, не перевірили та не пересвідчились у тому чи є ОСОБА_11 адвокатом та відповідно чи має він право бути захисником у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000469 від 31 березня 2021 року за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.
30 квітня 2021 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.
Того ж дня відносно ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із альтернативою у вигляді застави на суму 7268400 грн.

22 червня 2021 року строк тримання під вартою продовжено до 30 липня 2021 року включно, із альтернативою у вигляді застави на суму 1135000 грн.
Постановою першого заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, а саме до 30 липня 2021 року.

22 липня 2021 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва строк досудового слідства у даному кримінальному провадженні продовжено до 6-ти місяців, тобто до 30 жовтня 2021 року.

23 липня 2021 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі, що складає 1 135 000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2021 року вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 23 вересня 2021 року включно, з визначенням ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі, що складає 1 135 000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) гривень.

Задовольняючи дане клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вказав, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Однак перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Так, ст.370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.
Тільки таке рішення, що відповідає всім вимогам закону, здатне забезпечити досягнення завдань правосуддя та захистити права і законні інтереси усіх учасників процесу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання та оскаржуваної ухвали, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України, який, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.
Частиною 1 статті 193 КПК України визначено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Так згідно з ч. 1 ст. 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).
Відповідно до ч. 2 ст.45 КПК захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесені до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.
Таким чином, чинний кримінальний процесуальний закон встановлює вимоги як до підтвердження належними документами повноважень захисника в кримінальному провадженні, так і до особи, яка може виконувати такі повноваження. За відсутності таких умов про підтвердження повноважень, що відповідають вимогам статей 45, 50 КПК України адвокат не може виконувати функції захисника в кримінальному провадженні. Зазначене не виключає здійснення інших видів адвокатської діяльності в кримінальному провадженні відповідно до ст. 19 Закону та норм КПК України.
Як вбачається із матеріалів справи під час розгляду клопотання в суді першої інстанції брав участь в якості захисника ОСОБА_11 , який не є адвокатом, зокрема з даних Єдиного реєстру адвокатів України вбачається, що право на заняття адвокатською діяльністю припинено згідно п.4 ч.1 ст.32 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 16.06.2021 на підставі рішення №125/2021 Дисциплінарної палати КДКА Київської області від 16.06.2021р.
Частиною 5 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати.

У зв`язку з викладеним, на час розгляду в суді першої інстанції 26 липня 2021 року адвокат ОСОБА_11 не мав повноважень діяти на захист інтересів підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим суддею не було в повній мірі забезпечено дотримання високих стандартів права на захист, яких вимагають рішення ЄСПЛ, в тому числі щодо дотримання принципу`рівних можливостей" (Фельдбрюгге проти Нідерландів,1986, Хіро Балані проти Іспанії,1994)). Фактично в даному випадку суд не перевіривши повноваження захисника, розглянув доводи лише однієї сторони, що на думку колегії суддів є порушенням права на захист підозрюваного ОСОБА_6 , яке відноситься до істотних порушень кримінального процесуального закону та тягне за собою скасування ухвали слідчого судді в частині продовження строку тримання під вартою та постановлення в цій частині нової ухвали, відповідно до повноважень, передбачених ч.3 ст.407 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.
В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушеннямпідтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

При цьому слід зауважити, що апеляційний суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, колегія суддів враховує також дані, про особу підозрюваного, якийодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює в Фонді військової розвідки на посаді юридичного консультанта, має місце проживання та реєстрації.
Також, колегія суддів враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження. Зокрема, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, у відповідності до п.2 ч.3 ст. 199 КПК України слідчим у клопотанні доведено, що у даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, та слідству необхідно провести зазначені в клопотанні процесуальні дії в даному кримінальному провадженні.

При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена колегією суддів та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Також, на даній стадії досудового розслідування доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Окрім цього, колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного, зокрема його вік, стан здоров`я, склад сім`ї, а також те, що підстав для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, не встановлено, на підставі чого приходить до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні необхідно встановити заставу у виключному розмірі, з метою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України, а саме заставу у розмірі 1 000 000 гривень.

Саме такий запобіжний захід є достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та виконання покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 діб, а саме до 23 вересня 2021 року включно, з визначенням ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі, що складає 1 135 000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч) гривень - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , - задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 днів, в межах строків досудового розслідування, до 23 вересня 2021 року включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, що складає 1 000 000 (один мільйон) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, ; код банку: 820172; назва банку: ГУ ДКСУ у м. Києві; номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків покладених судом визначити протягом двох місяців після внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця попереднього ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Термін дії ухвали встановити до 23 вересня 2021 року включно.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4806/2021
Єдиний унікальний номер 757/39537/21
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_14
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1