Справа № 932/1722/21
Провадження № 1-КП/932/70/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000641 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, депутата Дніпропетровської обласної ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 до суду подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

В клопотанні захисник, зазначає, що він складений не уповноваженою особою, після закінчення строку досудового розслідування, з суттєвими порушеннями кримінального процесуального законодавства. При цьому, обвинувальний акт є нечітким та неконкретним, а реєстр матеріалів досудового розслідування містить істотні відмінності та протиріччя в реквізитах процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Також просила повернути обвинувальний акт, оскільки він не був вручений, а ні обвинуваченому, а ні захиснику, також стороні захисту не надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Крім того, вважає, оскільки ОСОБА_5 є народним депутатом, а тому відносно нього повинен здійснюватися особливий порядок кримінального провадження.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити та повернути обвинувальний акт прокурору з підстав його невідповідності вимогам визначеним статтею 291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, оскільки підстави, визначені статтею 291 КПК України, для повернення обвинувального акту відсутні. Вказав, що доводи сторони захисту зазначені в клопотанні є безпідставними.

З`ясувавши думку учасників процесу, суд доходить висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, на підставі чого він підлягає поверненню, з наступних підстав.

Так, згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.

Зазначена норма зобов`язує прокурора вказати формулювання обвинувачення з зазначенням статті (частини статті) КК України, яке має містити точний опис обставин кримінального правопорушення із зазначенням об`єктивної сторони складу злочину та його кваліфікуючих ознак, обставини, які визначають ступінь участі кожного співучаника, їх ролі у вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , його зміст містить певні протиріччя в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 висунуто обвинувачення за ч.2 ст.345 КК України, яке передбачає кримінальну відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Втім, згідно обвинувального акту, 26 серпня 2020 року приблизно о 10 годині, задля забезпечення охорони публічного правопорядку та безпеки під час перебування Президента України на території м.Дніпро, працівник правоохоронного органу ОСОБА_7 знаходився біля входу до гімназії №33 по вул. Троїцькій Площі, 1 й заборонив ОСОБА_5 пройти через умовну межу заборони руху та завертатися з особистими питаннями до Президента України, роз`яснюючи п. 3 ст. 18 Закону України «Про державну охорону» стосовно того, що ОСОБА_5 не має право самовільно підходити до Президента України, оскільки для цього передбачена окрема процедура

Зрозумів, що працівник поліції ОСОБА_7 не пропустить через умовну визначену межу охорони, ОСОБА_5 почав рухатись в бік ОСОБА_7 , при цьому обома руками здійснив удар ( поштовх) ОСОБА_7 , щоб звільнити собі прохід, від чого ОСОБА_7 зробив декілька кроків назад та між ними почалась словесна перепалка.

В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, та реалізуючи свій умисел ОСОБА_5 наніс один удар кулаком по тулубу працівникові правоохоронного органу, які за своїм характером є легкими тілесними ушкодженнями.

Тобто, за висунутим обвинуваченням у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень після того, як він штовхнув ОСОБА_7 і між ними виникла словесна перепалка.

Але, обов`язковою ознакою складу даного кримінального правопорушення є вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України відносно працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Втім, викладені в обвинувальному акті обставини подій, вказують лише на взаємовідносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під час словесної перепалки між ними.

При цьому, виклад фактичних обставин звинувачення взагалі не містить посилань, щодо поведінки працівника правоохоронного органу ОСОБА_7 та пред`явлення ним, як працівником правоохоронного органу, під час цього словесного спілкування з ОСОБА_5 , законних вимог і подальшого розвитку цих подій , у зв`язку з цими вимогами, а відтак на спрямованість умислу ОСОБА_5 саме на протидію виконанню службових повноважень працівником правоохоронного органу ОСОБА_7 .

Таким чином, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими в обвинувальному акту, містять явні суперечності.

У відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

В той же час, вказані недоліки обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , його суперечність порушують право обвинуваченого, передбачене ст.42 КПК України, знати у вчинені якого кримінального правопорушення він обвинувачується, що тим самим унеможливлює якісно і в повні мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинуваченого ОСОБА_5 на захист.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що таке обвинувачення є незрозумілим та таким, що не відповідає вимогам пп.5 ч.2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню.

Водночас, аналізуючи доводи сторони захисту щодо невідповідності змісту доданого реєстру, як підставу повернення обвинувального акту, судом не приймається, оскільки дані обставини, в розумінні ст.314, 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акту.

Щодо доводів сторони захисту про повернення обвинувального акту з підстав закінчення строків досудового розслідування, відсутності повноважень у слідчого, та у прокурора щодо здійснення процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні, то дані обставини, в розумінні ст. 291, 314 КПК України, також не є підставою для повернення обвинувального акту.

Також не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору й невручення обвинуваченому обвинувального акту та реєстру досудового розслідування, а також не виконання прокурором ст. 290 КПК України, оскільки єдиною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України.

Слід зазначити, що невиконання вимог ст. 293 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акту та можуть бути виконані в ході підготовчого судового засідання.

Інші доводи сторони захисту зводяться до оцінки складених процесуальних документів та їх оформлення, дій прокурора та слідчого, порядку надання матеріалів для ознайомлення.

Однак, під час підготовчого провадження оцінка доказів, складених документів не проводиться, а тому дані аргументи судом, як підстава повернення обвинувального акту, не приймаються.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вказані стороною захисту в клопотанні обставини підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 291, 314-316, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити частково.

Повернути прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000641 відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 345 КК України, у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1