Справа № 183/9183/21
№ 1-кп/183/1479/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000243 від 02 жовтня 2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повністю згодна із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею, в присутності захисника ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно неї у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за її відсутності.
Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.12.2021 року, у відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За результатами спрощеного провадження встановлено, що 15 вересня 2021 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , яка знаходилася поблизу аптеки «Руан», розташованої по вул. Гетьманська, 40А, м. Новомосковська Дніпропетровської області, помітила, що на столі, де стояла молочна продукція для продажу, знаходився мобільний телефон «Хіаоms Redmi 7» 64 Gb, який знаходився в силіконовому чохлі та не належав останній. У цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 .
Цього ж дня, а саме 15 вересня 2021 року приблизно об 11 годині 03 хвилини ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, знаходячись за вищевказаною адресою, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до столу з молочною продукцією, звідки таємно викрала мобільний телефон «Хіаоms Redmi 7» 64 Gb, вартістю 3413 грн. 60 коп., який знаходився в силіконовому чохлі вартістю 289 грн., що належить ОСОБА_5 , після чого покинула місце вчинення кримінального проступку. В подальшому ОСОБА_3 викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3702 грн. 60 коп.
Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) при обставинах, встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, свою вину визнала повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, а також те, що заподіяна шкода потерпілій відшкодована у повному обсязі шляхом повернення майна.
Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення та обставин його вчинення, особи обвинуваченої та її ставлення до скоєного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки, окрім того, що остання офіційно не працює, виконання штрафу навіть на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 185 КК України у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з урахуванням її майнового і сімейного стану (обвинувачена не працює), а також характеру проступку, який є корисливим кримінальним правопорушенням, буде утрудненим. Також, суд вважає за недоцільне призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту чи обмеження волі, оскільки зазначені види покарань передбачають реальну ізоляцію особи. За таких обставин, з урахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_3 не є особою пенсійного віку, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді громадських робіт на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої. Крім того, відбування покарання у виді громадських робіт особою, яка не працює, буде сприяти не лише її виправленню, а й ресоціалізації, та надасть можливість засудженій в подальшому працевлаштуватися.
Також, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_3 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді громадських робіт буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 686,44 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 6755/6756-21 від 22.12.2021 року).
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Хіаоms Redmi 7» 64 Gb, чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 686 гривні 44 копійки.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1