Справа № 755/432/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 27 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка не працює, із середньою освітою, громадянки України, раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів,
в с т а н о в и в :
органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 27 лютого 2021 року, відповідно до обвинувального акта встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

26 лютого 2021 року приблизно о 09 год 45 хв ОСОБА_2 перебувала в приміщенні Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві, що за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 8/20, де в цей час звернулась до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на робочому місці, стосовно отримання послуг.

У цей час у ОСОБА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю в частині забезпечення спокійних умов побуту, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ОСОБА_2 почала висловлюватись нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні ВДРАЦС, що порушило нормативний графік роботи.

У подальшому ОСОБА_2 , продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, не реагуючи на зауваження інших осіб, які перебували в приміщенні ВДРАЦС, підійшовши до ОСОБА_3 , взявши лівою рукою за її волосся, почала наносити удари жіночою сумкою, яку тримала в правій руці, по голові та тулубу ОСОБА_3 .

Після чого, на місце скоєння правопорушення прибули працівники поліції, які припинили хуліганські дії ОСОБА_2 .

Таким чином з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, тобто хуліганство - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Із долучених до обвинувального акта матеріалів встановлено, що обвинувачена була представлена захисником, беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, їйвідомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.
Крім цього, долучено заяву потерпілої ОСОБА_3 про згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомленаз обмеженням права на апеляційне оскарження.
Тим самим обставини вчинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.
А тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 296 КК України дійсною та вірною.
Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді обмеження волі.

При цьому, зважаючи на вік ОСОБА_2 , наявність у неї постійного місця реє страції та проживання у м. Києві, те, що вона жодного разу не притягувалася до кримінальної відповідальності (згідно вимоги про судимість від 20 грудня 2021 року), суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб вона в умовах здійснення контролю за поведінкою довела своє виправлення.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: оптичний носій на якому збережено відеозапис із проведенням слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 , оптичний носій на якому збережено відеозапис із проведенням слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , оптичний носій на якому збережено відеозапис із проведенням слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , оптичний носій на якому збережено відеозапис із проведенням слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

С у д д я : ОСОБА_1