Справа № 521/9902/20
Номер провадження:1-кп/521/648/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000140 від 18.01.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000140 від 18.01.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 05.09.2021 року.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений не заперечував проти клопотання прокурора.

Захисник не заперечував проти клопотання.

Вислухавши думку сторін, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

При вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою; схильність обвинуваченого до перебільшення значимості своєї особи, що послужило причиною виникнення конфлікту, раніше неодноразово судимого.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що особа під час досудового розслідування перебувала у розшуку. Обвинуваченого було затримано в порядку ст. 208 КПК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак ОСОБА_5 вніс заставу та зник.
Вказане свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області та усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення йому загрожує позбавлення волі. Крім того, стосовно ОСОБА_5 направлено обвинувальний акт у Овідіопольський суд Одеської області, вказане свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень.
Вказане свідчить про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Наявність зазначеного факту свідчить про те, що ОСОБА_6 при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу може продовжити свою злочинну діяльність та скоїти новий злочин.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки.
Так, виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, судом не встановлено.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 316, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з моменту ухвалення, а саме з 26.08.2021 року та до 24.10.2021 року, включно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1