ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/830/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна, Ніжинського району, Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 (засудженого вироком Дарницького районного суду м. Києві 20 грудня 2021 року), 16 червня 2021 року приблизно о 01 год. 00 хв. прибули за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська,2, через зруйновану секцію паркану, розташовану позаду головного входу ДП ПКДЗ «Буревісник», проникли на його територію. У подальшому ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6 , використовуючи пожежну дробину, через відчинене вікно проникли до третього поверху 25-го корпусу, звідки таємно викрали кабель РК150-32, вартістю 320 грн., перемикач ПКУЗ 1194081 10 А 380 В 6 шт., загальною вартістю 189 грн., перемикач ПК П63-12/о63А, вартістю 566 грн., кнопки ХВ5АА31 7 шт., загальною вартістю 417 грн. 20 коп., що належить ДП ПКДЗ «Буревісник", з яким з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 15 червня 2021 року він разом з ОСОБА_5 домовився на вчинення крадіжки металобрухту з заводу «Буревісник», оскільки потрібні були гроші щоб купити поїсти. Так, реалізуючи свій намір, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 16 червня 2021 року, приблизно о 01 год., через зруйнований паркан проникли на завод. За допомогою дробини піднялися на 3-й поверх, де почали шукали металобрухт, кабеля, перемикачи щоб продати. У подальшому побачили охорону та сховалися. Однак, пізніше, близько 3-ї години ночі їх затримали працівники поліції.
Також останній зазначив, що назву, кількість та вартість викраденого так як воно зазначено в обвинувальному акті, він не оспорює. Дійсно попередньо домовився з ОСОБА_5 на вчинення злочину, розумів, що вчиняє крадіжку, однак було скрутне матеріальне становище.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та захисник не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше володіння особи.
При призначенні покарання ОСОБА_2 суд, ураховуючи тяжкість вчиненого злочину, те, що відповідно до вимог ст. 12 КК України він відноситься до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не працює, уважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Разом з тим, суд уважає, що виправлення ОСОБА_2 , ураховуючи обставини справи, дані про його особу, який є таким, що не має судимості, має постійне місце проживання, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність на утриманні дідуся з інвалідністю 1-ї групи, можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: зріз кабелю, два зрізи кабелю, кабелі різної довжини, мішок з листами металу, кусачки, викрутки, різні насадки та акумуляторна батарея з ліхтариком, рюкзак з перемикачами в кількості 16 штук, сумку чорного кольору, знищити,

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1