Вирок
Іменем України

07.12.2021 м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000367 від 29.06.2021 року за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.186 КК України про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Артемівськ, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, тимчасово проживаючого на АДРЕСА_1 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 27.08.2021 року вироком Личаківського районного суду м.Львова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі та вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 12.08.2021 року, який ухвалою Львівського апеляційного суду від 23.11.2021 року змінено в частині призначеного покарання за ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, суд

встановив:
ОСОБА_5 29.06.2021 року близько 21.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку №44, по вул.Наукова, у м.Львові, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії на його думку не були помічені іншими особами, відкрив двері у припаркованому автомобілі марки «Фіат», д.н.з. НОМЕР_1 та проник в його салон, звідки викрав чорну сумку «М-ТАС», вартістю 400 грн. 00 коп., в якій знаходились: гаманець коричневого кольору марки «M-TAC CORDURA», вартістю 300 грн. 00 коп.; мобільний телефон золотистого кольору марки «Нuawei CRO-U00» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , S/N: НОМЕР_4 , вартістю 2000 грн. 00 коп.; навушники білого кольору марки «Аpple», вартістю 250 грн. 00 коп.; грошові кошти в сумі 1457 грн. 00 коп.; банківська картка «Приватбанк», номер НОМЕР_5 , банківська картка «Sportbank»; номер НОМЕР_6 ; банківська картка «Monobank», номер НОМЕР_7 ; учнівський квиток виданий на ім`я ОСОБА_6 , НОМЕР_8 ; ручка чорного кольору та шеврони в кількості 9 шт., які для потерпілого матеріальної цінності не становлять та намагався покинути місце вчинення злочину, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4407 грн. 00 коп.

Однак, злочинні дії ОСОБА_5 були помічені сторонніми особами та потерпілим ОСОБА_6 , який разом із ОСОБА_7 почали його наздоганяти та вимагати повернути викрадену сумку. Незважаючи на такі вимоги ОСОБА_5 усвідомлював, що його незаконні дії викриті, почав втікати із викраденим майном. Відтак, дії ОСОБА_5 із таємного викрадення чужого майна (крадіжка) переросли у відкрите викрадення чужого майна (грабіж). В подальшому, ОСОБА_5 викинув викрадену чорну сумку «М-ТАС» на землю та продовжував бігти, однак, його наздогнав та зупинив потерпілий ОСОБА_6 .

Відтак, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був зупинений потерпілим.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаного із проникненням у сховище, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.186 КК України.

26.07.2021 року між прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000367 від 29.06.2021 року, з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , з іншої сторони, укладено угоду про визнання винуватості на підставі ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

При цьому, потерпілим ОСОБА_6 , за участю законного представника потерпілого ОСОБА_8 та психолога ОСОБА_9 подано згоду на укладення угоди про визнання винуватості від 16.07.2021 року.

Згідно з укладеною угодою, підозрюваний ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі стро ком на 4 (чотири) роки.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена із ОСОБА_5 , оскільки така угода відповідає вимогам КПК України та призначити узгоджене сторонами покарання: за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

В судовому засіданні прокурор просив на підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання шляхом часткового складання покарань за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 12.08.2021 року, який змінено ухвалою Львівського апеляційного суду від 23.11.2021 року, вироком Личаківського районного суду м.Львова від 27.08.2021 року та даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 5 місяців. Строк відбуття покарання рахувати з 29.06.2021 року тобто з моменту фактичного затримання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав укладену ним угоду про визнання винуватості, при цьому, він повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.186 КК України, і пояснив, що повністю розуміє свої права, надані йому законом, в тому числі передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання і інші заходи, які будуть застосовані відносно нього, а також наслідки невиконання даної угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_5 добровільно уклав таку угоду із прокурором, ознайомлений і погоджується з умовами угоди, а зміст угоди відповідає вимогам КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

у відповідності до ч.1 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

За змістом п.1 ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.3 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.3 ст.186 КК України, визнав повністю та просив затвердити укладену з прокурором угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що при укладенні угоди обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угод про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, міра покарання за угодою, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угод про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено право суду затвердити угоду у підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

При цьому, згідно ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Поряд з цим, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 12.08.2021 року, який ухвалою Львівського апеляційного суду від 23.11.2021 року змінено в частині призначеного покарання, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України та засуджено до остаточного покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 27.08.2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено остаточне покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Згідно з ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як встановлено судом, витрати на залучення експерта при проведенні судової дактилоскопічної експертизи №CЕ-19/114-21/11473-Д від 08.07.2021 року складають 686,48 грн.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначеної експертизи в сумі 686,48 грн.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, суд залишає без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 29.06.2021 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376, 394, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000367, укладену 26 липня 2021 року між прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 12.08.2021 року, який змінено ухвалю Львівського апеляційного суду від 23.11.2021 року, вироком Личаківського районного суду м.Львова від 12.08.2021 року та даним вироком, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 29.06.2021 року.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної у справі судової експертизи №CЕ-19/114-21/11473-Д від 08.07.2021 року в розмірі686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Речові докази:

- 5 DVD R дисків із відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження;

- грошові кошти у сумі 42 грн. (купюрами 20 грн. 10грн., 5 грн.- 2шт., 1 грн.-2 шт.), які внесено на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- грошові кошти в сумі 1457 грн (купюра номіналом 100 грн №УЦ6683694, купюра номіналом 100 грн №УТ 7528398, купюра номіналом 100 грн №УЗ8515647, купюра номіналом 100 грн №УС3874603, купюра номіналом 100 грн №АБ3125140, купюра номіналом 100 грн №СЖ2316679, купюра номіналом 100 грн №СД7006457, купюра номіналом 100 грн №УЖ5883356, купюра номіналом 100 грн №УЗ6928150, купюра номіналом 100 грн №УЧ6963612, купюра номіналом 50 грн №СК1882935, купюра номіналом 50 грн №ТВ0015997, купюра номіналом 50 грн №КЙЙ3910816, купюра номіналом 50 грн №ФГ0541559, купюра номіналом 50 грн №АБ6482164, купюра номіналом 50 грн №УЕ1823287, купюра номіналом 50 грн №ФЖ5143326, купюра номіналом 50 грн №СТ0976739, купюра номіналом 50 грн №ЕХ8065415, купюра номіналом 5 грн №ЄЗ9867835, купюра номіналом 2 грн №ПЄ6713824), які внесено на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
- таблетки лірика в кількості 19 штук повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- навушники QCY, модель Т1,СМІІТ ID:2018DР0661 повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- зарядний пристрій повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- мобільний телефон Sumsung DUOS, imei: НОМЕР_9 , imei: НОМЕР_10 повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- карта памяті на 2 GB повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- сім карта life повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- портативна зарядка сірого кольору model T14(QC3.0) повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
-4 ПЛС зі слідами рук, змив з ручки авто залишити в матеріалах кримінального провадження;
-чорна сумку «М-ТАС» повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-гаманець коричневого кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-ручку чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-шеврони - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-мобільний телефон золотистого кольору марки «Хуавей». ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , S/N: НОМЕР_4 повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-навушники білого кольору «айфон» повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-три банківські картки: картка для виплат Приватбанку НОМЕР_5 , картка sportbank НОМЕР_6 , катка НОМЕР_11 повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
-учнівський квиток на ім`я ОСОБА_6 , НОМЕР_8 повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1