У Х В А Л А Справа № 932/16029/19

Іменем України Провадження № 1-кс/932/3953/21

16 вересня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням слідчого про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002289 від 19.09.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2021 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002289, що відкрито за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на 6 місяців.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002289, яке відкрито за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по якому жодній особі не повідомлено про підозру. Строк досудового розслідування закінчується 19.09.2021 року, однак завершити його у цей строк не вбачається можливим через те, що необхідно встановити місцезнаходження викраденого майна, свідків та очевидців злочину, камери відеоспостереження за місцем вчинення злочину, особу, яка його вчинила. Обставин, які перешкоджали проведенню цих слідчих дій раніше не було, однак необхідну інформацію не здобуто, злочин не розкрито. Внаслідок цього, на його думку, необхідно продовжити строк досудового слідства на шість місяців.

Вивчивши клопотання та доданні до нього додатки, вважаю, що клопотання підлягає поверненню слідчому з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 295 КПК України, у клопотанні про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру зазначаються: найменування (номер) кримінального провадження; всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведені під час кримінального провадження; обставини, що перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії раніше; строк, необхідний для проведення або завершення процесуальних дій; інші відомості, що обґрунтовують необхідність продовження строку досудового розслідування.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання. При цьому слідчий, прокурор зобов`язані зазначити у відповідному клопотанні найкоротший строк, достатній для потреб досудового розслідування.

Слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог цієї статті, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 294 КПК України, клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу. Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 295-1 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування, за участю слідчого або прокурора, а також підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Обґрунтування клопотання є формальним, не містить викладу обставин, які перешкоджали витребуванню необхідної інформації раніше. Слідчий не зазначає, з яких саме переконань дійшов до висновку про те, що існують свідки чи очевидці події, які можуть бути ним встановлені та допитані. Фактично, клопотання ґрунтується на припущенні слідчого, що такі свідки та очевидці існують.

Слідчим не обґрунтовано клопотання на предмет неможливості проведення зазначеним ним слідчих дій у той строк, що завершився по справі, а також не викладено обставин, які перешкоджали здійснити необхідних процесуальних дій раніше. Натомість слідчий послався на те, що таких обставин не існувало.

Однак, нормою ст. 295 КПК України прямо передбачено обов`язок слідчого обґрунтувати клопотання на предмет існування обставин, що стали на заваді проведенню тих слідчих дій, які є необхідними для завершення слідства. Зазначене повністю відповідає вимогам ст. 22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, у тому числі: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; повідомляти особі про підозру; затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом. Надання прав, покладення обов`язків та визначення обсягу відповідальності за своєю юридичною природою потребує письмової форми заради уникнення суб`єктивізму та забезпечення правової визначеності.

Згідно з Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, Реєстр - створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом. Відповідно до п. 1 глави 2 Положення до Реєстру вносяться відомості, у тому числі, про прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво. Кримінальний процесуальний закон передбачає, що до ЄРДР вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (ч. 5 ст. 214 КПК).

Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування (п. 2 глави 4 Положення).

Отже, витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 22 лютого 2021 року № 754/7061/15, рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК України вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла. Аналіз Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 р. № 298, та ч. 5 ст. 214 КПК вказує на те, що витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні. У випадку здійснення прокурором, який не визначений керівником органу прокуратури як такий, що здійснюватиме процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, дій, передбачених ст. 36 КПК, вони здійснюються неналежним суб`єктом. Тому відсутність постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, у матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Згідно із п. 10 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Таким чином, клопотання погоджено особою, повноваження якої, як прокурора, слідчому судді не доведені.

Відповідно до вимог ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 295-1 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування, за участю слідчого або прокурора, а також підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Враховуючи те, що досудове слідство здійснюється за фактом вчинення тяжкого злочину, відомості про який внесено у ЄРДР 19.09.2019 року, строк досудового розслідування завершився ще 19.03.2021 року. Слідчий не зазначила про те, що раніше строк досудового розслідування вже продовжувався та відповідних доказів не надала. Внаслідок цього, приходжу до висновку про те, що клопотання подано слідчим по спливу строку досудового розслідування. Через те, що строк досудового розслідування завершився і поновлений бути не може, слідчий суддя не має повноважень на розгляд клопотання поза межами строку досудового розслідування, приходжу до висновку про повернення клопотання слідчому через його невідповідність вимогам ст.ст. 294, 295 КПК України, в тому числі у вигляді відсутності обставин, що перешкоджали здійснення процесуальний дій раніше.

Враховуючи невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 295 КПК України, а також його погодження неповноважною особою, приходжу до висновку про його повернення слідчому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 37, 40, 219, 294, 295, 295-1, 309, 369, 372 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002289 від 19.09.2019 року повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1