Справа № 601/496/17
Провадження № 1-кс/601/880/2021
У Х В А Л А

25 жовтня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 21.03.2017,

встановив:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 травня 2017 року на мотоцикл «Ямаха Р6» червонного кольору. В поданому клопотанні заявник посилається на те, що власником вказаного мотоцикла є ОСОБА_4 .. Протягом 4 років досудового дозслідування у вказаному кримінальному провадженні не прийнято кінцевого рішення, як наслідок накладений арешт порушує право власника на розпорядження належним йому майном. Вважає, що на даний час відсутні правові підстави для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна Тому, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 травня 2017 року на вищезазначене майно.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 подав заяву, в якій просить клопотання задовольнити з підстав, що викладенні у ньому та справу слухати у їх відсутності.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, суд враховує час проведення досудового слідства від 21 березня 2017 року.
Керуючись статтями 110, 170-173, 174 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт на мотоцикл «Ямаха Р6» червонного кольору з відсутнім державним номерним знаком, що накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 травня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 21.03.2017.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1