Справа № 369/1219/22
Провадження №1-кс/369/183/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000096 від 13.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 13.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2022 приблизно о 15 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа перебуваючи у квартирі нанесла 2 удари молотком в область голови ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдавши останньому тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, ЗТМ, перелом тім`яної кістки, забійні рани тім`яної ділянки.

13.01.2022 у період часу з 16 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КК України, а саме якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

14.01.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності ст. 277, 278 КК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

13.01.2022 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КК України, де під час обшуку останнього виявлено та вилучено: рюкзак зеленого кольору з надписом «YOUNG ATTITUDE», який поміщено до спеціального пакету № SUD4016849, а також молоток з дерев`яною рукояткою довжиною 38 см. та верхньою металевою частиною розмірами 11 см. на 4 см. який вилучено та поміщено до паперового конверту коричневого кольору з відповідними записами та підписами понятих, спеціаліста, слідчого.

Зазначене вище майно постановою слідчого визнано речовим доказом, оскільки дане майно відповідає критеріям статті 98 КПК України, вилучені в ході огляду предмети зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема як арешт майна.

У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та обшуку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (Речові докази).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

У зв`язку із цим, з метою вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий просила суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно 13.01.2022 у період часу з 16 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв., в ході проведення обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), затриманого в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КК України , під час якого виявлено рюкзак зеленого кольору з надписом «YOUNG ATTITUDE», а також молоток з дерев`яною рукояткою довжиною 38 см. та верхньою металевою частиною розмірами 11 см. на 4 см., шляхом тимчасового позбавлення права розпорядження, користування цим майном та його відчуження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У даному випадку на вищевказане майно, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його передачі, відчуження та збереження, як речового доказу.
Метою арешту майна є збереження вказаного майна, а також забезпечення кримінального провадження, конфіскація майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000096 від 13.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 13.01.2022 у період часу з 16 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв., в ході проведення обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), затриманого в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КК України , під час якого виявлено рюкзак зеленого кольору з надписом «YOUNG ATTITUDE», а також молоток з дерев`яною рукояткою довжиною 38 см. та верхньою металевою частиною розмірами 11 см. на 4 см., шляхом тимчасового позбавлення права розпорядження, користування цим майном та його відчуження.

Ухвала виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1