У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 липня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 щодо ненадання постанови про закриття кримінального провадження № 0000796 від 17 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 374 КК України.
Учасники судового провадження:

адвокат: ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді від 30 липня 2021 року та ухвалити нову, якою призначити новий розгляд скарги щодо ненадання постанови про закриття кримінального провадження, в порядку ст. ст. 303 ч. 1 п. 1, 220, 284 КПК України у кримінальному провадженні № 0000796 іншим слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 липня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 щодо ненадання постанови про закриття кримінального провадження № 0000796 від 17 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 374 КК України.
_______________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/670/21 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: оскарження ухвали с/с Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_1 .
Узагальнені доводи апелянта
Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною та ухваленою з істотними порушеннями вимог КПК України, а саме ст. ст. 55-58, 220, 284 КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Стверджує, що слідчий суддя не звернув увагу на той факт, що слідчий Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, зобов`язаний був відповідно до вимог ст. ст. 7 ч. 1 п. 21, 55-60, 110, 220, 284 ч. 6, 304 КПК України, своєчасно направити заявнику, потерпілому, його представнику копію постанови про закриття кримінального провадження з можливістю своєчасного оскарження даного рішення. Крім того, нею направлялося відповідне клопотання, однак слідчим проігноровано її звернення та належним чином не повідомлено потерпілого про закриття кримінального провадження та не надав відповідну постанову. Своїми діями слідчий СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, позбавив потерпілого можливості вчасно оскаржити зазначене рішення.
Встановлені судом першої інстанції обставини
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 щодо ненадання постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя послався на вимоги з ч. 4 ст. 307 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Крім того, в ухвалі суду першої інстанції зазначено, що направлення заявнику, потерпілому у справі копії постанови про закриття кримінального провадження належить до процесуальної дії, строк вчинення якої, незважаючи на вимоги ч. 6 ст. 284 КПК України, якою встановлено обов`язок повідомлення заявника, потерпілого та прокурора про закриття кримінального провадження шляхом надсилання на їх адреси відповідного процесуального рішення, кримінальним процесуальним законом України не визначений, що свідчить про недопустимість застосування в даному випадку положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження, має відбуватись з дотриманням певних умов.
Згідно із ч.1 ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить про те, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Частина 1 статті 303 КПК України встановлює вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
При цьому, положення п. 1 зазначеної ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, дізнавача, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 слідчий суддя вказала, що вчинення такої процесуальної дії як надання копії постанови про закриття кримінального провадження, не відноситься до процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Проте, з такими висновками слідчого судді не можна погодитись, виходячи з наступного.
Частиною 6 статті 284 КПК України встановлено, що копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.
З матеріалів провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_5 у скарзі просить зобов`язати слідчого СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, надіслати копію постанови про закриття кримінального провадження кримінального провадження № 0000796 від 17 грудня 2019 року.
Тобто, скаржником фактично оскаржується бездіяльність слідчого, яка полягає у невиконанні дій які він, у відповідності до ч. 6 ст. 284 КПК України, повинен був вчинити, на що слідча суддя не звернула уваги та дійшла до необґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження.
Крім того, з відповіді Одеської обласної прокуратури від 18 червня 2021 року № 31/1/2-7006-21 на запит ОСОБА_9 щодо стану досудового розслідування у кримінальних провадження вбачається, що СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000796 від 17 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 374 КК України.
Постановою слідчого від 06 квітня 2020 року вказане кримінальне провадження закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Постанову про закриття кримінального провадження на теперішній час не скасовано. З моменту прийняття вказаного рішення минуло більше року, а інформація про направлення копії вказаної постанови ОСОБА_6 відсутня.
Частиною 6 статі 284 КПК України встановлено обов`язок повідомлення заявника, потерпілого та прокурора про закриття кримінального провадження шляхом надсилання на їх адреси відповідного процесуального рішення, проте строк вчинення такої дії кримінальним процесуальним законом України не визначений. Зазначені імперативні вимого узгоджуються зі ст. 40 КПК України.
Однак, частиною 1 статті 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Отже, стверджувати про відсутність процесуального строку для вручення постанови про закриття кримінального провадження, як на підставу про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 , є недоречно.
За такого, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя безпідставно послався про недопустимість застосування в даному випадку положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Враховуючи той факт, що доводи скарги ОСОБА_5 не були предметом перевірки в суді першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції з даного питання та ухвалити своє рішення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, а саме положення ч.1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися законності та з врахуванням вимог ч.1 ст. 7 КПК України, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в порядку ст. 303-307 КПК України.
Керуючись ст. ст. 309, 376, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 липня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 щодо ненадання постанови про закриття кримінального провадження, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, щодо ненадання постанови про закриття кримінального провадження № 0000796 від 17 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 374 КК України направити до суду першої інстанції для розгляду в порядку, передбаченому ст. ст. 303-307 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: