Ухвала
03 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 742/2146/20
провадження № 51 - 4240 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 01 червня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, п. 6 ч. 2, ч. 3, ч. 4, 5 та ч. 6 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, перелік матеріалів, які додаються,а також думка з приводу участі у касаційному розгляді Крім того, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, а також копії оскаржуваних рішень. Разом з цим до касаційної скарги долучаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Проте захисник подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно положень ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є:1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК.)
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни або скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Однак, всупереч вищевказаному, захисник, подавши касаційну скаргу на вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, як на підстави для скасування судових рішень, доводів на обґрунтування зазначених позицій, із врахуванням положень статей 413, 414 КПК не наводить.
Крім цього, порушуючи питання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження, захисник не обґрунтувала підстав для такого закриття з огляду на положення статей 284, 440 КПК.
Також, доводи касаційної скарги сторони захисту зводяться до її посилань на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка сторони захисту щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
Згідно положень ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Стаття 50 КПК передбачає, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Однак, усупереч приписам процесуального закону захисник ОСОБА_4 не надала суду касаційної інстанції документів, що підтверджують її повноваження на подачу касаційної скарги.
Також, захисником ОСОБА_4 не виконані вимоги п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК, оскільки не зазначено перелік матеріалів, які вона долучила до своєї касаційної скарги.
Окрім вказаного, захисник в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК взагалі не додала до касаційної скарги копій оскаржуваних судових рішень.
До того ж захиснику слід звернути увагу на те, що копії оскаржуваних судових рішень з огляду на положення ч. 6 ст. 427 КПК вона має додати у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 01 червня 2021 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3