ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/821/484/21Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого-суддіОСОБА_3
суддівОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю секретаряОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
підозрюваногоОСОБА_8
захисникаОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2021 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, не працюючого, з незакінченою вищою освітою, не військовозобов`язаного, учасником бойових дій чи ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог статті 89 КК України раніше не судимого, -

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05 грудня 2021 року з визначенням розміру застави в 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 190 320 (сто дев`яносто тисяч триста двадцять) гривень, -

в с т а н о в и в :

09 жовтня 2021 року слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 звернулася до суду із клопотанням, погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002737 від 07 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07 жовтня 2021 року близько 02 годин 40 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де проходив повз вікна квартини АДРЕСА_3 , маючи умисел на викрадення чужого майна, упевнившись, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшов до вікна вказаної квартири АДРЕСА_3 , відчинив його шляхом віджиму та проник всередину квартири, звідки викрав ноутбук марки «HP» (5CB247OSLY), ноутбук білий марки «ASUS» (Е9NOSV27600238A), два зарядних пристрої до ноутбуків, жорстокий диск 320 ТВ WD3200BPVT, фотоапарат марки «Nicon» №60288392 в чорній сумці, рюкзак сірий із маркуванням «Київстар», материнську плату «GIGABYTEAM2t», оперативну пам`ять для комп`ютера Avis 8 gb - 2 штуки, що належать ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди, а в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

07 жовтня 2021 року о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_8 було затримано в порядку статті 208 КПК України.

07 жовтня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.

Обґрунтовуючи застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилається на існування ризиків: ризик можливого переховування від органу досудового розслідування, оскільки ОСОБА_8 не має постійного місця роботи, власного джерела доходу, неодружений, дітей на утриманні не має, в разі не обрання йому запобіжного заходу, останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон, ризик незаконного впливу на свідків та експерта, оскільки йому відоме місце проживання потерпілого, ризик можливо вчинення іншого кримінального правопорушення, так як підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Тому застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного необхідно для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконному впливу на потерпілого, свідків, експерта, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05 грудня 2021 року, з визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 190 320 (сто дев`яносто тисяч триста двадцять) гривень.

Ухвала обґрунтована тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення який є тяжким злочином за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного , запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, можливості незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважав за необхідне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2021 року, захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, як незаконну, необґрунтовану та таку, що не відповідає вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України і нормам міжнародного законодавства та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що тільки існування обґрунтованої підозри не може бути підставою для позбавлення волі. Вказує на відсутність ризиків, визначених в частині 1 статті 177 КПК України. Вважає, що слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_8 не має будь-якого наміру переховуватися від суду і під час обрання запобіжного заходу свою вину визнав, що він позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ці речі та документи вже вилучені та долучені до матеріалів справи і знаходяться у слідчого, прокурора, він не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки їх вже допитано, він не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вину визнав, він не збирається вчиняти будь-яке кримінальне правопорушення. Стороною обвинувачення не надано доказів того, що ОСОБА_8 раніше судимий чи переховувався від слідства.

Зазначає, що слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси визначив для підозрюваного ОСОБА_8 розмір застави 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 190 320 (сто дев`яносто тисяч триста двадцять) гривень та є максимальним розміром застави. Вказує, що при визначенні розміру застави судом не враховано того, що ОСОБА_8 не має доходів та не має майна. Вважає за доцільне визначити ОСОБА_8 розмір застави у 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також просив поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2021 року, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді винесена 09 жовтня 2021 року, останній день строку для подачі апеляційної скарги припадає на 14 жовтня 2021 року, який є вихідним днем, а відтак згідно вимог частини 7 статті 115 КПК України останнім днем подачі апеляційної скарги є 18 жовтня 2021 року, тобто перший робочий день після вихідних. Але у зв`язку з неоднаковою судовою практикою сторона захисту все ж таки просить поновити строки для подачі апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 176 КПК України визначено, що запобіжним заходом є зокрема тримання під вартою.
Згідно частини 1 та пунктів 3, 4 частини 2 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (стаття 177 КПК України).
За змістом статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Судом встановлено, що 07 жовтня 2021 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла (а.с. 15-16).
Санкція частини 3 статті 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Отже, враховуючи частину 5 статті 12 КК України ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
Наявні в матеріалах справи докази вказують на обґрунтованість підозри, про що вірно було зазначено судом першої інстанції.
Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим вказано про достатність підстав вважати наявними ризики, зазначені в пунктах 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, і що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти таким ризикам.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Як вбачається із повідомлення про підозру ОСОБА_8 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює (а.с. 15-16). Відповідно до довідки-характеристики ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується з негативної сторони, за місцем проживання не мешкає та переховується від співробітників поліції, притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 122 КУпАП, притягувався до кримінальної відповідальності за квартирні крадіжки, відносини з сусідами посередні, участі у громадському житті мікрорайону не приймає (а.с. 17). Згідно довідки № 143-07102021/71001 від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 14).
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування і суду, та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки вищевикладені обставини свідчать про те, що такі дії можуть бути вчинені підозрюваним з високим ступенем ймовірності.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи або навчання у підозрюваного як у місті Черкаси так і в Україні в цілому, а також ризик продовження чи повторення здійснення ним протиправної поведінки, апеляційний суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам є недостатнім.
Вказані висновки не суперечать вимогам статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного, створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Обставини події свідчать про наявність з його боку недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, що обумовлює необхідність тимчасової ізоляції підозрюваного від інших членів суспільства.
У даному випадку неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваного.
Згідно вимог частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, зазначених в частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні від 12 березня 2009 року у справі «Олексадр Макаров проти Росії» №152117/07 Європейський суд з прав людини вказав, що «... сума застави повинна оцінюватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів... іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».

На думку колегії суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі, та класифікується як тяжкий злочин, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вірно застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував вимоги ч.4 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України при визначенні застави в сумі 190320 гривень та не обґрунтував необхідність визначення застави в такому розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.
Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
У клопотанні слідчого обґрунтування застави відсутнє.
Враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, дані про його особу, репутацію, майновий та сімейний стан, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також відсутність у клопотанні слідчого належного обґрунтування необхідності застосування застави, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення ОСОБА_8 застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 118950 гривень у національній грошовій одиниці.
На переконання колегії суддів, такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків.
Щодо строків на подачу апеляційної скарги то суд приходить до висновку, що вони не пропущені.
За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування та визначення застави у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 118950 гривень.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2021 року скасувати

Постановити нову ухвалу якою клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 5 грудня 2021 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 7 жовтня 2021 року.

Визначити ОСОБА_8 , розмір застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 118950 гривень.
У разі внесення застави у визначеному судом розмірі покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
1) Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
2) Не відлучатися за межі м.Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання на іншу адресу та засоби зв`язку;
4) Докласти зусиль до пошуку роботи;
5) Утриматися від спілкування по даному кримінальному провадженню з свідками, потерпілим, експертами без присутності слідчого, прокурора.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: