Справа № 359/7359/21
Провадження № 1-в/359/75/2021
У Х В А Л А
Іменем України

16 лютого 2022 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області без технічної фіксації судового засідання клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :
У проваджені Бориспільського міськайонного суду Київської області перебуває клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, що був накладений ухвалою Шевченківського районного суду від 19.05.2021 року.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначає, що вироком Бориспільського міськрайонного суду від 31 серпня 2021 року, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 09.08.2021 року між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні №0000233, внесеному до ЄРДР 30.12.2020 року, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України. Даним вироком ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, та на підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді сплати штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади пов`язані із організаційно розпорядчими функціями в районних, міських державних лікарнях ветеринарної медицини строком один рік.

Вирок в апеляційному порядку не оскаржувався, відтак набув законної сили.

11 жовтня 2021 року, на виконання вироку, ним в повному обсязі сплачено штраф, що підтверджується квитанцією. В той же час, при ухваленні вироку не вирішеним залишилося питання щодо скасування арешту на належне йому майно, який під час досудового розслідування було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду ОСОБА_6 від 19.05.2021 року (справа №761/17671/21). У зв`язку з цим, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 130,0 кв. м., житлова площа 70,7 кв. м., який розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 1000 кв. м., з кадастровим номером :04:041:0007 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером :10:102:0057, площею 0,12 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1/2; причіп сірого кольору марки ПГМФ, моделі 8909, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (тип кузова ПР-Д/П ЧОВНІВ 0 СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2 ).

Заявник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Разом із цим від заявника через канцелярію суду надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту без його участі. Клопотання заявник підтримує у повному обсязі і просив суд задовольнити.

Прокурор Київської області не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Фіксування судового засідання під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Ознайомившись із клопотанням, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У ч. 3 ст. 170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ЕСНК 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Зегіез А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Під час розгляду клопотання встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду від 31 серпня 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 09.08.2021 року між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні №0000233, внесеному до ЄРДР 30.12.2020 року, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду ОСОБА_6 від 19.05.2021 року (справа №761/17671/21) накладено арешт на майно: житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 130,0 кв. м., житлова площа 70,7 кв. м., який розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 1000 кв. м., з кадастровим номером :04:041:0007 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером :10:102:0057, площею 0,12 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1/2; причіп сірого кольору марки ПГМФ, моделі 8909, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (тип кузова ПР-Д/П ЧОВНІВ 0 СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2 ).

З матеріалів справи вбачається, що застосування Шевченківським районним судом міста Києва арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, пов`язувалося з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, оскільки первісна кваліфікація дій ОСОБА_3 органом досудового розслідування була здійснена за ч. 3 ст. 368 КК України, яка дійсно передбачала таке покарання.

В той же час, в ході досудового розслідування кваліфікація його дій була змінена, а обвинувачення було пред`явлене в остаточній редакції за ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 368 КК України. Санкція цих статей кримінального закону не передбачає покарання у виді конфіскації майна чи спецконфіскації.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя у відповідності до вимог чинного законодавства, з метою забезпечення співрозмірності права власника на майно прийшов до переконання про задоволення клопотання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 16, 100, 170,173-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2021 року, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 130,0 кв. м., житлова площа 70,7 кв. м., який розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 1000 кв. м., з кадастровим номером :04:041:0007 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером :10:102:0057, площею 0,12 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1/2; причіп сірого кольору марки ПГМФ, моделі 8909, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (тип кузова ПР-Д/П ЧОВНІВ 0 СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2 ).

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1