ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/9966/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3301/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Московського районногосуду м.Харкова від 30 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0004718 від 01.08.2017 року на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою суду першої інстанції клопотання прокурора Салтівського окружної прокуратури м. Харкова про закриття кримінального провадження № 0004718 від 01.08.2017 року на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України задоволено.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004718 від 01.08.2017 року за кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України закрито у зв`язку з закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прийняте рішення суд вмотивував тим, що під час досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0004718 не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, що є підставою для закриття кримінального провадження згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
З таким рішення суду не погодився представник потерпілого та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання прокурора, справу направити прокурору для проведення досудового слідства.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд не надав оцінки заяві потерпілого та показанням свідків, які підтверджують необхідність перекваліфікації дій на ч. 4 ст. 190 КК України, не врахував бездіяльність органу досудового слідства. Не погоджується з твердженням суду про те, що має місце проступок, оскільки не було встановлено збитку, заподіяного потерпілому і це впливає на кваліфікацію злочину. Суд не надав оцінки долученому обвинувальному акту щодо ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого та його представника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Закон України про кримінальну відповідальність обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення. Зокрема, у ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Як зазначено у п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора. При цьому за змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі) та наявність відповідного клопотання прокурора.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 в своїй заяві вказував, що просить притягнути до кримінальної відповідальності конкретних осіб, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Встановлено, що кримінальне провадження двічі постановами слідчого та інспектора СД закривалося за відсутністю складу кримінального правопорушення. При цьому, в мотивувальних частинах цих постанов зазначалося, що органом досудового розслідування не встановлено відомостей, які б вказували на вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 активних дій, спрямованих на заволодіння майном ОСОБА_7 . Вперше ухвалою суду від 09.04.2020 року постанова слідчого про закриття кримінального провадження була скасована у зв`язку із неповнотою досудового розслідування, оскільки слідчим не допитано безпосередньо ОСОБА_9 , її співмешканця ОСОБА_10 . Вдруге постанова інспектора про закриття кримінального провадження була скасована ухвалою суду від 04.02.2021 року з вказівкою на те, що після передачі кримінального провадження органу дізнання до винесення інспектором постанови не було проведено жодної слідчої дії, направленої на збирання доказів.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження після скасування постанови інспектора про закриття кримінального провадження старшим дізнавачем складені доручення в порядку ст. 40-1 КПК України. Дані про результати виконання останнього доручення від 05.05.2021 року, з урахуванням того, що заявник вказував на конкретних осіб, а в матеріалах вже наявні протоколи допитів свідків, в матеріалах провадження відсутні.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
З матеріалів провадження встановлено, що належного та повного проведення слідчих дій у справі не здійснено, не виконано попередні ухвали слідчих суддів від 09.04.2020 року та 04.02.2021 року, у зв`язку із чим не надано належну правову оцінку обставинам, на які вказує потерпілий, та діям осіб, яких він зазначає в своїй заяві.
Колегія суддів вважає, що правова норма, передбачена п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не надає автоматично прокурору право на звернення до суду з клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не звільняє прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених ст. 9, 25 КПК України під час здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що звертаючись із клопотанням про закриття кримінального провадження прокурор не викладає фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, про закриття кримінального провадження за яким ставиться питання. У клопотанні прокурора зазначається, що відомості до ЄРДР внесені про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння невстановленою особою шляхом обману майном заявника ОСОБА_7 . При цьому у витягу з ЄРДР зазначено, що відомості внесені за фактом того, що невстановлена особа шляхом обману намагалася заволодіти майном ОСОБА_7 . З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування відповідно до наявних процесуальних документів здійснювалося за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України, тоді як у витягу з ЄРДР внесені відомості за ч. 1 ст. 190 КК України. Стадія вчинення кримінального правопорушення має важливе значення для визначення обсягу обставин, що підлягають встановленню, наслідків вчинення кримінального правопорушення, що також впливає на кваліфікацію. Прокурором не конкретизовано в чому полягає факт заволодіння майном, яким чином невстановлена особа в решті-решт заволоділа майном потерпілого, чи заволоділа ним взагалі.
Закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КК України, та з підстави, визначеної п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, передбачає прийняття різних за змістом процесуальних рішень, різними суб`єктами, у зв`язку із чим перед зверненням із клопотанням в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України прокурор має переконатися у відсутності інших передумов для закриття кримінального провадження.
Не врахування вище зазначеного судом першої інстанції при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, призвело до порушення вимог КПК України, які не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим ухвала суду не може вважатись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження поверненню прокурору для проведення досудового розслідування. Представник потерпілого просив апеляційний суд справу направити прокурору для проведення досудового слідства. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3 КПК України досудове слідство це форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів. Пунктом 4 вказаної статті визначено, що дізнання - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування кримінальних проступків. Враховуючи, що в даному кримінальному провадженні після внесення змін до КПК України здійснювалося розслідування кримінального проступку органом дізнання, доводи представника потерпілого щодо кваліфікації діяння за ч. 4 ст. 190 КК України та проведення саме досудового слідства є передчасними, а тому апеляційна скарга останнього підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Московського районногосуду м.Харкова від 30 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0004718 від 01.08.2017 року на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора, а матеріали направити прокурору для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: