Справа № 466/6134/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/100/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 20 січня 2022 року про продовження запобіжного заходу,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , який на даний час перебуває в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19»

ВСТАНОВИЛА:

на розгляді у Шевченківському районному суді м.Львова перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001716 про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Ухвалою суду від 19.10.2021, в зв`язку з оголошенням у розшук обвинуваченого ОСОБА_6 , матеріали судового розгляду щодо останнього були виділені в окреме провадження та відповідно їм присвоєно окремий номер 466/9739/21.

01.12.2021року обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий та йому обрано судом запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 20 січня 2022 року Клопотання прокурора задоволено та продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб , без визначення розміру застави, до 21 березня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_6 - відмовлено.

Своє рішення суд мотивує тим, що ОСОБА_6 , як обвинувачений у кримінальному провадженні №0001716 , що перебувало на розгляді суду, зобов`язаний був прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це . Натомість ОСОБА_6 , з метою уникнення відповідальності за скоєне, у період з серпня 2020 року по жовтень 2021 року не з`являвся в судові засідання, причин неявки суду не повідомляв. ОСОБА_6 було оголошено в розшук та після затримання останнього, судом 01.12.2021 було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою. На думку суду першої інстанції, процесуальна поведінка ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні , щодо якого вже повторно було застосовано розшукові заходи, свідчить про намір останнього переховуватись від суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України та поновити строк на апеляційне оскарження в даній справі.

Підставою для поновлення строку та апеляційне оскарження вказує ненадання судом копії ухвали.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається, що на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на недостатню обґрунтованість обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_6 .

Зазначає, що прокурором не надано жодного доказу, який давав би підстави дійти висновку, що ОСОБА_6 має намір переховуватися від суду, водночас такому ризику додатково можна запобігти шляхом покладення на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також вказує, що всі зібрані по справі докази перебувають під контролем прокурора, тому відсутній ризик знищення, приховання або спотворення доказів.

На думку захисника, немає ризику впливу на потерпілих та свідків, оскільки по справі вже допитані потерпілі та ключові свідки, з деякими з них проведено впізнання, тому малоймовірно, що ці особи змінять свої показання на протилежні.

Крім того, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, родичів, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

Захисник вважає, що з врахуванням зазначених обставин, до обвинуваченого ОСОБА_6 можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В судове засідання прокурор ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_7 не з`явились, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Таким чином апеляційний суд приходить до переконання, що розгляд апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 слід провести без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_6 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що відсутність запобіжного заходу або обрання більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням застави.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 20 січня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3