КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/590/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 154 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.12.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про відсторонення від посади заступника чергового помічника начальника СІЗО відділу режиму і охорони ДУ «Київській слідчий ізолятор»:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Костянтинівка Донецької області, з вищою освітою, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді заступника чергового помічника начальника СІЗО відділу режиму і охорони ДУ «Київській слідчий ізолятор», раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.12.2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, у зв`язку із чим підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, що підтверджується наданими до справи матеріалами зібраними у ході досудового розслідування.

Підозрюваний перебуваючи на вказаній посаді зможе впливати на свідка у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який уточнив подану апеляційну скаргу та просив відсторонити ОСОБА_7 від посади, доводи захисника та пояснення підозрюваного, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001836 від 03.12.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 368, ч 1. ст. 369 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської обласної прокуратури.

Орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_7 відповідно до наказу № 80ЮС-19 від 08.04.2019 року призначено інспектором відділу нагляду і безпеки державної установи «Бориспільська виправна колонія № 119».

Наказом ДУ «Бориспільська виправна колонія № 119» № 167/ОС-18 від 30.11.2018 року ОСОБА_7 присвоєно чергове спеціальне звання капітана внутрішньої служби. Таким чином, маючи спеціальне звання капітана внутрішньої служби та в силу вимог Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_7 являється працівником правоохоронного органу, при цьому, постійно здійснюючи функції представника влади і у відповідності до ч. 3 ст. 18 КК України та п. 1 примітки до ст. 364 КК України, з моменту призначення на вказану посаду є службовою особою правоохоронного органу.

Поряд з цим, ОСОБА_10 , відповідно до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2017 року визнано винним за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В період часу з 07.09.2017 року по 26.08.2019 року ОСОБА_10 відбував покарання у державній установі «Бориспільська виправна колонія № 119», де проходив службу ОСОБА_7 .

Під час відбуття покарання у ДУ «Бориспільська виправна колонія № 119» засуджений ОСОБА_10 вирішив у поза встановленими правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань зберігати та використовувати мобільний телефон для власних потреб.

З цією метою у засудженого ОСОБА_10 виник злочинний умисел на надання службовій особі неправомірної вигоди за перенесення на територію установи забороненого предмету - «мобільного телефону», з даного приводу, на прикінці травня 2019 року він звернувся до інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Бориспільська виправна колонія № 119» ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 приблизно наприкінці травня 2019 року, більш точної дати не встановлено, звернувся до інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Бориспільська виправна колонія № 119» ОСОБА_7 з проханням вирішити питання з приводу передачі мобільного телефону на територію установи на що останній погодився та повідомив, що йому за це потрібно перерахувати 7000 (сім тисяч) гривень на його особисту картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 .

ОСОБА_10 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, приблизно 26.06.2019 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, повідомив свою бабусю ОСОБА_11 , про необхідність перерахувати грошові кошти в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень на картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . У свою чергу, ОСОБА_12 не була обізнана, що грошові кошти є неправомірною вигодою за яку інспектор відділу нагляду і безпеки державної установи «Бориспільська виправна колонія № 119» ОСОБА_7 погодився пронести до колонії та передати її онуку мобільний телефон.

Так, 26.06.2019 року о 20 год. 59 хв. ОСОБА_11 на прохання свого онука ОСОБА_10 перерахувала грошові кошти в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень на картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_7 .

Через кілька днів, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , на виконання раніше обговорених домовленостей з засудженим ОСОБА_10 , проніс на територію державної установи «Бориспільська виправна колонія № 119» та передав останньому мобільний телефон (LENOVO А6010 білого кольору), достовірно знаючи, що відповідно до Переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженим заборонено, яке є додатком 3 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 року є забороненим для зберігання і використання засудженими.

16.11.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

17.11.22021 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва про відсторонення ОСОБА_7 від посади заступника чергового помічника начальника СІЗО відділу режиму і охорони ДУ «Київській слідчий ізолятор».

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.12.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про відсторонення від посади заступника чергового помічника начальника СІЗО відділу режиму і охорони ДУ «Київській слідчий ізолятор»ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців, в межах строку досудового розслідування.

Обґрунтовуючи постановлене рішення, з яким погоджується колегія суддів, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 157 КПК України, не знайшов підстав для відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади, оскільки прокурором не надано достатнього обґрунтування, що незастосування відсторонення від посади призведе до негативних дій з боку підозрюваного і спроб підозрюваного вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, як вбачається із ухвали суду в судовому засіданні в суді першої інстанції було встановлено, що протягом часу проведення досудового розслідування відомості про яке внесені до ЄДДР 03.12.2019 року, стороною обвинувачення не було зафіксовано випадків вчинення будь-яких дій підозрюваним, які б вказували на наявність збільшення ступеню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, органом досудового розслідування за клопотанням та доданими до нього документами не доведено, що існують підстави для відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади.

За таких обставин, порушуючи питання про відсторонення підозрюваного від посади, прокурор не довів обставини, передбачені ч. 1 ст. 157 КПК України. Доводи клопотання ґрунтуються лише на припущеннях про можливість вчинення таких дій у майбутньому, а заявлені випадки порушення процесуальних обов`язків підозрюваного не підтверджені жодними належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України суд під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення, відповідних ризиків процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку сторону обвинувачення. Відтак колегія суддів здійснює перегляд клопотання на підставі тих доказів, які йому надані. При цьому жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх в судовому засіданні.

Тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку про безпідставність доводів прокурора стосовно достатності підстав вважати, що такий захід, як відсторонення від посади, попередить дії підозрюваного щодо незаконного впливу на свідка або іншим чином негативно впливати на хід досудового розслідування.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді, яким відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про відсторонення ОСОБА_7 від посади заступника чергового помічника начальника СІЗО відділу режиму і охорони ДУ «Київській слідчий ізолятор» є законним та обґрунтованим, яке винесене з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 154-157 КПК України та законно відмовив в задоволенні клопотання про відсторонення ОСОБА_7 від займаної ним посади, а тому ухвалу слідчого судді суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 154 157, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про відсторонення від посади заступника чергового помічника начальника СІЗО відділу режиму і охорони ДУ «Київській слідчий ізолятор»щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3