ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/270/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 30 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001632 від 01.09.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 30 грудня 2021 року задоволено клопотанняслідчого.

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання, а саме до 15-15 години 27.02.2022.
Визначено суму застави у розмірі 45 400 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області
При внесенні суми застави вирішено ОСОБА_6 звільнити з-під варти з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання слідчому документи, що дають право виїзду за кордон України.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що стороною обвинувачення жодним чином не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, окрім формального посилання на них, стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу, який беззаперечно вказував на реальне існування таких ризиків, а тому підстави для застосування відносно ОСОБА_10 , найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконним, необґрунтованим, та таким, що порушує його права та відносно останнього запобіжний захід має бути змінений з тримання під вартою на такий, який не пов`язаний з триманням під вартою.

ОСОБА_6 також подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати йому запобіжний захід, який би дозволив йому підтримувати рідних.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що він проживає разом з цивільною дружиною, яка перебуває на 5 мі місяці вагітності та має захворювання, а тому потребує його допомоги. Також, на його утриманні перебуває його мати ОСОБА_11 , 1954 року народження, яка потребує його допомоги та догляду.

Прокурор до початку судового розгляду подав до апеляційного суду заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі та просить відмовити у задоволені апеляційних скарг.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.
14.02.2022 року адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Ірпінським міським судом Київської області.

З метою дотримання права на ефективний захист та розумних строків розгляду судового провадження, ухвалою Харківського апеляційного суду від 14.02.2022 року було доручено Ірпінському міському суду Київської області забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 14 годину 20 хвилин 14 лютого 2022 року в режимі відеоконференції.

Однак, 14.02.2022 року о 14 годину 20 хв проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Ірпінським міським судом Київської області не відбулось зв`язку з технічними причинами, оскільки не вдалося встановити відеозв`язок з судом.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності захисника, оскільки розгляд апеляційних скарг ОСОБА_6 та захисника не стосуються прогрішення підозрюваного, а також захисник адвокат ОСОБА_7 в заяві від 14.02.2022 року просив у разі не можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції провести судове засідання за його відсутністю.
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 , який апеляційні скарги підтримав та просив задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001632 від 01.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.
30.12.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_10 слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та зібрані під час досудового розслідування докази, надані до суду вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя суду першої інстанції, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування.
Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому дій, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: відповіді з ломбарду від 25.11.2021 №375/21; протоколі допиту потерпілого; протоколах пред`явлення особи для впізнання від 13.12.2021; протоколах допитів свідків; висновку експерта № 166; протоколі слідчого експерименту від 23.12.2021; протоколі огляду місця події від 23.12.2021; заяві потерпілого про вчинення злочину від 13.12.2021 та протоколі його допиту в якості потерпілого від 14.12.2021; висновку експерта № 182; відповіді з ломбарду від 28.12.2021 №407/21; заяві про вчинення злочину від 14.12.2021; протоколі огляду місця події від 14.12.2021; відповіді з ломбарду від 21.12.2021 №401/21; протоколі пред`явлення особи для впізнання від 30.12.2021; висновку експерта № 183. (а.с.5-48)
Враховуючи обсяг відомостей судового провадження, колегія суддів вбачає, що вони об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, а також наявності у матеріалах провадження доказів, які формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення певних дій, згідно підозри.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, тобтотаємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та заволодіння чужим майном шляхом обману довірою (шахрайство), вчинене повторно, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, класифікуються як злочини проти власності, внаслідок чого колегія суддів вбачає, що існує суспільний інтерес який свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_6 раніше судимий, а саме: останні раз вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2019 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.309, ч.2 ст.389 КК України та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 міс. 10 днів; 19.12.2019 року звільненого за відбуванням покарання, тобто ОСОБА_10 , належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності, колегія суддів вбачає наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень проти власності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому тяжке кримінальне правопорушення.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілим та свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

За таких обставин, внаслідок суспільної небезпечності дій, відповідно до відомостей які містяться в повідомленні про підозру, є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегією суддів взято до уваги особу підозрюваного, а саме, що він має місце проживання, має на утриманні мати, проте зазначені обставини, не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в цьому випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, зазначені обставини існували і на час вчинення дій, згідно підозри, а тому, вони не утворюють жодних фактичних запобіжників, які унеможливлюють при обранні підозрюваним моделі поведінки, щодо дотримання процесуальних обов`язків, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені п.п.1, 3,5 ч.1 ст.177 КК України.
Доводи ОСОБА_6 про те, що на його утриманні перебуває цивільна дружина, яка перебуває на 5-му місяці вагітності належними доказами не підтверджені.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимоги апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, а доводи захисника ґрунтуються суто на його суб`єктивних оціночних судженнях.

Отже, доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегією суддів не встановлено переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою або процесуальної ефективності застосування інших менш суворих запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя суду першої інстанції, визначаючи розмір застави взяв до уваги необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, його обставини, в якому його підозрюють, та суворість покарання за такі дії, наявні з матеріалів клопотання відомості про особу підозрюваного, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та інші обставини, які враховуються згідно зі ст. 178 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність визначення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки вважає такий розмір застави пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання, та обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 , як підозрюваним, покладених на нього обов`язків, таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.
Між тим, під час апеляційного розгляду захисником підозрюваного не надано будь-яких доказів на підтвердження матеріального та фінансового стану підозрюваного.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 30 грудня 2021 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: