Справа № 462/6220/21
провадження 1-кс/462/2146/21
У Х В А Л А

26 листопада 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, -

встановив:

прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, шляхом заборони розпорядження, - об`єктами нерухомого майна, що за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 82,8 кв.м., а саме: XV/2.9 кв.м., XVI/7.6 кв.м., XVII/4.1 кв.м., 2/16,6 кв.м., 3/2,4 кв.м., 5/12 кв.м., 6ф/13,9 кв.м., 25/22,9 кв.м., які на праві власності належать: ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 01.06.2021р. у ВП №1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області надійшла письмова заява від голови ЛОО «Товариство Червоного Хреста України» ОСОБА_5 щодо привласнення та розтрати майна вказаної організації, вчинених шляхом зловживання своїм службовим становищем колишнім головою ОСОБА_6 , що заподіяло значної матеріальної шкоди ЛОО ТЧХ України.

Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 від 02.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що під час проведення інвентаризації майна Львівської обласної організації Товариства Червоного Хреста України, виявлено незаконне відчуження ОСОБА_6 нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 169,9 кв. м., одноосібним власником якого з 2006 року являється Львівська обласна організація Товариства Червоного Хреста України та яке використовувала в процесі своєї гуманітарної діяльності. Станом на 2021 рік ОСОБА_6 став офіційним власником 49/100 часток даного нежитлового приміщення, загальною площею 82,8 кв. м.

Так 11/100 (одинадцять сотих) часток нежитлових приміщень стали належати ОСОБА_6 , на підставі Договору про поділ нежитлових приміщень в натурі та припинення спільної часткової власності, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , 02.12.2010, за реєстровим номером №879, зареєстрованого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», 01.02.2011, реєстраційний номер 32777225.

Окрім цього, згідно договору дарування 89/100 (вісімдесят дев`ять сотих) частин нежитлових приміщень, загальною площею 169,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , площею 150,9 кв. м., ОСОБА_6 подарував, згідно договору дарування від 23.02.2011, ОСОБА_8 .

Окрім цього, ОСОБА_6 стали належати 38/100 (тридцять вісім сотих) часток нежитлових приміщень, на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , 01.07.2020, за реєстровим номером №98, право власності за цим договором зареєстровано в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 , загальною площею 82,8 кв. м, а саме: XV/2,9 кв. м; XVI/7,6 кв. м; XVII/4,1 кв. м; 2/16,6 кв.м; 3/2,4 кв. м; 5/12 кв. м; 6а/13,9 кв. м; 25/22,9 кв. м, на праві приватної власності, належить ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №1415 від 06.10.2020 р.

Постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 від 10.06.2021 року об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 , загальною площею 82,8 кв. м, а саме: XV/2,9 кв. м; XVI/7,6 кв. м; XVII/4,1 кв. м; 2/16,6 кв.м; 3/2,4 кв. м; 5/12 кв. м; 6а/13,9 кв. м; 25/22,9 кв. м. визнано речовим доказом.

Враховуючи вказане та те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а тому в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно з метою унеможливлення подальшого їх відчуження, та збереження речових доказів.

Слідчий суддя з огляду на вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України та приймаючи до уваги прохання прокурора з цього приводу, викладене у клопотанні вважає за можливе розглядати клопотання за відсутності прокурора, а також власника чи володільця майна, оскільки останній, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті суду, в судове засідання не з`явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Франківською окружною прокуратурою міста Львова Львівської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000327 від 02.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 від 10.06.2021 року об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 , загальною площею 82,8 кв. м, а саме: XV/2,9 кв. м; XVI/7,6 кв. м; XVII/4,1 кв. м; 2/16,6 кв.м; 3/2,4 кв. м; 5/12 кв. м; 6а/13,9 кв. м; 25/22,9 кв. м. визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями частини третьої ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини десятої ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Об`єкти нерухомого майна по вул. Широкій, 81а в м. Львові, загальною площею 82,8 кв. м. відповідають критеріям речового доказу відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається для забезпечення збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

На переконання слідчого судді, обставини кримінального провадження №0000327 від 02.06.2021 року дають підстави слідчому судді дійти впевненості про необхідність накладення саме такого виду обмеження як накладення арешту шляхом заборони розпорядження майном з метою уникнення можливих негативних наслідків, а саме уникнення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження нерухомого майна, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вважаю, що застосуванням вказаного заходу забезпечення кримінального провадження буде дотриманий справедливий баланс між інтересами власника нерухомого майна, а саме його правом на володіння та користування майном, та між суспільним інтересом, який полягає у збереженні речового доказу, а відтак виконанні завдання кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя враховує те, що вищевказані об`єкти нерухомого майна відповідають критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, прокурором у клопотанні доведено необхідність арешту даних об`єктів нерухомого майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його перетворення, пошкодження, псування, втрати, відчуження, забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слід накласти арешт на майно об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 , загальною площею 82,8 кв. м, а саме: XV/2,9 кв. м; XVI/7,6 кв. м; XVII/4,1 кв. м; 2/16,6 кв.м; 3/2,4 кв. м; 5/12 кв. м; 6а/13,9 кв. м; 25/22,9 кв. м., які на праві приватної власності, належать ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000327 від 02.06.2021 року об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 , загальною площею 82,8 кв. м, а саме: XV/2,9 кв. м; XVI/7,6 кв. м; XVII/4,1 кв. м; 2/16,6 кв.м; 3/2,4 кв. м; 5/12 кв. м; 6а/13,9 кв. м; 25/22,9 кв. м., які на праві приватної власності, належать ОСОБА_4 , шляхом заборони розпорядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1