ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2601/21 Справа № 199/4860/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Нукус, Узбекистан, громадянина України, освіта вища, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Вирішено питання процесуальних судових витрат та речових доказіа.

За цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 12.03.2021, о 17 год. 30 хв., знаходився у вітальній кімнаті за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм братом ОСОБА_9 , де між ними на ґрунті сталих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння ОСОБА_9 , реалізуючи який, ОСОБА_5 взяв до свої обох рук два ножі, які знаходились на столі у приміщенні кухні, повернувся до вітальної кімнати, в якій знаходився ОСОБА_9 , висловив погрозу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , після чого, продовжуючи реалізувати свій раптово виник-лий злочинний умисел, наблизився до ОСОБА_9 з правого боку та утримуючи в руках ножі, умисно наніс обома ножами, не менше двох одночасних тичкових ударів від себе в область плеча правої руки та грудної клітини з правої сторони потерпілого. Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення, яке розпочинається раною по правій бічній поверхні грудної клітини по передньо-пахвовій лінії в проекції 4-го міжребір`я (на відстані 133 см вгору від підошовної поверхні стопи та на 21,5 см праворуч від умовної серединної лінії тіла) далі переходить у раньовий канал, який направлений зперелу назад та зверху вниз, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, проникає у плевральну порожнину з ушкодженням діафрагми (наскрізна рана) з розвитком правостороннього гемотораксу (кров у плевральній порожнині), далі проникає у черевну порожнину з ушкодженням печінки (рана по діафрагмальній поверхні печінки) з явищами внутрішньочеревної кровотечі, яке за своїм характером відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя у момент заподіяння; наскрізного колото-різаного поранення правого плеча з вхідним та вихідним отвором по передній та внутрішній поверхням правого плеча у верхній третині, яке за своїм характером відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
В апеляції :
- захисник просить вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України встановити іспитовий строк 3 роки.
В обґрунтовування своїх вимог посилається на те, що ухвалений вирок є незаконним та таким, що підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.
Вказує на те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, попросив вибачення перед потерпілими свої рідним братом та батьками, проте суд орієнтувався виключно на позицію потерпілого і не взяв до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має вищу освіту, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог захисника та вважали вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає вимоги апеляції такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України, в апеляції не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги захисника з посиланням на суворість призначеного покарання обвинуваченому судом є безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За приписами ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції дотримався зазначених вимог кримінального та процесуального законів щодо призначення покарання.

При обранні виду та міри покарання, суд враховував ступінь тяжкості злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорій тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілого, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом віднесено щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України, саме у виді позбавлення волі, яке є наближеним до мінімального, що є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При призначенні покарання суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

За наведеного, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості покарання.

Доводи захисника про те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, співпрацював зі слідством, щиро розкаявся, судом при призначенні покарання, як наведено вище, враховано в сукупності з іншими обставинами, які характеризують обвинуваченого.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. ст. 75, 69 КК України, колегія суддів, не вбачає.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення покарання, з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі захисника, оскільки судом призначене покарання є законним, справедливим з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4