СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7266/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Київ
слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м.Києва про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №009201 від 16.09.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянка АДРЕСА_4 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0009201, внесеному 16.09.2016 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що в період часу з 2015 року по 16.08.2016 невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи майном, яке належить ОСОБА_3 , тому з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розглянути клопотання, яке підтримує у повному обсязі, у його відсутності.
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , що є власником майна, надіслав до суду заперечення щодо клопотання прокурора. Свою позиція обґрунтовує тим, що на теперішній час відсутня потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту нерухомого майна, оскільки дане кримінальне провадження, в межах якого подано клопотання, до теперішнього часу є фактовим, жодній особі повідомлення про підозру не пред`явлено. В межах розслідування вказаного кримінального провадження, за клопотанням старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.08.2017 року по справі № 759/12111/17 вже було накладено арешт на нерухоме майно. В подальшому, на підставі клопотання представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про скасування арешту майна у зв`язку з необґрунтованістю та в застосуванні якого відпала потреба, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року по справі №759/4476/21. було скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 11.08.2017 року у справі №759/12111/17, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Наразі прокурором подано клопотання ідентичне клопотанню слідчого від 10.08.2017 року, з тими самими доказами вчинення злочину в обґрунтування. А тому вважає, клопотання подане прокурором не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновку.
Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, у даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.
13.07.2017 року майно на яке прокурор просить накласти арешт визнано слідчим речовими доказами у кримінальному провадженні. При цьому, вказана постанова слідчого містить лише посилання на фактичні обставини справи, загальне формулювання та цитування норм КПК України, без посилання на конкретні дані, які дають достатні підстави для висновку про те, що вказане майно може містити у собі інформацію, яка має доказове значення у кримінальному провадженні.
Крім того, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 11.08.2017р. накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянка АДРЕСА_4 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 20.04.2021р. вказаний арешт скасовано лише частково,а саме на квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , який на даному етапі досудового розслідування у даному кримінальному провадженні має статус третьої особи.
Враховуючи вимоги закону, а також обставини наведені вище, зокрема і те, що на вказане прокурором у клопотанні майно вже накладено арешт, а квартира АДРЕСА_1 , не може бути предметом забезпечення цивільного позову, спеціальної конфіскації чи конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, беручи до уваги, що прокурором не надано жодного доказу чи обґрунтування наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі вказаної квартири, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м.Києва про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №009201 від 16.09.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1