КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, строком на два місяці, тобто до 11 лютого 2022 року включно, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Гатне, Київської області, є українцем, громадянином України, має середню освіту, не одружений, непрацюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0000172 від 02.07.2021.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дані про особу підозрюваного. Крім того, слідчий суддя дійшов висновку про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 07 лютого 2022 року включно.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, не працює, не має на утриманні інших осіб. Додає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області, місцезнаходження якого дислокується за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2А, перебувають матеріали кримінального провадження №0000172, відомості про яке 02.07.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02 липня 2021 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
09 грудня 2021 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
10 грудня 202І року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
10 грудня 2021 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000755, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
10 грудня 2021 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
10 грудня 2021 року постановою прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 кримінальні провадження №0000172, №0000755 та №0000756 об`єднані в одне під загальним номером №0000172.
11 грудня 2021 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні даного клопотання та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, строком на два місяці, тобто до 11 лютого 2022 року включно, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.
Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, зокрема у протоколі огляду від 15.07.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 20.07.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 17.08.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 16.08.2021, протоколах огляду від 22.09.2021, протоколах огляду від 01.10.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 06.10.2021, протоколах про результати контролю за вчиненням злочину від 22.09.2021, від 01.10.2021, протоколах про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 05.11.2021, висновку експерта №СЕ-19/111-21/47936-НЗПРАП від 07.10.2021, висновку експерта №СЕ-19/111-21/47259-НЗПРАП від 09.10.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_16 від 16.11.2021, протоколах про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 08.10.2021, протоколах огляду від 09.12.2021, протоколах обшуку від 09.12.2021, протоколі огляду від 10.12.2021, висновку експерта №СЕ-19/111-21/60447-НЗПРАП від 10.12.2021, висновку експерта №СЕ-19/111-21/6044а-НЗПРАП від 10.12.2021.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 інкриміновано кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

У відповідності до клопотання органу досудового розслідування, доведеність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного підтверджується наступним.
Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки інкримінований злочин є тяжким та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10-ти років, з конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований злочин, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки не має на утриманні малолітніх дітей, недієздатних чи осіб похилого віку, не працює, тобто не має стійких соціальних зв`язків, веде антигромадський спосіб життя.
Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені усі співучасники злочинів, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази, не встановлено особу, яка поставляла ОСОБА_8 та іншим учасникам групи наркотичні засоби.
Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що отримавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_8 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.
Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що на даний час невстановлені усі спільники ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.
Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_8 не має постійного джерела заробітку, а збут наркотичних засобів, вчинявся з метою неправомірного отримання грошових коштів.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи наведене, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як на підставу для скасування ухвали та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш суворого запобіжного заходу, є необґрунтованими, з урахуванням того, що вказані обставини враховані слідчим суддею при постановленні оскаржуваного судового рішення, про що зазначено у його мотивувальній частині.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, слідчий суддя правильно виходив з того, що матеріали клопотання містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте надані стороною обвинувачення матеріали не доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим прийшов до обґрунтованого висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, слідчий суддя при постановленні рішення, врахував обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має визначене місце реєстрації та проживання, є студентом Першого Київського медичного коледжу.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя правомірно застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи.
Посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 не одружений, не працює та не має на утриманні інших осіб, не є визначеною законом самостійною підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, з урахуванням віку підозрюваного та ненадання стороною обвинувачення будь-яких доказів неналежної процесуальної поведінки останнього всупереч ч. 5 ст. 132 КПК України.

Не знайшли свого підтвердження і посилання прокурора на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, слідчим суддею при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, строком на два місяці, тобто до 11 лютого 2022 року включно, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4