Ухвала
01 вересня 2021року
м. Київ
справа № 758/11219/16-к
провадження № 51-3078 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Вищого антикорупційного суду від 28 серпня 2020 року щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:
Як убачається із змісту касаційної скарги, захисник ОСОБА_6 порушує питання про перегляд вищезазначеного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу захисником подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 та частин 3, 6 цієї статті.
Частиною 1 статті 424 КПК визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Тобто, предметом розгляду однієї касаційної скарги може бути одне судове рішення суду першої інстанції та судове рішення суду апеляційної інстанції, або лише рішення суду апеляційної інстанції, постановлене за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення місцевого суду.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень вирок суду першої інстанції щодо засуджених, був переглянутий в апеляційному порядку, проте захисником висловлено думку лише з приводу вироку суду першої інстанції без вказівки щодо долі рішення апеляційного суду.
Захиснику також необхідно врахувати та виконати інші вимоги до касаційної скарги, визначені статтею 427 КПК.
Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судом при винесенні даного рішення, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник не покликається на порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ч. 1 ст. 438 КПК, а суть наведених доводів в касаційній скарзі захисника зводиться до не погодження з оцінкою доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.
Положеннями ст. 436 КПК, визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, захисник у своїй касаційній скарзі порушує питання про перегляд вироку суду першої інстанції, при цьому не зазначає жодних вимог щодо рішення суду апеляційної інстанції, яким цей вирок переглядався та його частково скасовано (копію якого ним додано до касаційної скарги). Таким чином, вимоги захисника сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Крім того всупереч ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано її копії з додатками у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Вищого антикорупційного суду від 28 серпня 2020 року щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3