Справа № 127/6280/21
Провадження №11-кп/801/1107/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 24.01.2021,
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України,
раніше судимого:
?30.09.2008 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 25.05.2012 по відбуттю строку покарання;
?02.11.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленим іспитовим строком 2 роки 6 місяців;
?21.03.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.02.2020 по відбуттю строку покарання,

- визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді 240 годин громадських робіт.
Також судовим рішенням вирішені питання щодо стягнення процесуальних витрат, речового доказу та скасування накладеного на нього арешту.
Судовим рішенням суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлені дату та час, діючи умисно, придбав кортик, який за своїм зовнішнім виглядом має ознаки холодної зброї.
Усвідомлюючи, що даний предмет являється холодною зброєю, а як наслідок розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_7 добровільно не здав «кортик», який являється військовою холодною зброєю колючої дії, до правоохоронних органів та почав носити його при собі без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам визначеним п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліції» та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.06.2020 № 459 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 № 576.
В подальшому, 23.01.2021 приблизно о 16:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будинку № 30 по вул. Антоновича у м. Вінниці, був зупинений працівниками поліції, та на запитання яких, чи є у нього при собі заборонені предмети, дістав з внутрішньої кишені куртки, в якій був одягнений «кортик», який він носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/2966-ХЗ від 23.02.2021 кортик, який було вилучено у ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , являється холодною зброєю. Кортик є військової холодною зброєю, колючої дії морським кортиком № НОМЕР_1 , 1954 року виготовлення, виробництва СССР, виготовлений заводським способом.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року щодо нього в частині призначеного покарання у вигляді 240 годин громадських робіт змінити та призначити йому покарання у вигляді штрафу.
В доводах апеляційної скарги посилається на те, що він повністю визнав свою вину у вчиненні злочину та він готовий був понести покарання у вигляді штрафу, який буде справедливим покаранням для нього, так як в цьому провадженні відсутня потерпіла сторона, а праця це вільне бажання кожного громадянина.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Обвинувачений ОСОБА_7 повідомлений належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду в судове засідання, проте до суду не з`явився та не повідомив апеляційний суд про поважні причини свого неприбуття, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України судовий розгляд відбувся у його відсутність.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Крім того, при призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України відносно загальних засад призначення цього покарання у відповідності до положень Загальної частини Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України. Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини засудженого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про наявність підстав для зміни оскаржуваного вироку щодо нього в частині призначення покарання, виходячи з наступного.
Так, відповідно до вимог статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, з - поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно керувався вимогами ст. ст. 65-67 КК України та взяв до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 судом в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу обвинуваченого. Зокрема, судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» № 242 від 27.01.2021 ОСОБА_7 на диспансерному наркологічному обліку у закладі не перебуває. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» № 29/320 від 26.01.2021 ОСОБА_7 на диспансерному обліку у закладі не перебуває.
Судом встановлено, що обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття.
Також судом не встанволено обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .
Таким чином колегія суддів апеляційного суду переконана, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та строк покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді 240 годин громадських робіт, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого ним злочину, його особу, а саме те, що останній раніше неодноразово судимий, однак, на шлях виправлення так і не став і знову вчинив новий злочин, ставлення його до вчиненого, поведінку у ході судового провадження, а тому дійшов цілком правильного та обґрунтованого висновку, що саме таке покарання у виді громадських робіт буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_7 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами. При цьому колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційного скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про наявність підстав для зміни вироку та призначення йому покарання у виді штрафу, оскільки зазначені вище підстави, з яких виходив місцевий суду призначаючи йому покарання у виді громадських робіт, а також те, що ОСОБА_7 на час ухвалення вироку та його оскарження так і не працює, тому не дають суду достатніх для цього обґрунтованих підстав для зміни оскаржуваного вироку.
Також колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
На думку колегії суддів, у даному випадку саме такий вид покарання для ОСОБА_7 буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність на його думку підстав для зміни оскаржуваного вироку в частині призначення покарання щодо нього.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, тому не вбачає достатніх підстав для його зміни, як того просить у своїй скарзі обвинувачений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 403, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 13 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 263 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4