У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки, в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000264 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.194, ч.1 ст.115 КК України,

Встановив:

18 лютого 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшло кримінальне провадження № 0000264 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 195, ч. 3 ст. 357 КК України.

22 лютого 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці.

В підготовчому судовому засіданні прокурор уточнив подане клопотання і прохав обрати запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування не зникли, а термін дії запобіжного заходу закінчується. Крім цього зазначив, що обвинувачений підозрюється у вчиненні злочинів, один із яких відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачене покарання на строк до 15 років позбавлення волі, за місцем проживання характеризується негативно, має слабкі соціальні зв`язки, офіційно не працює, тобто не має стабільного доходу, що у своїй сукупності дає підстави стверджувати, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання, може здійснити спробу переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання і прохали відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

10.07.2021, у обідній час (точного часу під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи поряд із будинком за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , на огороженій території домогосподарства помітив спортивний велосипед «Discovery».

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, таємно, через не зачинену хвіртку зайшов на територію вказаного домогосподарства, звідки таємно, шляхом вільного доступу викрав спортивний велосипед «Discovery» сіро-червоного кольору, вартістю 4788 грн.

Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього 10.07.2021, приблизно о 21 год, ОСОБА_6 , перебуваючи на законних підставах у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , помітив в кишені спортивної куртки, яка знаходилась в будинку за вищевказаною адресою та належить ОСОБА_10 , мобільний телефон «SamsungGalaxy 10», після чого в ОСОБА_6 раптово виник умисел на таємне заволодіння вказаного телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні вказаного вище будинку, маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, таємно, шляхом вільного доступу з кишені спортивної куртки, належної ОСОБА_10 , викрав мобільний телефон «SamsungGalaxy 10» вартістю 11070 грн.

Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього 11.07.2021 року, приблизно о 03:00 годині, під час перебування ОСОБА_6 , на законних підставах у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , переслідуючи мету умисного знищення чужого майна, шляхом підпалу, з мотивів помсти користувачу майна ОСОБА_11 , у ОСОБА_6 виник умисел на знищення майна шляхом підпалу.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , перебуваючи на вказаному місці, маючи умисел на знищення чужого майна, шляхом підпалу будинку за адресою АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в приміщенні будинку в стані алкогольного сп`яніння спав ОСОБА_11 , за допомогою сірників підпалив речі (одяг), що знаходився в шафі будинку, внаслідок чого відбулась пожежа. Впевнившись у невідворотності пожежі ОСОБА_6 покинув будинок. Внаслідок пожежі потерпілий ОСОБА_11 загинув, будинок зруйновано. Після ліквідації пожежі, в кімнаті зруйнованого полум`ям будинку виявлено обгорілий труп ОСОБА_11 .

Згідно з актом про пожежу від 11.07.2021 року причиною пожежі є підпал будинку ОСОБА_6 .

Згідно висновку пожежо - технічної експертизи № СЕ-19/117-21/10725-ПТ від 07.09.2021 року місце виникнення пожежі в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 знаходилося у житловій кімнаті, де спав ОСОБА_12 . Причиною виникнення пожежі в будинку було стороннє джерело запалювання (ймовірно полум`я сірника), занесене безпосередньо до горючого матеріалу, який був у місці виникнення горіння (тканини).

Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/117-21/12830-БТ від 23.11.2021 року розмір завданої матеріальної шкоди житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 внаслідок його пожежі 11.07.2021 року складає 74629 грн.

Окрім цього, 11.07.2021 року приблизно о 03:00 годині, точного часу органами досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на законних підставах у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, із мотивів помсти, у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння умисного вбивства ОСОБА_11 .

Із цією метою ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечний наслідок та бажаючи їх настання, перебуваючи на вказаному місці, маючи єдиний спільний умисел на умисне вбивство, знищення чужого майна, шляхом підпалу будинку за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в приміщенні будинку в стані сильного алкогольного сп`яніння спав ОСОБА_11 , підпалив речі (одяг) в будинку, в якому в кімнаті спав ОСОБА_11 , внаслідок чого відбулась пожежа. ОСОБА_6 впевнившись, що ОСОБА_11 спить у кімнаті та дочекавшись коли полум`я розгорілось таким чином, що ліквідувати пожежу власними силами було неможливо, покинув приміщення будинку. Внаслідок пожежі потерпілий ОСОБА_11 загинув, а будинок зруйновано. Після ліквідації пожежі, в кімнаті зруйнованого полум`ям будинку було виявлено обгорілий труп ОСОБА_11 .

Згідно висновку пожежо - технічної експертизи № СЕ-19/117-21/10725-ПТ від 07.09.2021 року місце виникнення пожежі в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 знаходилося у житловій кімнаті, де спав ОСОБА_12 . Причиною виникнення пожежі в будинку було стороннє джерело запалювання (ймовірно полум`я сірника), занесене безпосередньо до горючого матеріалу, який був у місці виникнення горіння (тканини).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 92 від 14.09.2021 року труп ОСОБА_11 знаходиться у стані різко вираженого термічного руйнування внаслідок дії високої температури і відкритого полум`я з відсутністю шиї, верхніх кінцівок, грудини, ключиць, більшої частини ребер, нижньої щелепи більшої частини кісток черепа і обвугленням та термічними руйнуваннями збережених фрагментів хребта, нижніх кінцівок та частково збережених внутрішніх органів. Ушкодження утворились від дії відкритого вогню в умовах пожежі. При судово-токсикологічному обстеженні збережених м`язів трупа виявлено етиловий спирт у концентрації 0,8 проміле.

Крім цього, 11.07.2021 року, в першій половині дня, точного часу органами досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на законних підставах у будинку за адресою АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_13 , розпивав з останнім спиртні напої. Після того як ОСОБА_13 сп`янів та заснув, ОСОБА_6 в приміщенні будинку виявив мобільний телефон «VIAAN V-11» імеі1: НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 , радіоприймач «NEEKA NK-204AC», наручний годинник «ROLEX» з зеленим циферблатом, два зарядні пристрої мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку, маючи умисел на викрадення чужого майна, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «VIAAN V-11» імеі1: НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 300 грн, радіоприймач «NEEKA NK-204AC» вартістю 179,20 грн, наручний годинник «ROLEX» з зеленим циферблатом вартістю 346,50 грн, два зарядні пристрої мобільного телефону вартістю 300,60 грн, а всього майна на загальну суму 1126,6 грн.

Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 11.07.2021 року, в першій половині дня, точного часу органами досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на законних підставах у будинку за адресою АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_13 , розпивав з останнім спиртні напої. Після того як ОСОБА_13 сп`янів та заснув, ОСОБА_6 в приміщенні будинку виявив матеріальні цінності та помітив паспорт громадянина України ОСОБА_13 , після чого маючи умисел на викрадення офіційного документу, таємно, повторно, шляхом вільного доступу незаконно заволодів паспортом ОСОБА_13 , після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч. 3 ст. 185 КК України в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднане з проникненням у сховище;

- ч. 2 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно;

- ч. 2 ст. 194 КК України умисному знищенні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, яке спричинило загибель людей;

- ч. 1 ст. 115 КК України умисному вбивстві, тобто протиправному заподіяння смерті іншій людині;

- ч. 3 ст. 357 КК України незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2021 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строком на 60 днів до 25 лютого 2022 рок включно.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

На цей час судове провадження відносно ОСОБА_6 не розпочате та завершити до закінчення строку тримання під вартою останнього, тобто до 25 лютого 2022 року не можливо, у зв`язку із проведенням відповідних процесуальних дій судового слідства.

Розглядаючи питання щодо доцільності обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, судом враховується, що за вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЧ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення /зменшення/ ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, згідно до ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо доцільності обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу та його виду: тримання під вартою, суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, в тому числі передбаченого ч.1ст.115 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів з санкцією від 7 до 15 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги п.4 ч.2 ст.183 КПК України.

Крім того суд вважає, що у цьому випадку існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за особливо тяжке кримінальне правопорушення у вигляді від 7 до 15 років позбавлення волі може бути визнане ОСОБА_6 більш небезпечним ніж втеча, у зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повне та всебічне розслідування кримінального провадження, що може вплинути на неупереджене, повне та всебічне розслідування кримінального провадження;

- незаконно впливати на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що він особисто знайомий зі потерпілим у справі ОСОБА_14 та за будь якою пропозицією або погрозою може змусити його змінити свідчення на свою користь;

- вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що останній раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини, в теперішній час обвинувачується у вчиненні інших злочинів, у тому числі особливо тяжкого, що свідчить про те, що він схильний вчиняти злочини.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи або навчання та міцних соціальних зв`язків у місці проживання.

Оцінивши зазначені обставини суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні.

Суд вважає, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В той же час, суд критично ставиться до посилань обвинуваченого щодо можливості передачі його на поруки, оскільки особиста порука як вид запобіжного заходу полягає у наданні особамии, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обовязків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу вимогу. Таким чином питання про передачу особи на поруки не може вирішуватися за заявою обвинуваченого без згоди та присутності особи, яка дає таку згоду.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності вказаних ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 25 лютого 2022 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що ОСОБА_6 загрожує у разі визнання винуватим у його скоєнні; дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177 КПК України, вважає необхідним обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Таким чином клопотання прокурора необхідно задовольнити.

З урахуванням ч.4 ст.183 КПК України, так як ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, які спричинили загибель людини, підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 314, 331 КПК України, суд,

Постановив:

Клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23 квітня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Судді

Судді: