Дата документу 24.03.2020
Справа № 334/1461/20
Провадження № 1-кс/334/619/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2020 року
Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001045 від 23.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 22 березня 2020 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 та його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, під час якого ОСОБА_3 маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, наніс останньому не менше чотирьох ударів кулаками обох рук в область голови, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, набряку головного мозку, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, є небезпечними для життя в момент заподіяння та які перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , яка настала приблизно о 21 год. 40 хв. 22.03.2020 за адресою: АДРЕСА_2 .

23.03.2020 року у період часу з 02.09 год. до 03.12 год. проведений огляд місця за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено: наволочка з речовиною бурого кольору, ганчірку з речовиною бурого кольору, куртка чоловіча, чоловічі штани з речовиною бурого кольору, 2 рушника з речовиною бурого кольору, мобільний телефон Meizu, мобільний телефон Xiaomi, мобільний телефон Nokia.

Слідчий просить накласти арешт на вказані речі, оскільки вони можуть використані як докази в судовому засіданні.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, вилучені під час обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на наволочку з речовиною бурого кольору, ганчірку з речовиною бурого кольору, куртку чоловіча, чоловічі штани з речовиною бурого кольору, 2 рушника з речовиною бурого кольору, мобільний телефон Meizu, мобільний телефон Xiaomi, мобільний телефон Nokia, вилучені під час огляду 23.03.1010 року у період часу з 02.09 год. до 03.12 год. за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її отримання безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1