УХВАЛА
08 листопада 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеські області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, м. Новий Розділ, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, офіційно непрацевлаштованого, тимчасово проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, на даний час притягується до кримінальної відповідальності Приморським районним судом м. Одеси, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001463 від 06.11.2021 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеські області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001463 від 06.11.2021 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.11.2021 року приблизно о 01:00 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились у Стамбульському парку в м. Одесі, де помітили раніше незнайомих їм потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та вирішили відкрито заволодіти їх майном.

Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підійшли до потерпілих, спровокували конфліктну ситуацію, після чого ОСОБА_7 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та наказав останньому дістати свій мобільний телефон, після чого вирвав його з рук у потерпілого, тим самим відкрито заволодів мобільним телефоном марки «XIAOMI REDMI 07» з sim-карткою « НОМЕР_1 », імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , вартістю 3000 гривень, в цей час ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та наніс йому удар долонею в обличчя та наказав останньому віддати годинник, після чого ОСОБА_7 , вже заволодівши мобільним телефоном підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та відкрито заволодів годинником марки «Skmei», вартістю 700 гривень.

Відкрито заволодівши вказаним чужим майном та завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 3000 гривень, а потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 700 гривень, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, в ході слідства встановлені достатні підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я.
06.11.2021 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, відносно нього у суді вже слухається обвинувальний акт, що згідно з ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник проти застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту заперечував, посилаючись на те, що ризики, наведені в клопотанні слідчого, прокурором не доведені, підозрюваний не має намірів переховуватися від органу слідства чи суду.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання слідчого, підтримав позицію свого захисника щодо необґрунтованості ризиків, наведених у клопотанні.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного в межах заявленого клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я.
Як встановлено в судовому засіданні, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Пред`явлена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме:протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_8 про відкрите викрадення його майна; протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_9 про відкрите викрадення його майна; протоколом огляду місця події, в ході якого було вилучено мобільний телефон належний потерпілому; протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_8 , який пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_9 , який пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_8 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_5 як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_5 як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_5 як особу, яка вчинила злочин; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , хоч і є раніше несудимим, проте відносно нього направлено обвинувальний акт до Приморського районного суду м. Одеси, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, що, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити нові злочини.
Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину;
- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.
При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний не має постійного місця проживання у м. Одесі, не одружений, офіційно не працює, тобто не має засобів для існування.
За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_5 не запобігатиме наведеним ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Слідчим суддею встановлено, що строк досудового розслідування кримінального провадження №0001463 від 06.11.2021 року завершується 06.01.2022 року.
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне розмір застави не визначати, у зв`язку з тим що в даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 83, 197, 371-371, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеські області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001463 від 06.11.2021 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з дати затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 06.11.2021 року по 04.01.2022 року включно.

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 08.11.2021 року.

Суддя ОСОБА_1