Справа № 274/6256/21
Провадження №1-кп/0274/766/21
УХВАЛА

"30" листопада 2021 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві в режимі відеоконференції з Херсонським міським судом Херсонської області та ДУ «Голопристанська виправна колонія №7» матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 18.01.2021 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 255-1, ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 за ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 за ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч.3 ст.15 ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в :
В провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває вказаний обвинувальний акт. Запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 застосовано у виді тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу в обох обвинувачених закінчується 02.12.2021 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжних заходів до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на 60 днів, оскільки ризики, що слугували підставами для обрання такого запобіжного заходу, на думку прокурора, не зникли і існують на даний час. Також прокурор просив врахувати, що обвинувачені лише в кінці 2020 звільнились з місць позбавлення волі, і вже на початку 2021 знову вчинили кримінальні правопорушення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо продовження строку дії запобіжного заходу щодо його підзахисного. Просив замінити запобіжний захід на більш м`який. Вказав, що прокурором не надано доказів того, що його підзахисний буде переховуватися від суду, знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також просив врахувати, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_6 в судовому засіданні також заперечив щодо продовження строку дії запобіжного заходу щодо його підзахисного. Вказав, що жоден з ризиків, вказаних прокурором, не знайшли свого підтвердження, крім того просив врахувати поганий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , у зв`язку з чим йому потрібне постійне лікування. Також вказав, що прокурором не подано письмового клопотання про продовження строку запобіжного заходу, як того вимагає КПК України. Просив замінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав думку захисника. Вказав, що невинний у вчинені злочинів, які йому інкримінують. Скарг на неналежне лікування не висловив.
Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підтримали думки колег адвокатів.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 підтримали думки захисників.
Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом встановлено, що ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 13.03.2021 року до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 застосовані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою. В подальшому строк дії запобіжного заходу було продовжено, востаннє ухвалою суду від 04.10.2021 року. Строк дії запобіжного заходу в обох обвинувачених закінчується 02.12.2021 року. Ухвали слідчих суддів щодо обох обвинувачених обґрунтовані наявністю ризиків, передбачених пунктами пп.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При обранні та продовженні строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 слідчим суддею було враховано, що наявні вагомі докази пред`явленої йому підозри, наявність ризиків, а також, що останній не має міцних соціальних зв`язків у місці проживання, оскільки є неодруженою особою, не має утриманців; офіційно не працює, що зумовлює відсутність законного джерела доходів, раніше судимий; підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що встановленим вище ризикам, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, запобігти не можуть.
При обранні та продовженні строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 слідчим суддею було враховано, що наявні вагомі докази пред`явленої йому підозри, наявність ризиків, а також, що фактичне місце проживання останнього не зареєстроване у встановленому порядку; підозрюваний утриманців не має; раніше судимий; підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а тому останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що встановленим вище ризикам, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, запобігти не можуть.
На даний час ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжують обвинувачуватись у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.
Обставини, враховані слідчими суддями при обрані запобіжних заходів щодо обвинувачених, в тому числі вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність їх соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи або навчання, майновий стан, наявність судимостей, не змінилися, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині. Встановлені слідчим суддею ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який.
Щодо поганого стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , на що посилається захисник ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 2.8 «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затверджений наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 10.02.2012 № 239/5/104, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.
Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи
Таким чином, у випадку коли особа, взята під варту, потребує лікування, яке не може бути забезпечено в умовах медичної частини слідчого ізолятора, така особа може бути переведена до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Таким чином, у випадку загострення захворювань обвинувачений ОСОБА_10 має можливість отримати відповідне лікування поза межами слідчого ізолятора. Крім того, як вказав сам обвинувачений, на даний час він отримує належне лікування. Будь яких даних про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах установи виконання покарань або щодо неможливості його лікування в умовах стаціонару, суду не надано.
Щодо доводів засудженого ОСОБА_10 про невинуватості у скоєнні злочинів, то суд вважає за необхідне зазначити, що висновок про винність або невинуватість не можуть бути зроблені судом на даній стадії процесу, та будуть перевірені за результатами повного та всебічного судового розгляду.
Щодо посилання захисника на необхідність подання письмового клопотання про продовження строку запобіжного заходу, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 331 КПК України питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається судом незалежно від наявності клопотань, а відтак недотримання прокурором письмової форми клопотання ніяким чином не знімає з суду обов`язку вирішити це питання.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання їх під вартою, не зменшились. Запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також, визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що суд тільки розпочав судовий розгляд, суд необхідно дослідити письмові докази, допитати близько 25 свідків, допитати обвинувачених, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченим та позбавляє їх можливості переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за доцільне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обох обвинувачених на 60 днів.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, з врахуванням усіх вищенаведених ознак, враховуючи особи обвинувачених, суд не вважає за доцільне визначати розмір застави обом обвинуваченим, оскільки вони обвинувачуються у вчинені особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів,.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 197, 199, 331, КПК України суд, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з дня постановлення ухвали, тобто до 28.01.2022 року.
Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з дня постановлення ухвали, тобто до 28.01.2022 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ "Житомирська УВП (№ 8)".
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1