Справа № 352/2024/21
Провадження № 1-кп/352/5/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 26.06.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Човновиця Оратівського району Вінницької області, зареєстрованого по

АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_10 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, що спричинили смерть потерпілого та тяжкі тілесні ушкодження за наступних обставин.

25 червня 2021 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_10 не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії і відповідно практичних навиків у керуванні ними, перебував за кермом автомобіля марки OPEL RECORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався ділянкою автодороги Н-09 «Мукачево-Львів», що по вул. Галицька в с. Ямниця, Івано-Франківського району Івано-Франківської області у напрямку м. Львів. Дана ділянка дороги за напрямком руху автомобіля OPEL RECORD має поворот ліворуч, призначена для двох напрямків руху, що розділені між собою дорожньою розміткою 1.3 (подвійна суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, кожен із напрямків має по дві смуги, які між собою розділені переривчастими лініями дорожньої розмітки 1.5 Правил дорожнього руху України. Проїзна частина дороги внаслідок випадання дощу була мокрою, що зменшувало коефіцієнт щеплення коліс з дорожнім покриттям.

Під час поїздки в салоні автомобіля OPEL RECORD перебували пасажири ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Крім того, автомобіль OPEL RECORD перебував із несправною гальмівною системою, що виразилось у несправності гальмівного супорта лівого переднього колеса через відсутність нижньої направляючої супорта, відсутності на внутрішній колодці фрикційної накладки, невідповідності заводським стандартам верхньої направляючої супорта, яка виготовлена із підручних матеріалів кустарним способом, внаслідок чого гальмівні колодки вільно переміщаються вздовж супорта, а також в заглушеності гальмівного трубопроводу правого заднього гальмівного механізму та відсутності самого механізму. Крім цього, на передній та на задній осі автомобіля були встановлені шини різних розмірів, різних моделей та з різними малюнками протектора. Вказані несправності гальмівної та ходової частини, що зменшують стійкість на заокругленнях дороги і ефективність гальмування транспортного засобу, особливо на дорогах з низьким коефіцієнтом зчеплення, призводять до різного ступеня аквапланування, під час гальмування провокує неконтрольовані заноси автомобіля, внаслідок чого той може стати некерованим.

Проїжджаючи поворот проїзної частини дороги ліворуч, водій ОСОБА_10 проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та дорожні умови, а саме стан поверхні проїзної частини, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, унаслідок чого допустив занос керованого ним автомобіля, виїхав на смуги зустрічного руху, де вчинив зіткнення з автомобілем марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався назустріч у напрямку м. Мукачеве.

При цьому ОСОБА_10 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5, який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.1, в якому зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 2.3, в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1, який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 11.4, згідно якого на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

п. 12.1, який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 31.1, який вказує, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств виробників та іншої нормативно-технічної документації;

підпункт а) пункту 31.4.1. Гальмові системи, згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема змінено конструкцію гальмових систем, застосовано рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника;

підпункт а) пункту 31.4.5. Колеса і шини, згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів, а саме легкових автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т, шини яких мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм;

підпункт г) пункту 31.4.5. Колеса і шини, згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і не ошиновані, морозостійкі і не морозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів;

п. 34.1 розділу 34 «Дорожня розмітка», де вказано, що горизонтальна розмітка має таке значення: 1.3. - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху; Лінію 1.3 перетинати забороняється.

У результаті порушення водієм ОСОБА_10 зазначених пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження від яких на місці події настала його смерть; пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_12 отримала тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя у момент спричинення.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав, цивільний позов ОСОБА_7 в частині стягнення матеріальної шкоди визнав повністю, цивільні позови потерпілих в частині моральної шкоди визнав частково. Зазначив, що 25.06.2021 року до нього зателефонував ОСОБА_11 і запропонував зустрітись. Приїхавши разом із ОСОБА_12 до школи в с. Павлівка, поговорили із ОСОБА_11 та вирішили поїхати в магазин «Марс», що в м. Івано-Франківську попити кави. Вказав, що по дорозі назад, рухаючись по вул. Галицька в с. Ямниця на зустрічній смузі руху відбулось зіткнення із автомобілем марки TOYOTA CAMRY. Пояснив, що самого удару та подій після дорожньо-транспортної пригоди не пригадує. На запитання прокурора зазначив, що автомобіль OPEL RECORD був придбаний ним за 2 або 3 тижні до події, перереєстрацію транспортного засобу на себе не здійснював, посвідчення водія не отримував, так як вважає, що володіє достатніми навиками водіння, підтвердив факти притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст.130 КУпАП. Вказав, що йому не було відомо, що автомобіль має несправності, так як після придбання його стан не перевіряв, однак про те, що на транспортному засобі встановлено шини із різними протекторами йому було відомо, так як сам здійснював заміну одного із коліс.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 його винуватість у вчиненні за вказаних вище обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпіла ОСОБА_7 показала, що її син ОСОБА_11 та ОСОБА_10 були знайомими, неодноразово син допомагав обвинуваченому ремонтувати його транспортний засіб. 25.06.2021 ОСОБА_14 повідомив їй, що іде по справах на дві години. Через певний проміжок часу подруга повідомила їй про дорожньо-транспортну пригоду та наявність загиблих на місці події. Вона одразу почала дзвонити сину на мобільний телефон, однак тривалий час слухавку ніхто не піднімав, а в подальшому коли невідома особа відповіла на дзвінок то сказала, що її не відомо де її дитина зараз. Зазначила, що коли прибула на місце події, то побачила передню частину транспортного засобу, а її син знаходився на певній відстані від автомобіля, так як підчас ДТП його відкинуло. Вказала, що спочатку повідомляли про смерть дівчини, однак як виявилось потім загинув саме її син, оскільки його травми були дуже серйозні. Просила призначити обвинуваченому найсуворіше покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 25.06.2021 близько 19 год син йому повідомив, що вийде на 15 хв., щоб забрати наліпки для машини. Через деякий час, коли він вийшов на вулицю, то прибіг сусід та повідомив, що в с. Ямниця сталася дорожньо-транспортна пригода. Після цього він на велосипеді вирушив в сусіднє село. Прибувши на місце події побачив, що транспортний засіб був розірваний на дві або три частини, а тіло його сина лежало біля огорожі на відстані 10 метрів від автомобіля. Вказав, що ні обвинуваченого, ні ОСОБА_12 вже не було, однак очевидці йому повідомили, що дівчина загинула, а обвинувачений вухо подряпав. Просив призначити обвинуваченому найсуворіше покарання.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 25.06.2021 рухався в напрямку м. Івано-Франківська автомобілем марки TOYOTA CAMRY, в салоні якого перебувала ОСОБА_15 . Швидкість руху його транспортного засобу складала близько 50 км/год, напередодні падав дощ. Рухаючись в с. Ямниця, по своїй смузі руху, на заокругленій ділянці дороги, побачив, що на зустріч його автомобілю на великій швидкості виїхав автомобіль Опель, якого викинуло на його смугу руху де і в подальшому відбулось лобове зіткнення. Зазначив, що здійснював гальмування, а змінити напрямок руху не міг так як попереду знаходився пішохідний перехід, а збоку бордюр. Пояснив, що хто саме перебував за кермом не бачив, оскільки автомобіль знаходився позаду його транспортного засобу і його розірвало на дві частини. Обвинуваченого на місці події бачив, однак в деталях не пам`ятає. Пригадує, що тіло потерпілого лежало на дорозі між автомобілями. Вказав, що тілесних ушкоджень не отримав, тільки завдано матеріальну шкоду, питання про відшкодування якої буде вирішувати в окремому порядку.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що 25.06.2021 рухаючись в напрямку с. Ямниця із м. Івано-Франківська зі швидкістю руху в межах 60 80 км/год, побачив, як його транспортний засіб з правої сторони обігнав автомобіль OPEL, що перед цим їхав в лівій полосі, тобто позаду нього. Після маневру автомобіль перестроївся в ліву полосу. Зазначив, що асфальт був мокрий і на заокругленій ділянці дороги автомобіль почало заносити. Протягом 4-5 с. даний транспортний засіб не був в його полі зору, однак після того він побачив, що на зустрічній смузі руху відбулось зіткнення даного автомобіля та іншого транспортного засобу чорного кольору. Від удару автомобіль OPEL розірвало, задня частина його стояла на правій смузі в напрямку м. Галич, потерпілого із автомобіля викинуло на пішохідний перехід, на той момент він ще дихав. Дівчину, що знаходилась на передньому сидінні в автомобілі затиснуло між кріслами, а тому вони її до приїзду швидкої допомоги витягнули та посадили на сидіння. Обвинувачений сидів за кермом, пристебнутий паском безпеки, на футболці та носі була кров. Зазначив, що оцінює швидкість автомобіля OPEL приблизно 100 км/год.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що перебуває із обвинуваченим у цивільному шлюбі. 25.06.2021 після обіду подзвонив ОСОБА_11 , який був другом обвинуваченого, та попросив привезти наклейки, які знаходились у них в автомобілі. Після того вона разом із ОСОБА_10 на його автомобілі OPEL поїхала на зустріч із ОСОБА_17 до школи в с. Павлівка. В подальшому всі разом поїхали в магазин, щоб випити кави. В той час, обвинувачений перебував за кермом, вона на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_11 на задньому сидінні. Зазначила, що обставин ДТП та інших деталей не пам`ятає внаслідок отриманих травм. Пояснила, що претензій до обвинуваченого не має, та під час досудового розслідування написала відповідну заяву, оскільки не бажає бути потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Крім того, стороною обвинувачення суду надані наступні докази:

витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 про реєстрацію заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідування від 25.06.2021 року відповідно до якої 25.06.2021 приблизно о 21:30 водій ОСОБА_10 керуючи автомобілем Опель Рекорд Е, р.н. НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою автодороги Н-09 «Мукачево-Львів», що по вул. Галицька в с. Ямниця, Івано-Франківського району Івано-Франківської області у напрямку м. Галич Івано-Франківської області, на заокругленій ділянці дороги в ліву сторону виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_13 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля Опель Рекорд Е ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події, а інший пасажир даного автомобіля ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження, із якими доставлено до КНП «ОКЛ Івано-Франківської обласної ради»;

рапорт старшого інспектора чергового ВП №1 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_18 , відповідно до якого 25.06.2021 ним отримано заяву та зареєстровано ЄО за №2988 від 25.06.2021 як ДТП із травмованими;

протокол огляду місця події від 25.06.2021 з додатками: схемою та фототаблицями від 25.06.2021 р., якими зафіксовані результати дорожньо-транспортної пригоди у с. Ямниця по вул. Галицька Ямницької ТГ, Івано-Франківської області. Зокрема на фототаблицях та схемі детально зафіксовано розміщення транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди;

протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.06.2021, відповідно до якого ОСОБА_10 затримано 26.06.2021 о 00:40 у приміщенні КНП «ОКЛ Івано-Франківської обласної ради»;

заяву ОСОБА_19 про надання відеозапису з камер спостереження, встановлених на магазині «Могорич+», що належить йому на праві власності, з обставинами ДТП 25.06.2021;

протокол огляду вмісту СD-R диску від 29.06.2021 та фототаблицями до нього, на яких відображено обставини ДТП, що мало місце 25.06.2021, СD-R диск із відеозаписом ДТП від 25.06.2021;

посвідчення водія ОСОБА_13 серії НОМЕР_3 від 31.07.2019, відповідно до якого у ОСОБА_13 категорії В1, В, С1, С дійсні з 13.09.2003 до 31.07.2049;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 серії НОМЕР_5 відповідно до якого власником є ОСОБА_13 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_7 від 09.11.1995, відповідно до якого власником автомобіля є ОСОБА_20 ;

висновок експерта за №376 відповідно до якого смерть ОСОБА_11 настала від поєднаної закритої тупої травми грудної клітки, живота, їх органів, органів заочеревинного простору, кінцівок, з забоями та розривами внутрішніх органів, переломами кісток скелету, крововиливами в ліву плевральну та в черевну порожнини, яка ускладнилась тяжким травматичним шоком. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення і утворилися в швидкій послідовності незадовго до настання смерті від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі деталі салону автомобіля;

висновок експерта за №СЕ-19/109-21/7321-ІТ від 03.09.2021 згідно із яким автомобіль OPEL RECORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував із несправною гальмівною системою, що виразилось у несправності гальмівного супорта лівого переднього колеса, заглушення гальмівного трубопроводу правого заднього гальмівного механізму та відсутності самого механізму. Дані несправності виникли до ДТП та водій мав можливість їх виявити до ДТП;

висновок експерта №СЕ-19/109-21/7726-ІТ від 25.08.2021 відповідно до якого зіткнення автомобіля OPEL, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 відбулося на правій смузі руху у напрямку до м. Мукачево та відносно елементів дороги знаходиться в районі початку подряпини асфальтного покриття, який зафіксовано на відстані 2,35 м від правого (по напрямку руху до м. Мукачево) краю проїзної частини;

висновок експерта №СЕ-19/109-21/9191-ІТ від 06.09.2021 згідно із яким стан шин, встановлених на передній та задніх осях автомобіля марки OPEL RECORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 не відповідає вимогам п.31.4.5 а) та г) ПДР України;

висновок експерта №СЕ-19/109-21/9903-ІТ від 14.09.2021 відповідно до якого в діях водія автомобіля OPEL RECORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 ПДР України, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП;

висновок експерта №СЕ-19/109-21/7319-ІТ від 02.09.2021 згідно із яким під час дослідження автомобіля марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 несправностей робочої гальмівної системи не виявлено, виявлено несправності рульового керування, які виникли під час ДТП, тому водій не мав можливості їх виявити під час експлуатації транспортного засобу.

Вищевказані докази суд вважає належними та допустимими, оскільки такі прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України і отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і без використання інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Судом також встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Одночасно стороною обвинувачення суду надано інші документи, які є процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинуваченого чи інші рішення, які вирішують певні процедурі питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують, а саме:

ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28.06.2021 у справі за №344/10133/21 відповідно до якої до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із правом внесення застави;

постанову про визнання речовим доказом від 26.06.2021 якою автомобіль марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль OPEL RECORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 визнані речовими доказами та останні зберігаються на території спеціального майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Тисменицького РВП ГУНП в Івано-Франківській області;

постанову про визнання речовим доказом від 29.05.2021 відповідно до якої відеозапис із обставинами ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_11 , визнано речовим доказом;

ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.05.2021 у справі за №344/10157/21 якою накладено арешт на автомобілі марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль OPEL RECORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 з забороною на користування та розпорядження;

заяву ОСОБА_12 від 26.08.2021 згідно із якою остання відмовляється від написання заяви про залучення її в якості потерпілої у кримінальному провадженні за № 0000361 від 26.06.2021;

довідку РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області за №31/9/2721 від 16.08.2021 відповідно до якої ОСОБА_10 , 10.06.2000, посвідчення водія на право керування транспортними засобами не видавалось;

довідку РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області за №31/9/2722 від 16.08.2021 відповідно до якої за ОСОБА_10 , 10.06.2000, транспортні засоби на обліку не перебувають;

довідку КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» за №1658 від 01.07.2021 відповідно до якої в крові ОСОБА_10 етиловий спирт не виявлено;

відповідь на запит НП України в Івано-Франківській області від 10.09.2021 за №1641/108/27/01-2021 відповідно до якої відносно ОСОБА_10 було складено два протоколи за порушення ч.1 ст.130 КУпАП, два протоколи за порушення ч.2 ст.130 КУпАП, постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП та ч.4 ст.126 КУпАП;

копію постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2020 за №352/1039/20 про закриття провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_10 у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення;

копію постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2020 за №352/1952/20 про визнання ОСОБА_10 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП;

копію постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16.06.2021 за №352/1058/21 про направлення матеріалів справи за ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_10 на доопрацювання;

довідку Ямницької сільської ради від 29.09.2021 за №1543 відповідно до якої ОСОБА_10 проживав в с. Павлівка з 2019 по 2021;

характеристику Ямницької сільської ради від 21.09.2021 за №1510 згідно із якою ОСОБА_10 закінчив 9 класів Ямницької ЗОШ, скарг з боку жителів села на нього не поступало;

свідоцтво про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_8 ;

відповідь КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» за №1659 від 30.06.2021 відповідно до якої ОСОБА_10 наркологічну допомогу не отримував;

відповідь КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» за №7373 від 27.08.2021 згідно із якою ОСОБА_10 амбулаторну допомогу не отримував;

вимогу УІАП від 30.06.2021 за №8190 відповідно до якої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий;

довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні на суму 1 029,72 грн, 858,10 грн, 1 029,72 грн, 1 029,72 грн, 1 716,2 грн.

Стороною захисту суду надано квитанцію АТ «Укрпошта» від 23.12.2021, відповідно до якої потерпілій ОСОБА_7 було перераховано грошові кошти в сумі 15 500 грн. як підтвердження часткового відшкодування потерпілій завданої матеріальної шкоди.

Таким чином, дослідивши докази сторони обвинувачення вислухавши учасників кримінального провадження, взявши до уваги визнання вини обвинуваченим, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у тому, що він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, що спричинили смерть потерпілого та тяжкі тілесні ушкодження, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Санкція ст. 286 ч. 2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 3, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність незнятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_10 суд враховує те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, частково відшкодував шкоду, є особою молодого віку, раніше не судимий, не одружений, дітей не має, не працює, місце реєстрації відсутнє, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на наркологічному та психіатричному обліках у лікарів.

В судових дебатах потерпілі просили призначити обвинуваченому максимальну міру покарання, а прокурор - покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років без позбавлення права керування транспортними засобами.

Одночасно, відповідно до наданої прокурором інформації відносно ОСОБА_10 у період з 01.06.2020 по 22.06.2022 було складено два протоколи про порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, два протоколи про порушення ч.2 ст.130 КУпАП та постанови про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП та ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2020 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_10 закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, що є нереабілітуючою обставиною. А згідно постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2020 за №352/1952/20 ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дані обставини, на переконання суду, негативно характеризують обвинуваченого в частині дотримання правил дорожнього руху, так як безумовно вказують на їх систематичні порушення ОСОБА_10 .

Крім того, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України є тяжким злочином, ОСОБА_10 допущено грубе порушення низки пунктів ПДР, в тому числі керування транспортним засобом за відсутності посвідчення водія відповідної категорії і відповідно практичних навиків у керуванні ним, та невідповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а також тяжкі наслідки злочину у виді отримання ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя у момент спричинення та смерті ОСОБА_11 .

Отже, з урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку про неможливість виправлення ОСОБА_10 із звільненням його від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України чи призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, тобто із застосуванням ст. 69 КК.

На переконання суду, призначення основного покарання в мінімальних межах санкції частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з реальним його відбуванням буде справедливим за своїм видом, достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Щодо додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до довідки РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області за №31/9/2721 від 16.08.2021 ОСОБА_10 , 10.06.2000, посвідчення водія на право керування транспортними засобами не видавалось.

Згідно п.21 постанови Пленуму Верховного суду України №14від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

У зв`язку з цим, для застосування додаткового покарання, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України, а саме позбавлення права керувати транспортними засобами, відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , підстав немає.

Щодо заявленого ОСОБА_7 цивільного позову суд зазначає наступне.

Так, обвинувачений цивільний позов ОСОБА_7 в частині матеріальної шкоди визнав повністю.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, з урахуванням відшкодованої матеріальної шкоди ОСОБА_7 в сумі 15 500 грн та повним визнанням ОСОБА_10 цивільного позову в цій частині, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 104 480 грн (119 980 грн 15 500 грн = 104 480 грн).

Стосовно цивільних позовів ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди та ОСОБА_8 суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Виходячи зі змісту 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, котрий вчинив суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК і при цьому застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.

Із систематичного аналізу норм закону випливає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При цьому розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Під час судового розгляду встановлено, що потерпілі після вчинення кримінального правопорушення зазнали душевних страждань, що виразились у тривалому переживанні з приводу спричинення смерті їх сину, порушенні нормального та сталого режиму життєдіяльності, викликали незворотні негативні зміни у житті, по даний час у них панує тривога, відірваність від соціального життя, знижений настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість та почуття образи.

Суд звертає увагу на те, що потерпілі у віці 44 років втратили єдиного сина і ця втрата для них є непоправною, у зв`язку із чим по даний час переживають сильний емоційний стрес.

Отже, суд з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України, а також роз`яснення, які містяться в п. п. 4, 9постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. (з наступними змінами) вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної потерпілим від протиправних дій ОСОБА_10 , пов`язаних із дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 25.06.2021 та заподіянням смерті їх сину, бере до уваги ступінь та глибину душевних страждань, яких вони зазнали у зв`язку із цими діями, а також негативні зміни в їх житті, які сталися у зв`язку із цим. З урахуванням цього, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілим заподіяно моральну шкоду на суму 200 000 гривень, яка повинна бути стягнута з обвинуваченого по справі на користь кожного із потерпілих.

Саме такий розмір буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Крім того у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертиз у даній справі, а саме: 1 029,72 грн, 858,10 грн, 1 029,72 грн, 1 029,72 грн, 1 716,2 грн., що у загальній сумі становить 5 663,46 грн.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_10 також застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 26.06.2021 до набуття вироком законної сили, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України.

Оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, ураховуючи вимоги ст. 377 КПК України, до набуття вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити обвинуваченому ОСОБА_10 без змін.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців без позбавленням права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_10 рахувати з 26.06.2021, зарахувавши в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 , починаючи з 26.06.2021 до набуття вироком законної сили, виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 104 480 (сто чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн матеріальної шкоди та 200 000 (двісті тисяч) грн моральної шкоди.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 200 000 (двісті тисяч) грн моральної шкоди.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 5 663 (п`ять тисяч шістсот шістдесят три) грн 46 коп. витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.05.2021 у справі за №344/10157/21 на автомобілі марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль OPEL RECORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази:

відезапис із обставинами ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_11 , наданий жителем с. Ямниця ОСОБА_19 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

автомобіль марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території спеціального майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, - повернути ОСОБА_13 .

автомобіль OPEL RECORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території спеціального майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, - повернути ОСОБА_10 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_21