н/п 1-кс/766/7985/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 2-го відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою вручення повідомлення про підозру та приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000023 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 146 КК України.

Першим заступником Генерального прокурора України 17.04.2019 у даному кримінальному провадженні визначено підслідність за слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням доручено прокуратурі Автономної Республіки Крим.

Досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок загострення політико-соціальної напруженості України впродовж 2014 року проросійські політичні та інші організації і об`єднання, за підтримкою Російської Федерації активізували свою антиукраїнську діяльність спрямовану на ескалацією ситуації, що склалося та подальшого її розхитування, особливо у Південно-Східних областях України та на території Автономної Республіки Крим.

Внаслідок протиправних насильницьких агресивних дій Російської Федерації Україна втратила ефективний контроль над територією Криму у зв`язку з її окупацією Збройними силами Російської Федерації (далі РФ).

З метою «легітимізації» окупації 16.03.2014 владою АРК за підтримкою РФ проведено незаконний референдум для приєднання півострова Автономної Республіки Крим до території Російської Федерації, всупереч ст.ст. 5, 72 та 73 Конституції України, Результатом проведеного «референдуму» стали тимчасова окупація території Автономна Республіка Крим і міста Севастополя, а також її входження до складу РФ на правах суб`єкта федерації.

В подальшому, вищим керівництвом РФ, з метою забезпечення режиму окупації та придушення спротиву проукраїнського населення Криму прийнято ряд «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим, на керівні та рядові посади в яких, у тому числі, призначено громадян РФ.

При цьому, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасовій територій України» від 15.04.2014, зокрема ст.ст.1-3 визначено що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації з 20.02.2014 р.

Так, встановлено, що згідно офіційного сайту Служби безпеки України, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого 1 сектору 1 відділу головного відділу захисту національної державності Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіки Крим, зрадив присязі України та після окупації Криму самовільно ухилився від служби в органах Служби Безпеки України, присягнув Російській Федерації, перейшовши до служби в незаконно створенному на тимчасового окупованій території Автономної Республіки Крим органу так званого «Управление Федеральной Службы Безопасности по Республике Крым и города Севастополя» (далі «УФСБ РФ по Республики Крым и города Севастополя»).

Разом з тим розуміючи, що територія півострову Крим є невід`ємною територією України, на яку відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України поширюється дія Конституції та Законів України, ОСОБА_5 , погодився на призначення його до незаконного утвореного органу на посаду «старшего оперуполномоченного отдела ЗКЛБТ УФСБ РФ по Республики Крым и города Севастополя».

Згідно із законом України «Про забезпечення прав і свобод громадяни та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №44473-12, прийнятого Верховною Радою України 20.03.2014, державні органи та органи місцевого самоврядування на тимчасово окупованій території діють лише на підставі Конституції та законів України, а також забороняється діяльність органів (посадових осіб), створених (призначених/обраних) у порядку, що суперечить Конституції та законами України. Правочин, прийняті з порушенням українського законодавства є недійсними.

Так перебуваючи на посаді «старшего оперуполномоченного отдела ЗКЛБТ УФСБ РФ по Республики Крым и города Севастополя» ОСОБА_5 разом з іншими невстановленими слідством особами, провів обшук за місцем мешкання громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою залякування останнього та змусити співпрацювати з органами окупаційної влади. Злочинні дії представників окупаційної влади були тісно пов`язанні з окупацією півострова, а також є відображення політики окупаційної влади спрямованої на переслідування осіб, які висловлюють проти місцевої окупаційної влади, а також державних органів Російської Федерації.

Держава України гарантує кожному право на повагу та недоторканність житла, це обумовлено не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України ( 254к/96-ВР ) є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Згідно ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно статті 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Так реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 разом з іншими співробітниками «УФСБ РФ по Республики Крым и города Севастополя», на подвір`ї поблизу входу в багатоквартирну будівлю розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , 06.03.2019, застосовуючи силу до громадянина ОСОБА_6 , а саме скрутивши йому руки та насильно затягнули останнього на 6 поверх до квартири, де він мешкав, при цьому застосовуючи моральний тиск та погрози відносно останнього, провів у його квартирі обшук.

Вході проведення обшуку ОСОБА_5 та інші співробітники незаконно утвореного органу не надали можливості ОСОБА_6 , ознайомитись з документами, на підставі яких проводився обшук за місцем мешкання останнього.

Також застосовуючи погрози та психологічний тиск до останнього вході обшуку ОСОБА_5 вилучив техніку, особисті речі, документи, а також паспорт громадянина України.

Злочинні дії представників окупаційної влади були тісно пов`язанні з окупацією півострова, а також є відображення політики окупаційної влади спрямованої на переслідування осіб, які висловлюють проти місцевої окупаційної влади, а також державних органів Російської Федерації.

08.05.2020 за наявності достатніх доказів, зібраних під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено повідомлення про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 162 КК України.

На даний час підозрюваний ОСОБА_5 переховується на тимчасово окупованій території АР Крим.

Відповідно до листа-роз`яснення Акціонерного товариства «Укрпошта», вбачається, що у зв`язку із блокуванням усіх відділень поштового зв`язку Укрпошти на території півострова, національний оператор змушений тимчасово припинити прийом пошти в напрямку Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до врегулювання ситуації. Врегулювання проблеми доставки поштових відправлень до АР Крим може відбутися після відновлення конституційного ладу на тимчасово окупованих територіях півострова Крим та м. Севастополя.

Разом з цим, з метою виконання вимог КПК України, повідомлення про підозру розміщено на офіційному веб-сайті ГУНП в АР Крим та м. Севастополі.

Проте, станом на теперішній час, підозрюваний ОСОБА_5 до слідчого управління ГУНП в АР Крим та м. Севастополі не з`явився, поважних причин не прибуття не повідомив.

19.05.2020 постановою слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

19.05.2020 кримінальне провадження № 0000023 відповідно до ст. 280 КПК України зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом допиту ОСОБА_6 від 29.01.2020; протоколом огляду загальнодоступної мережі Інтернет від 10.03.2020; протоколом пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками від 03.02.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Октябрське, Красногвардійського району АР Крим громадянин України, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він переховується від органів досудового розслідування та суду.

Разом із тим, у випадку притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , останній перебуваючи на волі, буде перешкоджати встановленню істини, ухилятиметься від явки, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, здійснюватиме вплив на свідків.

За таких обставин підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про існування ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти указаним ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.

Дане клопотання подається одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в подальшому в суді, а також запобіганням ризикам визначеним у ст. 177 КПК України, які не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватись органів досудового розслідування та суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 4 ст. 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Слідчим суддею встановлено, що з наданих матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування не виконано вимоги ст. ст. 42, 135 КПК України щодо належного повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Так, повідомлення про підозру останнього було опубліковане на сайті Національної поліції України, а не у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, ОСОБА_5 не був повідомлений про підозру у встановленому законом порядку, а запобіжний захід може застосовуватися лише до підозрюваної особи, і, як наслідок, дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути надано лише відносно такої особи.

Керуючись ст. ст. 183,189 КПК України, ст. 286 ч. 1 КК України,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання старшого слідчого 2-го відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1