Справа №751/7274/21
Провадження №1-кп/751/261/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2021 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернігова матеріали кримінального провадження, що внесене до Єдиний реєстр досудових розслідувань від 11.01.2021 року за №0000120, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

1. Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова (справа № 751/4363/20 від 30.07.2020 року), ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти для утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.07.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Водночас, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених Новозаводським районним судом м. Чернігів аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, злісно ухиляється від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , а саме: з 06.07.2020 року будучи працездатним, без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, до органів Державної служби зайнятості з приводу постановки на облік не звертався, жодних виплат в рахунок сплати аліментів не зробив, не повідомляв державного виконавця та приховував фактичні доходи, не надавав потрібної матеріальної допомоги на утримання дитини, таким чином, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, внаслідок чого у ОСОБА_3 утворилась заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 33607 грн 58 к.

2. Вказаними в сукупності діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, що передбачено ч.1 ст.164 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

3. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та надав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам, що дійсно з 06.07.2020 року без поважних причин він ухилявся від сплати аліментів. Визначений розмір заборгованості по аліментів не оспорював. Просив суворо не карати, зобов`язувався в подальшому виконувати рішення суду щодо сплати аліментів на утримання малолітньої дитини.

ІІІ. Позиція потерпілої.

4. Потерпіла ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, надіслала письмову заяву про небажання приймати участь в судових засіданнях.

Судом, в зв`язку з можливістю з`ясування всіх обставин під час судового розгляду за відсутності потерпілої, керуючись положеннями ст.325 КПК України, було вирішено питання про проведення розгляду справи без її участі.

ІV. Оцінка Суду.

5. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Враховуючи показання обвинуваченого в співставленні з пред`явленим обвинуваченням, добровільність його відмови від свого права на повний розгляд кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає доведеним винуватість ОСОБА_3 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а відтак його дії кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України.

V. Призначення покарання.

7. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому судом враховується, що активне сприяння розкриттю злочину проявилось в тому, що обвинувачений добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Щире каяття ОСОБА_7 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

8. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК не встановлено.

9. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.ст.65-68 КК України враховує:

9.1 - ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст12 КК України, є кримінальним проступком;

9.2 - фактичні обставини скоєного кримінального проступку (час, місце, спосіб, наслідки, тривалість протиправної поведінки обвинуваченого);

9.3 - особу обвинуваченого: вік, освіту та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище;

9.4 - формально-позитивну характеристику за місцем проживання;

9.5 - відсутність даних про перебування обвинуваченого на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога;

9.6 - раніше не судимого в силу ст.89 КК України та відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності;

9.7 - нейтральну позицію потерпілої щодо призначення покарання та думку прокурора з даного питання.

10. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 з обранням покарання в межах мінімальної межі санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин у виді громадських робіт, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обставини, передбачені ч.3 ст.56 КК, що перешкоджали б ОСОБА_3 виконувати громадські роботи, відсутні. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань суд не знаходить.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

11. Цивільний позов по справі не заявлявся.

12. Процесуальні витрати по справі та речові докази відсутні.

13. Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ч.3 ст.349,368,373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1