Справа № 478/1341/21 Провадження №1-в/478/414/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.12.2021 року смт. Казанка Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника ВК № 93 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні залу Казанківського районного суду Миколаївської області заяву засудженого :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Апеляційного суду м. Севастополя АР Крим від 26.11.2001 року за ст. ст. 93 п. п. «а», «і», «ж», «з» 187 ч. 4, 14 ч. 1-185 ч. 5, 15 ч. 1-357 ч. 1, 263 ч. 1, 42 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, початок строку: 22.05.1999 року, про звільнення від покарання за хворобою, -
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаним клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання за вироком Апеляційного суду м. Севастополя АР Крим від 26.11.2001 року. В клопотанні посилається на те, що після постановлення вироку він захворів та отримав IІІ групу інвалідності, що перешкоджає подальшому відбуттю покарання.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав заявлену заяву з підстав, викладених у заяві та просив суд його задовольнити.
Захисник ОСОБА_7 підтримав заяву засудженого та зазначив, що просить суд задовольнити заяву засудженого про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» та лікар зазначили, що засуджений ОСОБА_6 хворіє вказаною хворобою тривалий час, ця хвороба виникла у нього під час відбування покарання. Хворий отримує належне та достатнє лікування у медичній частині установи та отримує дієтичне харчування, загострення зараз немає, він почуває себе задовільно, стан стабільний і не потребує госпіталізації. У вирішенні питання про задоволенні заяви засудженого, поклалися на розсуд суду.
Прокурор, заперечував щодо задоволення заяви засудженого про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, оскільки засудженим не надано лікарського висновку про те, що хвороба перешкоджає відбуванню покарання засудженим, оскільки ОСОБА_6 захворів на хворобу зазначені у висновку ЛКК від 15.02.2021 року та заключення МСЕК від 11.06.2021 року під час відбування покарання, їх наявність сама по собі не є підставою для обов`язкового звільнення останнього від відбуття покарання, за характером захворювання в них не встановлено наявності перешкод до відбування ним покарання, з урахуванням тяжкості вчинених ним злочинів, виду призначеного йому покарання, не визнання ним вини , заохочень не має, має три стягнення, які погашені та поведінки засудженого під час відбуття покарання, яка не свідчить про виправлення засудженого, у зв`язку з чим він залишається суспільно небезпечним. Згідно показів лікаря, коли у засудженого ОСОБА_6 хвороба загострилася, він проходив лікування у ДУ « Дарївській виправній колонії ( № 10 ) , де проходив планове лікування в лікарні і зараз стан у нього стан стабільний, хвороба не загострилась, він почуває себе задовільно, отьоків на ногах немає, хворий отримує належне лікування та дієтичне харчування і не потребує госпіталізації.
Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали подання, вивчивши особову справу засудженого та медичну документацію, дійшов наступних висновків.
Згідно вимог ст. ст. 537, 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, зокрема питання про звільнення від покарання за хворобою, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання за наявності підстав, передбачених ст. 84 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до ч. 9 ст. 59, ч. 5 ст. 154 КВК України, стосовно особи, яка після постановлення вироку визнана інвалідом першої чи другої групи або досягла пенсійного віку, або захворіла на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню покарання, кримінально-виконавча інспекція чи адміністрація виправного центру вносить до суду подання про звільнення такої особи від відбування покарання. Подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
Відповідно до рекомендацій, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в переліку захворювань.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» за вироком Апеляційного суду м. Севастополя АР Крим від 26.11.2001 року, за яким перебував під вартою з 22.05.1999 року за вчинення ним особливо тяжких злочинів проти життя та власності, за що засуджений до довічного позбавлення волі.
Згідно характеризуючих матеріалів за час відбуття покарання засуджений зарекомендував себе посередньо, має 3 стягнення, заохочень не має, на шлях виправлення не стає.
Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання затверджений наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України за № 1348/5/572 від 15.08.2014 р.
Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 11.03.2021 року, у задоволені подання начальника ДУ «Дар`ївська виправна колонія № 10», в якій відбував покарання засуджений ОСОБА_6 , про звільнення від відбуття покарання у зв`язку із тяжкою хворобою засудженого, поданого на підставі висновку лікарсько-консультативної комісії від 15.02.2021 року, було відмовлено з тих підстав, що сама по собі хвороба, діагностована у засудженого ОСОБА_6 , не є підставою для обов`язкового звільнення від відбуття покарання, а за характером захворювання судом не було встановлено наявності перешкод до відбуття покарання.
Висновки, які лягли в основу рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 11.03.2021 року були підтверджені Херсонським апеляційним судом в ухвалі, винесеною 17.06.2021 року.
Висновком медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) № 689 від 11.06.2021 року, підтверджено наявність у ОСОБА_6 цирозу печінки змішаного виду, портальна гіпертензія та гепато-целюлярна недостатність І II ст.
Згідно довідки до вказаного акту СМЕК серії 12 ААВ № 444101 ОСОБА_6 може виконувати легкі види праці: складальник виробів, сортувальник документів тощо. Протипоказана важка фізична праця та контакт з токсичними речовинами.
Рекомендації лікарів: стаціонарне лікування за показами , спостереження у лікаря ентеролога, терапевта .
На підставі рішення комісії засудженому ОСОБА_6 присвоїли інвалідність третьої групи (безстроково). Підстава: загальне захворювання з ураженням внутрішніх органів.
За змістом вище вказаних положень закону, звільнення за хворобою може бути застосоване лише за наявності даних, що така хвороба перешкоджає відбуттю покарання. Проте, заключення ЛКК від 15.02.2021 року та заключення МСЕК від 11.06.2021 року, не містять висновку про те, що діагностовано хвороба перешкоджає відбуттю покарання.
Поряд з цим, згідно пояснень в судовому засіданні лікаря та самого засудженого, останній хворіє вказаними у висновку ЛКК хворобой тривалий час, ця хвороба виникла у нього під час відбування покарання , коли у нього хвороба загострилася, він проходив лікування у ДУ « Дарївська виправна колонія ( № 10 ) , де проходив планове лікування в Дарївській багатопрофільній лікарні №10 філії ДУ « ЦОЗ ДКВС України у Херсонській області « і зараз стан у нього стан стабільний, хвороба не загострилась, він почуває себе задовільно, отьоків на ногах немає, хворий отримує належне лікування та дієтичне харчування.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_6 захворів на хворобу зазначені у висновку ЛКК від 15.02.2021 року та заключення МСЕК від 11.06.2021 року під час відбування покарання, їх наявність сама по собі не є підставою для обов`язкового звільнення останнього від відбуття покарання, за характером захворювання судом не встановлено наявності перешкод до відбування ним покарання, з урахуванням тяжкості вчинених ним злочинів, виду призначеного йому покарання, часткового визнання ним своєї вини , заохочень не має, має три стягнення, які погашені в установленому законом порядку, участі в програмах диференційованого виховного впливу для засуджених не приймає та поведінки засудженого під час відбуття покарання, яка не свідчить про виправлення засудженого, у зв`язку з чим він залишається суспільно небезпечним, а також те, що засудженим ОСОБА_6 не надано суду нового висновку лікарсько-консультативної комісії, передбаченого відповідними нормами кримінально-виконавчого кодексу України, обов`язкового при розгляді питань про звільнення від подальшого відбуття покарання за хворобою, що позбавляє суд зробити висновок, що за період часу з 15.02.2021 року (дата проведення ЛКК) по 11.11.2021 року (час звернення засудженого ОСОБА_6 до суду), діагностована у нього хвороба настільки загострилась та/або прогресує, що реально може перешкоджати відбуттю покарання, тому враховуючи вищевикладене суд не вбачає підстав для звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання за хворобою та задоволення його заяви.
Керуючись ст. 84 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою засудженого - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївького апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1