У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту,-
ВСТАНОВИВ:
10 квітня 2020 року до прокуратури Закарпатської області надійшов рапорт працівника УСБУ в Закарпатської області про те, що на території Закарпатської області, невстановлені особи здійснюють незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, що призводить до нанесення значних економічних збитків державі, негативно впливають на економічну ситуацію та стан об`єктів природно-заповідного фонду регіону. Відомості по даному факту внесені до ЄРДР за № 0000167, правова кваліфікація ч. 2 ст.240 КК України.

В подальшому до вказаного кримінального провадження постановами прокурора було приєднано кримінальні провадження №0000302 від 11.06.2020, правова кваліфікація ч.2 ст.364 КК України та №0000219 від 19.08.2021, правова кваліфікація ч.2 ст.367 КК України.

Із внесеного клопотання слідує, що ОСОБА_5 , працюючи відповідно до наказу голови Державного агентства водних ресурсів України на посаді начальника Тячівського міжрайонного управління водного господарства, яке належить до сфери управління Державного агентства водних ресурсів, до обов`язків якого, згідно укладеного з ним контракту, входить організація роботи щодо виконання завдань відповідно до Положення про Тячівське міжрайонне управління водного господарства, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України 20.04.2012 за №214, дотримання та забезпечення дотримання працівниками вимог Закону України «Про запобігання корупції», подача в установленому порядку БУВР ТИСИ квартальну, річну фінансову та іншу звітність організації, забезпечувати ефективне використання за призначенням, збереження та відновлення закріпленого за організацією на праві оперативного управління державного майна, забезпечення раціонального та ефективного використання бюджетних коштів, виконувати інших завдань, необхідних для забезпечення діяльності організації, та який користується правом діяти від імені організації, представляти її інтереси на підприємствах, в установах та організаціях, укладати від мені організації правочини відповідно до законодавства, відкривати рахунки в органах казначейства, розпоряджатися коштами організації в межах обсягів, затверджених кошторисом та у порядку визначеному законодавством, застосовувати заходи заохочення та накладати на працівників дисциплінарні стягнення відповідно до законодавства, видавати у межах своєї компетенції накази, доручення, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників організації, вирішувати інші питання, що згідно із законодавством, актами Агентства, положенням про організацію та укладеним контрактом належать до його компетенції як керівника, представляти інтереси організації у судових органах відповідно до законодавства.

Відповідно до Положення про Тячівське міжрайонне управління водного господарства, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України 20.04.2012 за №214, ОСОБА_6 являвся службовою особою територіального органу виконавчої влади у сфері водного господарства і меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України, до повноважень якого, згідно п.5.4 Положення, належало: самостійне вирішення питань діяльності Управління, розпорядження коштами та майном управління відповідно до чинного законодавства; призначення на посади та звільнення з посади головного інженера за погодженням з Держводагенством та БУВР Тиса, діяти без довіреності від імені Управління, представлення Управління в підприємствах, установах та організаціях тощо.

Таким чином згідно ч. 3 ст. 18 КК України, являючись службовою особою державного органу, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

В період з 2017 по грудень 2020 року ОСОБА_6 , працюючи на посаді начальника Тячівського МУВГ, достовірно знаючи про те, що у фізичних осіб - підприємців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутні погодження Державною службою геології та надр України робочих проектів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з розчистки гірських річок, розроблений ВКП «ЗакарпаттяВодПроект», а також відсутні спеціальні дозволи на користування надрами, ігноруючи вимоги визначені ч.2 ст.86 Водного кодексу України якою передбачено, що місця і порядок проведення зазначених робіт визначаються відповідно до проектів, що погоджуються з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства (крім робіт на землях, зайнятих морями, а також робіт, пов`язаних з будівництвом, облаштуванням та утриманням інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, та те що вони розпочали виконання робіт з розчистки русла річок Тячівського району Закарпатської області, допустив службову халатність через несумлінне ставлення до своїх функціональних обов`язків, що виразилось в не забезпеченні належного обліку, дотримання природоохоронного законодавства під час надання фізичними особами-підприємцями ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 послуг з розчистки русла р.Тиса, р.Теребля, р.Тересва Тячівського району, а навпаки допустив вказаних суб`єктів господарської діяльності без наявності дозвільних документів до виконання будівельних робіт по розчисті русла вказаних .
В свою чергу, за період з кінця 2017 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) по грудень 2020 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 під час надання послуг з «розчистки русла р.Теребля в межах села Дулово, Тячівського району Закарпатської області», скориставшись службовою халатністю ОСОБА_6 , незаконно здійснено видобуток корисних копалин загальнодержавного значення річкових наносів (піщано-гравійної суміші), об`ємом 12080 метрів кубічних, які реалізовані різним суб`єктам господарської діяльності, що спричинило державним інтересам збитків на суму 12176640 гривень.
За цей же саме період фізичною особа-підприємцем ОСОБА_9 , під час надання послуг з «розчистки русла р.Тересва в межах с.Тересва Тячівського району Закарпатської області» користуючись службовою халатністю ОСОБА_6 незаконно здійснено видобуток корисних копалин загальнодержавного значення річкових наносів (піщано-гравійної суміші), об`ємом 8762 метрів кубічних, які реалізував різним суб`єктам господарської діяльності, чим самим державним інтересам було завдано збитків на суму 8 832 096 гривень.
В той же час, починаючи з початку 2018 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) по грудень 2020 року фізичною особа-підприємцем ОСОБА_8 , під час надання послуг з «розчистки русла р.Тиса в межах м.Тячів Тячівського району Закарпатської області» користуючись службовою халатністю ОСОБА_6 незаконно здійснено видобуток корисних копалин загальнодержавного значення річкових наносів (піщано-гравійної суміші), об`ємом 34819 метрів кубічних, які вказаний підприємець реалізував різним суб`єктам господарської діяльності, чим самим державним інтересам було завдано збитків на суму 35 097 552 гривень.
Таким чином внаслідок неналежного виконання начальником Тячівського МУВГ ОСОБА_6 своїх службових обов`язків, що виразилось в підписанні з фізичними особами підприємцями ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 договорів про надання послуг з розчистки русла р.Тиса, р.Теребля, р.Тересва на території Тячівського району Закарпатської області», за відсутності дозволу Держгеонадра України державним інтересам завдано збитків на суму 56 108 288 гривень. тим самим завдавши державі тяжких наслідків, так як сума завданої шкоди в 250 разів і більше перевищує встановлений на 2020 рік неоподаткований мінімум доходів громадян.
За таких обставин, 20.09.2021 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, кваліфікуючою

Згідно інформаційної довідки №282659136 від 03.11.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_6 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, його протиправними діями, державним інтересам завдано збитків на суму 56 108 288 гривень, а тому зважаючи на обґрунтованість підозри, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слід накласти арешт на вищевказане майно належне останньому.

На підставі наведеного просив накласти арешт, шляхом заборони відчуження на нерухоме майно належне ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , а саме на: житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий на розгляд даного клопотання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій просить розгляд даного подання провести за його відсутності.
Підозрюваний ОСОБА_6 на розгляд даного клопотання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої проти поданого слідчим клопотання про арешт майна заперечує. Клопотання просив розглядати без участі.
Дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як встановлено у судовому засіданні, ГУНП в Закарпатській області, здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167, відомості про яке 10.04.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.240, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 367 КК України.
У рамках даного кримінально провадження, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.240 КК України та ОСОБА_6 , ОСОБА_14 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слід накласти арешт на вищевказане майно належне ОСОБА_6 .
Частиною 6 статті 170 КПК України, визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Разом з тим, клопотання не містить даних щодо заявлення цивільного позову у даному кримінальному провадженні № 0000167.
Крім того, слідчий суддя враховує, що слідчим не надано доказів вартості майна на яке він просить накласти арешт, у зв`язку з чим не можливо встановити чи є співмірною його вартість розміру шкоди,зазначеної у цивільному позові.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні внесеного клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 175, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту, на майно, яке належить ОСОБА_6 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1