Справа № 643/3852/20
Провадження № 1-кп/643/502/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої адвоката ОСОБА_5
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
експерта ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006802 від 21.12.2019року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м.Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Органом досудового слідства, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 20.12.2019 приблизно о 09:30, перебуваючи у квартирі, за місцем свого мешкання, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходилась також і його знайома ОСОБА_4 , яка періодично співмешкала з останнім. Під час словесного конфлікту ОСОБА_7 виніс особисті речі ОСОБА_4 на сходовий майданчик, куди в подальшому вийшла остання, де у зв`язку з цією обставиною продовжила суперечку з ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_4 тримаючи у руках свої речі намагалась повернутися до тамбуру квартири, щоб взутися, однак ОСОБА_7 перегородив їй вхід своїм тілом. Після чого, ОСОБА_7 перешкоджаючи ОСОБА_4 увійти, в наслідок чого між ними почалася штовханина, в ході якої ОСОБА_7 , не передбачаючи через свою необережність заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , хоча міг і повинен був передбачати, штовхнув правою рукою в тулуб ОСОБА_4 на сходовий майданчик, із наданням тілу прискорення, від чого остання втратила рівновагу, та впала з послідуючим ударом об підлогу сходового майданчику ділянкою правого тазостегнового суглобу. В результаті спричиненого поштовху та послідуючого падіння ОСОБА_4 з ударом ділянкою правого тазостегнового суглобу об сходовий майданчик, остання отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому шийки правої стегневої кістки зі зміщенням, яке, згідно висновку судово- медичної експертизи № 09/109-С/2020 від 14.01.2019 року за ступенем тяжкості, відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (відповідно до п.п. 2.2.1 «в», п. 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 з врахуванням уточнень заявив клопотання про доручення слідчому відділу Московського ВП ГУНП в Харківській області провести слідчий експеримент безпосередньо на місці події за участі обвинуваченого ОСОБА_7 та судово-медичного експерта ХОБСМЕ щодо подій 20.12.2019року приблизно в 09-30год. На сходовій площадці та в тамбурі на другому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 , для вставлення механізму отримання потерпілою ОСОБА_4 тілесного ушкодження, встановленого згідно з висновком експерта ХОБСМЕ №09/109-с/2020 від 16.01.2020року та призначити повторону судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам ХОБСМЕ, на вирішення якої поставити питання, викладені в письмовому клопотанні. Обґрунтовуючи клопотання захисник зазначає, що під час досудового слідства із підозрюваним ОСОБА_7 не було проведено слідчий експеримент для перевірки його показів. Разом з тим, відповідно до відеозапису подій 20.12.2019 року, який було оглянуто та згідно з постановою слідчого від 14.02.2020року відеофайл долучено до справи в якості речового доказу, відображено застосування з боку потерпілої ОСОБА_4 фізичної сили по відношенню до ОСОБА_7 та падіння ОСОБА_9 на сходову площадку в результаті фізичного опору ОСОБА_7 від фізичних дій ОСОБА_9 . Визначення механізму отримання потерпілою ОСОБА_4 тілесного ушкодження має суттєве значення для ухвалення справедливого судового рішення, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 повністю не згоден із пред`явленим йому обвинуваченням за ст.128 КК України і вважає, що він діяв виключно в межах необхідної оборони.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор, представник потерпілої та потерпіла у судовому засіданні заперечували проти клопотань захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, відео, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 3, ч.4 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

Відповідно до ст. 240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення Слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Слідчий експеримент як окрема слідча (розшукова) дія полягає в проведенні за рішенням слідчого, прокурора дослідних дій, спрямованих на перевірку можливості сприйняття особою певних фактів, вчинення в певному місці й певним способом чи з використанням певних знарядь конкретних дій, існування визначених подій у минулому, з`ясування механізму утворення слідів тощо.

Відповідно до клопотання поданого захисником, він просить провести слідчий експеримент з метою перевірки показів обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_4 , на предмет встановлення механізму отримання потерпілою тілесного ушкодження, що має значення для встановлення обставин справи, оскільки під час досудового слідства із ОСОБА_7 не було проведено слідчий експеримент.

При цьому, як свідчать надані матеріали провадження, слідчим проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_4 . Обвинувачений ОСОБА_7 , маючи захисника, своїм правом заявити клопотання про проведення слідчих дій протягом усього періоду досудового розслідування не скористався. Жодних підстав та доказів того, що позбавило обвинуваченого та сторону захисту, починаючи з часу внесення відомостей до ЄРДР скористатися правом заявити клопотання про проведення слідчих дій, в тому числі проведення слідчого експерименту з обвинуваченим суду не надано.

За таких обставин та з огляду на положення ст. 240 КПК, згідно з якими проведення зазначеної слідчої (розшукової) дії є правом слідчого, а не його обов`язком, підстав для проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 не було.

Суд враховуючи значення обставин, про перевірку яких просить захисник ОСОБА_6 , вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання, щодо доручення проведення слідчого експерименту, оскільки оцінку показанням обвинуваченого та потерпілої, даними в судовому засіданні обвинуваченим та потерпілою суд надасть в нарадчій кімнаті при ухваленні рішення за результатами розгляду кримінального провадження, співставивши їх з іншими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, суд вважає, що стороною захисту не доведено, що слідча дія у виді слідчого експерименту з обвинуваченим, про проведення якої він просить, не могла бути проведена під час досудового розслідування та що показання обвинуваченого та потерпілої свідчать про необхідність проведення слідчого експерименту.

Що стосується клопотання в частині призначення повторної судово-медичної експертизи, то суд також приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання в цій частині, з огляду на таке.

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За ч.1 ст.101 КПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року № 8 повторна експертиза призначається у випадках, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

За ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч.2 ст.332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу.

Захисником обвинуваченого у заявленому клопотанні не наведені конкретні обґрунтовані та вагомі обставини, передбачені кримінально-процесуальним законом, які б вказували на наявність підстав для призначення повтороної експертизи у кримінальному проваджені, та не надано суду жодних належних та допустимих доказів з цього приводу, а відтак підстав для призначення відповідної експертизи не має.

Керуючись ст.ст. 240, 242, 333, 350 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_7 та призначення повторної судово-медичної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1