В И Р О К
іменем України
Справа № 126/456/21

Провадження № 1-кп/126/104/2022

"15" лютого 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 01.02.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, непрацюючої, не заміжньої, з базовою загальною середньою освітою, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Влітку 2020 року, ОСОБА_5 , не маючи постійного джерела доходу та заробітку, за проханням ОСОБА_4 допомагала останній по домогосподарству та виготовляти консервації, які в подальшому складала до погреба, що знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_4 , в АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_5 , маючи єдиний злочинний умисел на викрадення чужого майна, достовірно знаючи про наявність в погребі ОСОБА_4 скляних банок з консервацією, вирішила викрасти їх. З цією метою остання, маючи єдиний умисел на крадіжку чужого майна, починаючи з першої половини жовтня 2020 року по другу половину січня 2021 року, у нічний період часу, взявши в себе вдома матерчатий пустий мішок, приходила до домоволодіння ОСОБА_4 , де через присадибну ділянку проникала до подвір`я, на якому розміщений погреб.

Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , відкинувши матрац та речі, якими були накриті двері до погреба, відкривши дерев`яні двері, які не були замкнуті на будь-який замикальний пристрій, проникала до середини погребу, звідки умисно, таємно, з корисливих спонукань, протягом жовтня 2020 року - січня 2021 року викрала 25 банок квасолі консервованої в скляній банці об`ємом 0,5 л., вартість однієї банки якої складала 36 грн. 00 коп. загальною вартістю 900 грн. 00 коп., 22 банки салату «Лечо» консервованого в скляній банці об`ємом 0,5 л., вартість однієї банки якого складала 41 грн. 00 коп., загальною вартістю 902 грн. 00 коп., 30 банок соусу «Сацебелі» консервованого в скляних банках об`ємом 0,5 л., вартість однієї банки якої складала 41 грн. 25 коп., загальною вартістю 1237 грн. 50 коп., 24 банки баклажанів консервованих в скляних банках об`ємом 0,5 л., вартість однієї банки яких складала 45 грн. 00 коп., загальною вартістю 1080 грн. 00 коп., 26 банок соусу гострого «Аджика» в скляних банках об`ємом 0,5 л., вартість однієї банки якого складала 41 грн. 25 коп., загальною вартістю 1072 грн. 50 коп., 23 банки соусу не гострого «Аджика» консервованого в скляні банки об`ємом 0,5 л., вартість однієї банки якого складала 40 грн. 00 коп., загальною вартістю 920 грн. 00 коп., 21 банку томатного соку консервованого в скляні банки об`ємом 3 л., вартість однієї банки якого складала 85 грн. 35 коп., загальною вартістю 1792 грн. 35 коп., 10 банок полуничного варення консервованого в скляні банки об`ємом 0,5 л., вартість однієї банки якого складала 46 грн. 25 коп., загальною вартістю 462 грн. 50 коп., 20 банок моркви з перцем консервованої в скляні банки об`ємом 0,5 л., вартість однієї банки якої складала 38 грн. 50 коп. загальною вартістю 770 грн. 00 коп., 18 банок огірків консервованих в скляні банки об`ємом 1,5 л., вартість однієї банки яких складала 53 грн. 00 коп., загальною вартістю 954 грн. 00 коп., 20 банок огірків консервованих в скляні банки об`ємом 1 л, вартість однієї банки яких складала 48 грн. 75 коп., загальною вартістю 975 грн. 00 коп., 21 банку томатного соку консервованого в скляні банки об`ємом 3 л., вартість однієї банки якого складала 85 грн. 35 коп., загальною вартістю 1792 грн. 35 коп., 17 банок помідор консервованих в скляні банки об`ємом 1,5 л., вартість однієї банки яких складала 51 грн. 00 коп., загальною вартістю 867 грн. 00 коп., 30 банок сливового варення консервованого об`ємом 0,5 л., вартість однієї банки якого складала 38 грн. 75 коп., загальною вартістю 1162 грн. 50 коп., 12 банок абрикосового варення консервованого в скляні банки об`ємом 0,5 л., вартість однієї банки якого складала 50 грн. 80 коп., загальною вартістю 609 грн. 60 коп., що належали ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_5 перенесла консервовані продукти до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де споживала їх разом зі своєю сім`єю.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , заподіяла ОСОБА_4 майнову шкоду згідно висновку експерта № 651-666/21-21 від 10 лютого 2021 року на загальну суму 15497 грн. 30 коп.

Органом досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину свою визнала частково та пояснила наступне. Влітку 2020 року вона допомагала по господарству ОСОБА_4 по домогосподарству та виготовленні консервації, яку вони вподальшому складали у погребі, розташованому на території домогосподарства ОСОБА_4 , в АДРЕСА_2 . В період з кінця осені 2020 по січень 2021 ОСОБА_5 , взявши вдома пустий мішок, ходила до домогосподарства ОСОБА_4 та здійснювала крадіжку консервації в загальній кількості близько 38 банок, серед яких було: 3 трьохлітрових банки помідорів; 4 банки по 1.5 л томатного соку; 6 банок по 1 л огірків квашених; 10 банок по 1 л квасолі; 5 банок по 0,5 л баклажанів; 7 банок по 0,5 л абрикосів; 3 банки по 0,5 л "соус сацибелі". Вказані скляні банки вона переносила до себе додому, де вживала з членами своєї родини.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що протягом близько трьох років займалася заготовкою консервованих овочів, фруктів та салатів. Починаючи з літа 2020 вона періодично наймала для допомоги ОСОБА_5 . У цей період у неї було близько 500 банок консервації. Через деякий час вона побачила, що кількість банок в погребі зменшилася та зрозуміла що хтось краде у неї консервацію. Коли ОСОБА_4 пішла до будинку ОСОБА_5 щоб поговорити з нею по факту крадіжок, то побачила в домі обвинуваченої свої банки з консервованими фруктами та овочами. Донька обвинуваченої, сказала, що дані консервовані банки принесла ОСОБА_5 . Через деякий час ОСОБА_4 викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_8 пояснив в судовому засіданні, що проживає з ОСОБА_5 в незареєстрованому шлюбі близько 20 років. Наприкінці 2020 року донька його співмешканки переїхала до них жити та привезла з собою консервовані банки. Також, консервовані банки додому приносила ОСОБА_5 та розповідала, що їй їх дала ОСОБА_4 за роботу. Про те, що ОСОБА_5 здійснювала крадіжки у ОСОБА_4 йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом ОСОБА_5 . Взимку 2021 року ОСОБА_4 попросила його відвезти зерно до млина та скаржилася йому, що хтось краде у неї консервацію. Після поїздки до млина ОСОБА_4 попросила його поїхати до ОСОБА_5 так як підозрює її в крадіжках консервів. Він погодився. Коли вони під`їхали до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вийшла з автомобіля та попрямувала до будинку. ОСОБА_9 залишився в автомобілі. Згодом ОСОБА_4 повернулася, та повідомила, що ОСОБА_5 дома нема, але вона побачила в будинку свої банки з консервами. Вподальшому, ОСОБА_4 попросила підвезти її до сина ОСОБА_5 , на що ОСОБА_9 погодився. Про що там ОСОБА_4 спілкувалася з ОСОБА_5 йому невідомо.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є сестрою ОСОБА_4 та влітку 2020 року допомагала їй консервувати овочі та фрукти. Вказані консервовані банки вони складали в погріб, який знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 деякий час працювала по найму у ОСОБА_4 , допомагала їй по господарству та консервації овочів і фруктів.

ОСОБА_4 скаржилася їй, що хтось краде у неї консерви. Згодом, ОСОБА_5 розповідала, що це вона здійснювала вказані крадіжки.

Крім часткового визнання вини обвинуваченою ОСОБА_5 її вина в пред`явленому обвинуваченні підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні такими доказами:

- заявою ОСОБА_4 від 01.02.2021 про вчинення відносно неї злочину;

- заявою ОСОБА_4 від 01.02.2021, якою вона надала добровільну згоду працівникам поліції на проникнення до її домоволодіння, в тому числі житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , з метою проведення огляду;

- протоколом огляду від 01.02.2021 року з додатком до протоколу огляду - ілюстрованими таблицями, відповідно до яких місцем події являється домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду від 10.02.2021 року з додатком до протоколу огляду - ілюстрованими таблицями, відповідно до яких місцем події являється домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 ;

- постановою від 10.02.2021 слідчого ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 про визнання предмету речовим доказом та прилучення його до матеріалів кримінального провадження;

- клопотанням слідчого ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 про дозвіл на проведення обшуку в рамках проведння досудового розслідування по кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000065 від 01.02.2021;

- ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області про надання дозволу на проведення обшуку по матеріалах досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0000065 від 01.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, якою надано дозвіл слідчому ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 на проведення обшуку домоволодіння, включаючи усі житлові, підсобні та інші приміщення, а також присадибні ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 , з метою виявлення майна, яке було викрадено із домоволодіння ОСОБА_4 ;

- протоколом обшуку від 16.02.2021 домоволодіння, включаючи усі житлові, підсобні та інші приміщення, а також присадибні ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та долученим до нього цифровим носієм даних, з наявними на ньому відеоматеріалами проведення слідчої дії;

- постановою про призначення судових товарознавчої експертизи від 03.01.2021 та висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000065 №651-666/21-21 від 10.02.2021;

- постановою від 16.02.2021 слідчого ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 про визнання предмету речовим доказом та прилучення його до матеріалів кримінального провадження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.02.2021 з долученими до нього ілюстрованими фото таблицями до протоколу слідчого експерименту від 24.02.2021;

Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі вказаного, суд приймає до уваги надані стороною обвинувачення ухвалу слідчого судді про арешт майна, оскільки дані докази містять інформативний характер, підтверджують належність інших доказів та законність їх здобуття, однак вважає за можливе не вдаватися до їх аналізу, оскільки дані докази не містять даних про доведення чи спростування вини обвинуваченої.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням до іншого приміщення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_5 яка є особою раніше не судимою, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, є інвалідом ІІІ групи.

Обставиною, що відповідно до ч.2 ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є часткове визнання вини.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки ОСОБА_5 та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень буде обрання їй покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а тому приходить до висновку, що їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченої не обирались.

Потерпілю ОСОБА_4 було заявлено позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 15497 грн 30 коп. та про відшкодування моральної шкоди в розмірі 60 000 грн.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заявлений позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити з наведених в його змісті підстав.

Обвинувачена ОСОБА_5 цивільний позов визнала частково, разом з цим не погодилася з обсягом матеріальної шкоди, нанесення якої їй інкримінується.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При вирішенні питання про стягнення моральної та матеріальної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Потерпілою заявлено вимогу про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 15497 грн. 30 коп. та даний обсяг шкоди доведений матеріалами кримінального провадження. Суд розцінює позицію обвинуваченої ОСОБА_5 стосовно часткового визнанням обсягу заподіяної шкоди як намагання уникнути від відповідальності. Тому суд вважає, за необхідне в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити позов повністю та стягнути з обвинуваченої 15 497 грн. 30 коп. на користь потерпілої, оскільки така сума підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказуванню не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України).

Вказана позиція є аналогічною і у вирішенні інших справ Європейського суду: рішення від 15 жовтня 2009 року у справі Антипенко проти Російської Федерації, постанова у справі від 14 лютого 2008 року Пшеничний проти Російської Федерації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, оскільки в ході проведення судового розгляду потерпілою не було наведено суду належного обґрунтування та доказового підтвердження, що їй було завдано моральну шкоду на суму 60000 грн. Однак, в той же час судом все ж таки приймається до уваги, що внаслідок скоєного кримінального правопорушення потерпілій було завдано моральні страждання, які спричинили негативні зміни у її житті, а саме: негативні переживання, спогади, насторогу, тривогу, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення цивільного позову в частині відшкодування морального збитку в розмірі 2000 грн. В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки із покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 24.02.2021 - скасувати.

Речові докази: скляні банки від консервацій, різного об`єму, в загальній кількості 30 шт., які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, повернути ОСОБА_4 , як власниці.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2615 грн 04 коп. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Цивільний позов задовільнити частково.

Стягнути із засудженої ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 15497 (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. 30 коп.

Стягнути із засудженої ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

В решті заявлених позовних вимог - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1