Єдиний унікальний номер 317/2964/21
Провадження номер 1-в/317/261/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації БВК №99 ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 був засуджений 07.04.2016 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України до семи років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_6 відбуває покарання у Біленьківській ВК УДПтС України в Запорізькій області (№99) з червня місяця 2016 року.

На теперішній час ОСОБА_6 відбув покарання строком 5 років і майже 11 місяців, що становить більше ніж 2/3 строку покарання.

Адміністрацією колонії не застосовуються до нього положення ст. 81 та не надається подання у відношенні нього на умовно-дострокове звільнення, а тому адвокат звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 .

В клопотанні адвокат зазначив , що засуджений за період відбування покарання мав лише два стягнення, які на теперішній час погашені та були незначними. Має 14 заохочень. Залучений до праці. На виробництві установи працевлаштований різноробочим на дільниці деревообробки. До праці ставиться чесно та з розумною ініціативою. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботах по благоустрою місця позбавлення волі. Сплачує гроші по виконавчому листу. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Суспільно корисні зв`язки з рідними підтримує. ОСОБА_6 вину свою визнав на досудовому слідстві та у суді. Щиро розкаявся у содіяному. Додержується вимог режиму, ставиться до скоєного з каяттям та став на шлях виправлення, бажає соціалізуватися шляхом виховання малолітньої дитини та працевлаштування. За час перебування у колонії повністю закінчив курс навчання і отримав спеціальність стропальник.

В судовому засіданні засуджений та його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» клопотання засудженого не підтримав. Зазначив що на його думку засуджений хоча і став на шлях виправлення, але не в повній мірі його довів.

Прокурор висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника адміністрації колонії, засудженого та прокурора, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.01.2016.

Під час тримання в Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 25.06.2016 відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується посередньо, допустив три порушення вимог режиму відбування покарання, які виразилися у зберіганні заборонених предметів та у нетактовній поведінці, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці а також за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки має два заохочення правами начальника відділення СПС та тринадцять заохочень правами начальника установи.

Працевлаштований на виробництві установи, деревообробний цех, різноробочим. До своїх обов`язків та праці ставиться посередньо, інколи потребує спонукання до праці. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Ініціативи до виконання робіт із благоустрою установи не проявляє.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. На даний час участі у програмах диференційованого - виховного впливу та у секціях самодіяльної організації не приймає і намірів не має. На заходи індивідуально - виховного характеру реагує посередньо. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень отримує від них посилки та передачі.

Засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває. Підстав для постановки на профілактичний облік не було.

У скоєному злочині вину визнає повністю, розкаюється, але робить це з метою скористатися передбачених законом заохочувальних норм та отримання поблажливості.

За вироком суду має позов - 166960, 00 грн., витрати на проведення виконавчих дій - 225,92 грн., виконавчий збір - 16696, 00 грн., всього за виконавчими листами - 183881, 92 грн.. 22.02.2018 комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у вигляді зміни умов тримання, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації..

25.04.2019 комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 Кримінального кодексу України, у вигляді заміни не відбутої частини строку покарання більш м`яким.

14.06.2019 комісією установи було застосовано заохочувальну норму передбачену ст. 101 КВК України, а саме засуджений був переведений до дільниці соціальної реабілітації

13.07.2020 ухвалою Запорізького райсуду Запорізької області було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

19.10.2020 засуджений ОСОБА_6 був переведений з дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації установи.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений має 15 заохочень правами начальника установи. Крім того засуджений має 3 стягнень, у вигляді 2 доган, та однієї суворої догани.

Хоча на час звернення до суду з поданням, зазначені стягнення були зняті та погашенні у встановленому законом порядку, проте враховуються судом як характеристика нестабільної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Також суд враховує, що хоча згідно довідки засуджений працевлаштований на виробництві колонії, проте має маленький відсоток норми виробітку.

Суд констатує, що засуджений ОСОБА_6 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст.118КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

Наразі суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на ОСОБА_6 в умовах ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст.537, п. 1 ч. 2 ст.539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовити повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Повний тест ухвали виготовлено 13.10.2021 р. о 16:00 год.

Суддя ОСОБА_1