17.11.2021
Справа № 642/7795/21
Провадження № 1-кс/642/4453/21
УХВАЛА
Іменем України
про дозвіл на затримання з метою приводу
17 листопада 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Харків клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001074 від 05.11.2019 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотання посилаючи на те, що старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001074 від 05.11.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2016 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, без поважних причин та за відсутності підстав, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та до теперішнього часу не повернувся, у зв`язку з цим у вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його виконанням обов`язків військової служби.
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служб Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військове обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньо служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03. №548-XIV, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів: командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків;
У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку т мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а такої: виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняття: рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію штати мирного часу.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку т мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким н теперішній час відповідних рішень прийнято не було.
Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указу Президента України від 17.03.2014 №303 на визначених територіях України т продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.
Однак, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без поважних причин, у порушення вимог: ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу; ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, самовільно залишив Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Кожедуба, та де теперішнього часу не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку з цим проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військово: служби.
Таким чином, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49. 127, 128 Статуту внутрішньої служби- Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, не з`явився на службу до військової частини, та продовжує ухилятися від проходження до теперішнього часу, використовуючи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, нез`явлення до військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
05.11.2019 року ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: актом службового розслідування, протоколами допитів, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_4 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду та продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється оскільки всупереч зазначених наказів з тимчасово окупованої території не повернувся на материкову частину України для подальшого проходження військової служби та запобігання вчиненню останнім нових злочинів проти основ національної безпеки України.
Відповідно до п. З ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, - виключно у разі, якщо крім наявних підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органів досудового розслідування. Вказана обставина органом досудового розслідування доведена.
17.11.2021 року до Ленінського районного суду м. Харкова направлені клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.
Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах кримінального провадження: в матеріалах службового розслідування військової частини, показах свідків, а також інших матеріалах кримінального провадження.
В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати клопотання без його участі, підтримав клопотання та прохав його задовольнити.
Вивчивши клопотання, дослідивши надані до суду матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За правилами ч. 2 ст. 188 КПК України це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Таким чином, прокурором доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування. Крім того, одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу. Тому слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання та надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131,132,189-191,335,371 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрований та фактично мешкає: АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою.
Виконання ухвали про здійснення приводу доручити другому слідчому відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.
Строк дії ухвали 6 (шість) місяців з дати її постановлення.
Ухвала втрачає силу з моменту приводу підозрюваного до слідчого судді або через шість місяців із дати її постановлення, або в разі її відкликання прокурором.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1