Справа № 344/1421/22
Провадження № 1-кс/344/667/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову від 03 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000824 від 31 грудня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся зі скаргою на вказану постанову слідчого, в обґрунтування якої посилається на те, що постанова слідчого є передчасною, слідчим не повно перевірені всі обставини справи, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає до скасування.
Скаржник у судове засідання не прибув, попередньо представник скаржника подала до суду заяву про розгляд справи без участі скаржника та представника скаржника, вимоги скарги підтримала, просила задовольнити.
Дізнавач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.
Враховуючи вимоги Кримінального процесуального кодексу України щодо часових меж розгляду скарги, те, що скаржником викладені обставини по суті даної скарги безпосередньо у скарзі, надано копії матеріалів кримінального провадження та немає заперечень про розгляд скарги без участі скаржника та його представника, а також те, що дізнавач до суду не прибув, при цьому його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу по суті з постановленням ухвали на підставі положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
Частина перша статті 304 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Постанову слідчого від 03 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження скаржник отримав лише 25 січня 2022 року, даних про отримання скаржником копії оскаржуваної постанови раніше матеріали не містять.
01 лютого 2022 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.
За вказаних обставин та за відсутності інших даних в матеріалах перевірки і обґрунтованих заперечень суд вважає, що скаргу подано протягом десяти днів з дня отримання її копії, тобто в межах встановленого законом строку подання скарги.
Слідчим суддею встановлено, що постановою дізнавача Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0000824, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 грудня 2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального процесуального кодексу України, закрито 03 вересня 2021 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Слідчий суддя зазначає, що при проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
За змістом статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень частини другої статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).
У пункту 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчим суддею встановлено, що дізнавач, закриваючи кримінальне провадження, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не навів усіх доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, та не дав їм належної правової оцінки.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що у постанові про закриття кримінального провадження слідчий/дізнавач повинен конкретизувати не лише те, що в діях особи відсутній склад кримінального правопорушення, а й вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в даному випадку.
Проте при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не вчинено всіх дій, передбачених вимогами Кримінального процесуального кодексу України, у постанові слідчий/дізнавач не зазначив і не деталізував, які ж саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в даному випадку і в діях яких осіб.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що в оскаржуваній постанові не обґрунтовано в повній мірі спростування доводів скаржника, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем не наведено фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження та які спростовують посилання скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження.
Отже, доводи скаржника про неповне вчинення слідчим/дізнавачем дій для повного і об`єктивного встановлення всіх обставин розслідування, неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження, на переконання слідчого судді, є обґрунтованими, а тому слідчий суддя вважає, що вказана постанова є передчасною,.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову від 03 вересня 2021 року дізнавача Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000824, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 грудня 2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1