Справа №949/1672/21
У Х В А Л А
про арешт майна

17 грудня 2021 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження №0000226 від 16 грудня 2021 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:

17 грудня 2021 року до Дубровицького районного суду Рівненської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження №0000226 від 16 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 198 Кримінального кодексу України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділення Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 16 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 198 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 грудня 2021 року до Відділення поліції №1 надійшло повідомлення працівника СБУ, про те, що в с. Підлісне, Сарненського району, було зупинено автомобіль марки "RENAULT" модель "MAGNUM", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з загальним напівпричепом марки "GENERAL TRAILERS" моделі "TX 38CC", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив дошку та брус, дерева породи сосна, без відповідних документів. В ході проведення огляду місця події 16 грудня 2021 року, було вилучено автомобіль марки "RENAULT" модель "MAGNUM", реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальний напівпричіп марки "GENERAL TRAILERS" моделі "TX 38CC", реєстраційний номер НОМЕР_2 , дошку та брус, з дерева породи сосна, об`ємом 31,9 м3, яка має довжину від 4,1 м. до 6 м. При огляді було встановлено, що дошка та брус є сирими і на ній наявна волога тирса.

Автомобіль марки "RENAULT" модель "MAGNUM", реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , загальний напівпричіп марки "GENERAL TRAILERS" моделі "TX 38CC", реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , вилучена дошка та брус, з дерева породи сосна, об`ємом 31,9 м3, відповідно до наданої товарно-транспортної накладної від 16 грудня 2021 року, належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 .

У клопотанні заступник начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 ставить питання про накладення арешту на вказане майно для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, а також для збереження речових доказів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні.

Власник вилученого майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Заслухавши думку прокурора, допитавши в якості свідка ОСОБА_5 , дослідивши додані до клопотання копії документів, а також документи, додані в ході судового розгляду, слідчий суддя приходить таких висновків.

Статтею 131 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Аналізуючи дане клопотання про арешт майна та пояснення прокурора, останній вказує, що метою застосування такого арешту є збереження речових доказів.

Зазначене підтверджується постановою заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 16 грудня 2021 року про визнання та приєднання переліченого у клопотанні майна в якості речових доказів до кримінального провадження №0000226 від 16 грудня 2021 року.

Згідно з частиною 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 16 грудня 2021 року, з місця події були вилучені автомобіль марки "RENAULT" модель "MAGNUM", реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальний напівпричіп марки "GENERAL TRAILERS" моделі "TX 38CC", реєстраційний номер НОМЕР_2 , дошку та брус, з дерева породи сосна, об`ємом 31,9 м3, яка має довжину від 4,1 м. до 6 м.

У даному випадку слід звернути увагу на той факт, що дошки є пиломатеріалами, які виготовляються з колод або брусів та використовуються в будівництві, в меблевій промисловості, у виробництві тари та ін.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду показав, що він є водієм автомобіля марки "RENAULT" моделі "MAGNUM", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому 16 грудня 2021 року, він перезовив дошку та брус, з дерева породи "сосна". 16 грудня 2021 року, він був зупинений працівниками поліції, які перевірили в нього документи на транспортний засіб та на деревину, яку він перевозив. Однак, вказані документи викликали у працівників поліції підозру. Як виявилось, йому, як водію, помилково були надані зовсім інші документи на іншу деревину. Після цього він зателефонував до власника майна, а саме ОСОБА_6 та розповів про вказану ситуацію. В судовому засіданні ОСОБА_5 були надані відповідні документи на дошку та брус, з дерева породи "сосна", які він перевозив, копії яких було долучено до матеріалів справи.

Частиною 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні не встановлено підстав для арешту майна, оскільки на момент його розгляду законність придбання та перевезення вилученого майна не спростована слідчим, не встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні певною особою кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що у відповідності із статтею 173 Кримінального процесуального кодексу України, обумовлює відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки не доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України.

Статтями 7, 16 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу вимог статті 41 Конституції України, статті 1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі викладеного, виходячи із принципу змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, рахую, що слідчий не надав суду належних доказів щодо необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна у кримінальному провадженні №0000226 від 16 грудня 2021 року.

Керуючись вимогами статей 7, 9, 22, 94, 170 - 173, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження №0000226 від 16 грудня 2021 року про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 22 грудня 2021 року.

Слідчий суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .