ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 183, 199 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участю: прокурора: підозрюваного: захисника: ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2021 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні є малолітня дитина, не працює, депутатом, учасником АТО, інвалідом не являється, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в :

27 жовтня 2021 року слідчий Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаним клопотанням.
В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначає, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, №0002457 від 08 вересня 2021 року за ч. 4 ст. 296 КК України.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в громадському місці біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , нехтуючи загально визнаними правилами поведінки і моральності, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, ззовні схожого на пістолет, тримаючи його у руках направленим дульним зрізом у бік осіб, з якими мав конфлікт, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які, в свою чергу, погрожували підозрюваному предметами, спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: предметами схожими на вогнепальну зброю, не звертаючи увагу на присутність інших осіб та роботу підприємств, установ та організацій, погрожував застосуванням вищевказаного предмета, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.
08 вересня 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
09 вересня 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2021 року у справі № 712/10013/21, залишеною без змін Черкаським апеляційним судом 16 вересня 2021 року, підозрюваному ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 листопада 2021 року включно.
Відповідно до ч.4 ст. 296 КК України, дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, -
караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Враховуючи викладене, згідно ч.5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, класифікується як тяжкий злочин.
Згідно п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення.
Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого останньому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08 вересня 2021 року;
- рапортом старшого інспектора - чергового Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 08 вересня 2021 року;
- протоколом огляду місця події від 08 вересня 2021року;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 вересня 2021 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08 вересня 2021 року;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 від 09 вересня 2021 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 09 вересня 2021 року;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_16 від 09 вересня 2021 року;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 09 вересня 2021 року;
- повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 09 вересня 2021 року;
- протоколом обшуку від 11 вересня 2021 року;
- ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2021 року у справі № 712/10013/21;
- ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року у справі № 712/10013/21;
- іншими матеріалами кримінального провадження № 0002457.
Враховуючи викладене, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні останнім кримінального правопорушення, що відповідно до ч.5 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин.
Постановою керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_17 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002457 продовжено до трьох місяців, тобто до 09 грудня 2021 року.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконний вплив на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинення іншого кримінального правопорушення.
На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати і не зменшились.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
Відповідно до ч.4 ст. 296 КК України, дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, -
караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Враховуючи викладене, згідно ч.5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, класифікується як тяжкий злочин.
Згідно п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_18 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення останнім кримінального правопорушення:
02 березня 2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
07 травня 2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано частково не відбуте покарання у вигляді 2 місяців позбавлення волі за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2012 року, та визначено остаточну міру покарання у вигляді 2 років 2 місяців. Звільнений 15 липня 2016 року, у зв`язку з відбуттям строку покарання.
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2020 року ОСОБА_18 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 місяців арешту.
13 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0002498 за фабулою:
«11 вересня 2021 року близько 11 години 30 хвилин в приміщенні залу судових засідань № 2 Соснівського районного суду м. Черкаси, що за адресою м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, під час судового засідання при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній неодноразово висловлював на адресу судді погрози вбивства та застосування насильства, які вона сприйняла як реальні та пов`язані із її діяльністю при здійснені правосуддя» - правова кваліфікація - ч.1 ст. 377 КК України.
В ході досудового розслідування допитані не всі встановлені органом досудового розслідування свідки вказаного кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань чи відмови від надання показань, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.
На даний час, вказані ризики продовжують існувати і не зменшились, а тому, з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , виникла необхідність у продовженні раніше застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2021 року клопотання слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 вересня 2021 року за №0002457, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України задоволено.
Продовжено строк застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 грудня 2021 року включно.
Судове рішення мотивовано тим, що слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
На даний час, вказані ризики продовжують існувати і не зменшились, а тому, з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , виникла необхідність у продовженні раніше застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання від 26 жовтня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного щодо підозрюваного ОСОБА_7 та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово покидати помешкання за адресою: АДРЕСА_1 та поклавши на нього обов`язок носити засіб електронного контролю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у даному випадку в ухвалі слідчого судді відсутні відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Окрім того, сторона обвинувачення при зверненні з клопотанням не врахувала той факт, що такий запобіжний захід як домашній арешт, з покладенням на підозрюваного додаткових обов`язків в повній мірі може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків. Адже у підозрюваного ОСОБА_7 намірів ухилитися від проведення слідчих дій та явки до слідчого, прокурора чи суду немає.

Також вагомою обставиною являється те, що ОСОБА_7 має стабільні та міцні соціальні зв`язки. Підозрюваний одружений та має малолітню дитину, а перебування ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі протягом двох місяців, призвело до того, що всі витрати, що необхідні для утримання дитини, якій ще не виповнилося двох років, побутові витрати і в тому числі оплата вартості оренди житла покладена на дружину підозрюваного, яка на даний час фактично перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не має змоги працювати.

Зміна запобіжного заходу надасть підозрюваному змогу, перебуваючи за місцем свого проживання, піклуватись про дитину, а його дружина матиме змогу лікуватися.

Щодо строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді вказує, що оскаржуване рішення було прийнято 28 жовтня 2021 року і в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення, а повний текст рішення складено 1 листопада 2021 року і отриманий 3 листопада 2021 року. Таким чином строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Крім того, зі змісту вказаної постанови вбачається, що у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Як видно з матеріалів справи, клопотання слідчого 28 жовтня 2021 року розглянуто за участі прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , і постановлено вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали. Разом з тим, зважаючи на те, що захисник ОСОБА_8 отримав копію повного тексту ухвали слідчого судді 03 листопада 2021 року і 05 листопада 2021 року подав апеляційну скаргу, у даному конкретному випадку, колегія суддів вважає за можливе поновити пропущений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0002498 внесені 08 вересня 2021 року за фабулою: «08.09.2021 близько 15 години 53 хвилин четверо невстановлених осіб, перебуваючи в громадському місці на території біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на грубе і нахабно виявлене порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загально визнаними правилами поведінки і моральності, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення хуліганства групою осіб із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, не звертаючи увагу на присутність інших осіб та роботу підприємств, установ та організацій, погрожували застосуванням вищевказаного предмета, чим порушили громадський порядок і спокій громадян» - правова кваліфікація - ч.4 ст.296 КК України.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в громадському місці біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , нехтуючи загально визнаними правилами поведінки і моральності, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, ззовні схожого на пістолет, тримаючи його у руках направленим дульним зрізом у бік осіб, з якими мав конфлікт, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які, в свою чергу, погрожували підозрюваному предметами, спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: предметами схожими на вогнепальну зброю, не звертаючи увагу на присутність інших осіб та роботу підприємств, установ та організацій, погрожував застосуванням вищевказаного предмета, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.
Згідно рапорту заступника командира роти №1 УПП в Черкаській області ОСОБА_19 , під час чергування останній став очевидцем конфлікту 08 вересня 2021 року, та особистої участі підозрюваного ОСОБА_7 в ньому із застосуванням предмета, ззовні схожого на пістолет чорного кольору.
Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 «намагався сісти до автомобіля «Нісан Тіана» та покинути місце пригоди, в цей час мій напарник став біля капоту вищезазначеного автомобіля та наказав особам залишатись на місці, після чого ОСОБА_7 почав конфліктувати з моїм напраником.виражаючись в його бік нецензурною лайкою…
В подальшому ОСОБА_7 намагався сісти за кермо автомобіля «Нісан тіана», на що я,підійшовши до нього, наказав йому залишатися на місці».
08 вересня 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
09 вересня 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2021 року у справі № 712/10013/21, залишеною без змін Черкаським апеляційним судом 16 вересня 2021 року, підозрюваному ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 листопада 2021 року включно.
Постановою керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_17 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002457 продовжено до трьох місяців, тобто до 09 грудня 2021 року включно.
Відповідно до ч.4 ст. 296 КК України, дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, -
караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Враховуючи викладене, згідно ч.5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, максимальне покарання передбачено у виді семи років позбавлення волі. При цьому, кваліфікація дій ОСОБА_7 від початку досудового розслідування не змінилась.

Зокрема, слідчий суддя дослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Всупереч доводам сторони захисту, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим і прокурором доведено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, і дають підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, у тому числі у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного у їх сукупності, його неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Наведене нівелює доводи сторони захисту про недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного, на які посилається сторона захисту в своїй апеляційній скарзі, зокрема, те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, орендує більше ніж півроку квартиру, має на утриманні малолітню дитину, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Слід звернути увагу, що доводи захисника про наявність міцних соціальних зв`язків, та необхідність утримувати дружину та малолітню дитину, колегія суддів оцінює критично та враховує, що підозрюваний не працевлаштований та не має стабільного доходу, крім того обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на якому наполягає сторона захисту, не сприятиме його працевлаштуванню.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , оскільки слідчий і прокурор у повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 , під вартою, матеріали судового провадження не містять.

З огляду на викладене підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі, у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження сторони захисту, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Поновити захиснику ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2021 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 17 листопада 2021 року.

Судді