У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1557/17

№ 1-кп/183/507/21

23 вересня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000014 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення військової судової експертизи. Клопотання мотивоване тим, що 27.03.2017 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.4 ст. 407 КК України. ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, проходячи військову службу по мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , на посаді механіка-водія інженерно-дорожнього взводу, інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення, у військовому званні «солдат», будучи відрядженим до військової частини НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_3 , 27 березня 2015 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за межами розташування військової частини до 07 квітня 2015 року, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
На думку прокурора, необхідність призначення військової експертизи під час судового розгляду обґрунтовується тим, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_5 не оспорював жодних матеріалів, зібраних органом досудового розслідування, визнавав провину у вчиненому, погодився з матеріалами службового розслідування, проведеного військовою частиною польова пошта НОМЕР_3 , але під час судового розгляду ОСОБА_5 .Г змінив позицію по справі, щодо визнання вини, та згоди з дослідженими матеріалами, що й зумовило звернення сторони обвинувачення з вказаним клопотанням.
На вирішення експерту просив поставити наступні запитання: коли та на яких підставах ОСОБА_5 призвано до лав Збройних Сил України? З якого часу ОСОБА_5 отримав статус військовослужбовця? В який період ОСОБА_5 проходив військову службу? На якій підставі ОСОБА_5 звільнено з лав Збройних Сил України? Які службові обов`язки мав ОСОБА_5 , обіймаючи посаду водія відділення розмінування інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення, відповідно до Статутів ЗС України? Які обов`язки ОСОБА_5 мав як військовослужбовець? На яких правових підставах ОСОБА_5 міг залишити розташування в/ч НОМЕР_2 , до якої був відряджений (місце служби)? Який порядок дій посадових осіб військових частин польова пошта НОМЕР_1 та НОМЕР_2 під час виявлення відсутності на службі солдата ОСОБА_5 , чи дотримані вимоги Статутів Збройних Сил України та вимоги іншого законодавства під час виявлення відсутності ОСОБА_5 .? Чи порушив ОСОБА_5 вимоги статутів Збройних Сил України, перебуваючи з 27 березня 2015 по 07 квітня 2015 року поза місцем служби? Чи порушено ОСОБА_5 встановлений порядок проходження військової служби, якщо так, в чому це полягало, які норми законодавства порушені?
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. При цьому захисник зазначив, що підстави для призначення та проведення зазначеної експертизи відсутні, а прокурор займається нічим іншим, як збиранням нових доказів в ході судового розгляду, що є неприпустимим. Просив відмовити в задоволенні клопотання.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Тобто, відповідно до вимог ст. 332 КПК України проведення експертизи за ухвалою суду можливе під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження, за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст.244 КПК України слідчий суддя або суд задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта.
Відповідно до ст.1 Закону України«Про судовуекспертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Наказом від 08 жовтня 1998 року № 53/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145, затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.
Відповідно до п. 9.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, основними завданнями військової експертизи є: встановлення обставин застосування та дій військових формувань; встановлення обставин, що призвели до настання тяжких наслідків, загибелі людей (військовослужбовців, працівників Служби безпеки України, Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших представників міністерств і відомств, цивільного населення), втрати озброєння, військової техніки, об`єктів державної влади та інфраструктури, особистого майна громадян під час застосування військових формувань; встановлення відповідності дій (бездіяльності) посадових осіб вимогам керівних документів (покладених обов`язків). Цією ж Інструкцією затверджено орієнтовний перелік питань, які можуть бути вирішені в ході проведення військової експертизи.

Таким чином, вирішуючи клопотання про призначення судової експертизи в ході судового розгляду, суд має встановити наявність підстав для призначення експертизи, перелік обставин, які мають бути встановлені, шляхом вирішення питань, поставлених експерту, а також неможливість встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, іншими засобами доказування, окрім висновку експерта.

Водночас, обставини, які, на думку прокурора, мають бути встановлені, шляхом вирішення питань, поставлених експерту, зокрема, коли та на яких підставах ОСОБА_5 призвано до лав Збройних Сил України? З якого часу ОСОБА_5 отримав статус військовослужбовця? В який період ОСОБА_5 проходив військову службу? На якій підставі ОСОБА_5 звільнено з лав Збройних Сил України?, тощо, фактично є обставинами, які підлягають доказуванню, відповідно до вимог ст. 91 КПК України, і їх встановлення не потребує спеціальних знань.

Крім того, посилання прокурора на той факт, що обвинувачений під час досудового розслідування визнавав себе винним, а в ході судового розгляду змінив свою позицію, як на підставу для призначення військової експертизи, суд вважає непереконливими, оскільки давати зізнавальні показання, відмовитись давати показання, змінювати показання це право обвинуваченого і такі його дії не тягнуть жодних процесуальних наслідків для визнання чи невизнання його винуватим, а можуть бути враховані судом при призначенні покарання. Зокрема, обвинувачення, що інкримінується особі, не може ґрунтуватись виключно на його зізнвальних показаннях.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, дослідивши подане клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для призначення судової військової експертизи і вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242, 332, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора про призначення судової військової експертизи - відмовити.
Повний текст ухвали оголошено 27 вересня 2021 року о 8 годині 30 хвилин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1