Справа № 134/13/22
Провадження №11-кп/801/304/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.01.2022, якою відмовлено в задоволені клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Звенигородського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:
10 січня 2022 року до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 було засуджено вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 24 січня 2013 року за ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12, ст. 187 ч. 4, ст. 70 ч. 1 КК України до 14 років позбавлення волі.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 березня 2020 року засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання на більш м`яке - обмеження волі.
На даний час засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 частини призначеного вироком суду покарання. За час відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований, порушень режиму не допускав, за сумлінну поведінку та ставлення до праці 4 рази заохочувався правами начальника. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки. Приймає участь в заходах виховного впливу, робить для себе позитивні висновки. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває, заборгованості за виконавчими листами не має.
Таким чином, після заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_7 продовжив доводити своє виправлення, про що свідчить відсутність застосованих до нього стягнень та позитивна характеристика, надана установою, де він на даний час відбуває покарання у виді обмеження волі.
Окрім того, ОСОБА_7 підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».
Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що він став на шлях виправлення, оскільки його виправлення є стабільним та послідовним протягом майже всього часу відбування покарання, окрім його початку, а тому йому може бути замінена невідбута частина покарання більш м`яким, а саме виправними роботами в межах строків, встановлених в Загальній частині КК України.
У випадку заміни засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким виправними роботами, ТОВ «Вінницька птахофабрика» готова прийняти його на посаду підсобного робітника у цех первинної обробки, що підтверджується наявним в матеріалах клопотання гарантійним листом за вих. № 613 від 07.12.2021 року. Також як вбачається з повідомлення Гайсинського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 22.12.2021 року № 42/29/1355-21, персонал даної установи буде здійснювати наглядову пробацію за засудженим ОСОБА_7 згідно чинного законодавства.

Суд першої інстанції, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, відмовив в задоволенні клопотання, так як засудженому ОСОБА_7 ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 березня 2020 року замінено невідбуту частину покарання на більш м`яке - обмеження волі, а саме на 4 роки 1 місяць 16 днів.
Станом на 21 січня 2022 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_7 становить 1 рік 9 місяців 26 днів, а тому, враховуючи, що в силу п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» фактично відбута частина покарання засудженим ОСОБА_7 повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 березня 2020 року, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 не відбув 2/3 частини покарання у виді обмеження волі, а отже відсутні підстави для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким виправними роботами, в зв`язку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовільнити клопотання та замінити ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Шполянського районного суду Вінницької області від 24.01.2013, більш м`яким покаранням у виді виправних робіт на невідбутий строк покарання.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що на підставі Закону «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 втратив чинність Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 за №2453-VI, який зобов`язував суди застосовувати норми права, викладені у постановах Верховного Суду України, однак новий Закон зобов`язує враховувати висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах новоствореного Верховного суду (ст. 13 цього Закону) і відсутня аналогічна норма щодо висновків Верховного Суду України, на висновки якого послався суд у оскаржуваній ухвалі.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_7 відбув 2/3 частини покарання за умисний особливо тяжкий злочин, яке йому було призначено вироком від 24.01.2013, та став на шлях виправлення йому може бути замінено призначене покарання на більш м`яке, а саме на виправні роботи на невідбутий строк покарання.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять замінити ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт, оскільки засуджений відбув 2/3 частини призначеного вироком суду покарання та довів своє виправлення, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки погоджується з судовим рішенням та вважає, що доводи наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для задоволення клопотання, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду з наступних підстав.

Так основною вимогою щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень, наведених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 24 січня 2013 року ОСОБА_7 засуджено за ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12, ст. 187 ч. 4, ст. 70 ч. 1 КК України до 14 років позбавлення волі.

В послідуючому ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 березня 2020 року засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання на більш м`яке у виді обмеження волі, а саме на 4 роки 1 місяць 16 днів.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 82 КК заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Враховуючи, що з часу заміни засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі, на час розгляду 21 січня 2022 клопотання про пом`якшення покарання, ОСОБА_7 ще не відбув 2/3 частини нового покарання у виді обмеження волі, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволені такого клопотання.

Доводи захисту про можливість повторного пом`якшення покарання ОСОБА_7 до відбуття 2/3 зміненого покарання, так як новий Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 не зобов`язав суди застосовувати норми права, викладені у постановах Верховного Суду України, а саме п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам кримінального Закону, а також зазначена ППВС України є діюча та не втратила свою законну силу з прийняттям нового Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що заміна невідбутої частини покарання є передчасною та буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, а тому ухвала суду є законною та обґрунтованою, та відсутні підстави для її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419, 537 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.01.2022 про відмову в задоволені клопотання про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4