Провадження № 1-кс/947/2398/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 000008 від 03.01.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Фрунзівка Одеської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення перебував на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Окнянського відділення поліції Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області, раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000008 від 03.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у тому, що 17 листопада 2019 року обіймаючи посаду інспектора СРПП № 2 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області та перебуваючи у складі екіпажу автопатруля ГРПП «Одр-450», знаходячись на вулиці Горького, на виїзді з смт Окни в бік с. Червоний Орач у зв`язку із виконанням службових обов`язків, діючи всупереч вимогам ст.ст. 3, 19, 21, 27, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» та грубо порушуючи норми, передбачені ст.ст. 29, 30, 31, 36, 37, 42, 43, 44 вказаного Закону, нехтуючи покладеними на нього службовими обов`язками працівника правоохоронного органу, перевищуючи свої службові повноваження без наявних на те законних підстав, при відсутності будь-якої загрози як своєму життю і здоров`ю, оточуючим, так і публічній безпеці та громадському порядку, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на безумовне зломлення волі потерпілого через застосування до нього насильства, діючи з прямим умислом та мотивом недопущення послаблення особистого авторитету як працівника правоохоронного органу, та метою утвердження особистої зверхності над потерпілим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо допускаючи їх настання що явно виходить за межі наданих йому Законом повноважень, застосував відносно ОСОБА_6 , який жодних протиправних дій та правопорушень не вчиняв, фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби, завдаючи йому особливого фізичного болю і моральних страждань, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості, за наступних обставин.

Так, згідно книги нарядів Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області з 08:00 год. 17.11.2019 до 08.00 год. 18.11.2019 на службу по охороні публічного порядку на території Окнянського району Одеської області у складі автопатруля ГРПП «Одр-450» на службовому транспортному засобі «ВАЗ-21074» д.н.з. НОМЕР_1 у однострої з табельною та автоматичною вогнепальною зброєю, спеціальними засобами поліцейського примусу, індивідуального захисту та засобами веденння відео-аудіофіксації (бодікамерами) заступили: інспектор СРПП № 2 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та поліцейський СРПП № 1 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області сержант поліції ОСОБА_7 .

Під час несення служби, 17.11.2019, о 18:48 год., вище перелічені працівники екіпажу автопатруля ГРПП «Одр-450», перебуваючи на вулиці Горького, на виїзді з смт Окни в бік с. Червоний Орач, за допомогою сигнального диска з червоним сигналом, подали сигнал зупинки водію автомобіля марки «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_2 за кермом якого знаходився ОСОБА_6 , а на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_8 , на що вищевказаний автомобіль прийняв у право, та зупинився на узбіччі дороги.

Надалі, до зупиненого автомобіля підбіг працівник поліції ОСОБА_4 та самостійно відчинивши водійські двері не повідомивши водію ОСОБА_6 про причини зупинки, почав вимагати від водія та пасажира залишити транспортний засіб «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_2 . Вважаючи дії працівників поліції незаконними щодо зупинки транспортного засобу та вимоги залишити останній, пасажир ОСОБА_8 вступила у словесну суперечку з працівником поліції ОСОБА_4 який силоміць намагався витягти водія ОСОБА_6 з салону автомобіля.

У подальшому, 17.11.2019, близько 18:48 год., під час словесного конфлікту та долаючи опір пасажира який намагався утримати ОСОБА_6 в салоні автомобіля, інспектор СРПП № 2 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надав вказівку поліцейському СРПП № 1 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 який стояв поруч, застосувати заходи фізичного впливу до пасажира з метою усунення перешкод щодо примусового видалення водія з салону автомобіля.

Під час цього, інспектор СРПП № 2 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , у порушенні вимог ч. 2 ст. 31, ч. 1 ст. 43, ч. 3, п. 3 ч. 4 ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію», якою визначено підстави для застосування засобів, споряджених речовинами сльозогінної і дратівної дії, о 18 год. 50 хв. 57 сек. (далі 18:50:57 год.) перевищуючи свої службові повноваження,реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на безумовне зломлення волі потерпілого через застосування до нього насильства, діючи з прямим умислом та мотивом недопущення послаблення особистого авторитету як працівника правоохоронного органу, та метою утвердження особистої зверхності над потерпілим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо допускаючи їх настання що явно виходить за межі наданих йому Законом повноважень, застосував у салоні автомобіля «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_2 спецзасіб «Терен 4М» направивши останній в обличчя водію ОСОБА_6 , незважаючи на те, що в автомобілі також перебувала пасажир ОСОБА_8 , яка не вчиняла жодних правопорушень. Внаслідок протиправних дій зазначеного працівника поліції, водій ОСОБА_6 та пасажир ОСОБА_8 зазналифізичного болю.

Далі, інспектор сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_4 о 18:53:41 год. не звертаючи уваги на протиправність своїх дій та наслідків, до яких вони призводять, розуміючи справжню ситуацію, але навмисно розцінюючи машинальні дії ОСОБА_6 , як вчинення начебто нападу на нього, як працівника правоохоронного органу, ігноруючи вимоги ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 31, ч. ч. 1, 3 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію», перевищуючи свої службові повноваження тримаючи лівою рукою водія за комір куртки реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на безумовне зломлення волі потерпілого через застосування до нього насильства, діючи з прямим умислом та мотивом недопущення послаблення особистого авторитету як працівника правоохоронного органу, та метою утвердження особистої зверхності над потерпілим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо допускаючи їх настання що явно виходить за межі наданих йому Законом повноважень, наніс удар правою рукою стиснутою в кулак в ліву скроню голови ОСОБА_6 після чого застосувавши фізичну силу витягнув останнього з салону автомобіля.
При цьому, о 18:53:56 17.11.2019 інспектор СРПП ОСОБА_4 грубо порушуючи вимоги ст. ст. 29, 30, 42 ЗУ «Про національну поліції», діставши спеціальній засоби кайданки, та скориставшись безпорадним станом ОСОБА_6 умисно, протиправно надягнув їх на руки останнього.
У подальшому, в період часу з 18:54:51 год. до 19:00:38, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, інспектор СРПП ОСОБА_4 перевищуючи свої службові повноваженняреалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на безумовне зломлення волі потерпілого через застосування до нього насильства, діючи з прямим умислом та мотивом недопущення послаблення особистого авторитету як працівника правоохоронного органу, та метою утвердження особистої зверхності над потерпілим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо допускаючи їх настання що явно виходить за межі наданих йому Законом повноважень, наніс удар своєю правою ногою в область лівої частини обличчя ОСОБА_6 коли останній перебував в положенні лежачі, обличчям до землі, із застебнутими за спиною кайданками руками та намагався підняти голову.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 втратив свідомість знаходячись на проїзній частині дороги з лівого боку автомобіля «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_2 .
Внаслідок грубого порушення інспектором СРПП ОСОБА_4 вимог п.п.1,4 ч.1 ст. 18, ч. 2 ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію» щодо надання невідкладної до медичної та медичної допомоги особам, які опинились в безпорадному стані, ОСОБА_8 о 19:02 год. 17.11.2019 зателефонувала на спецлінію лінію «102» та повідомила про неправомірні дії працівників поліції та викликала бригаду швидкої медичної допомоги.
В результаті вищезазначених незаконних та протиправних дій з боку інспектора СРПП № 2 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому передньої та задньої стінок лівої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових уламків, з розповсюдженням лінії перелому на нижню та зовнішню стінки лівої орбіти, закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У кримінальному провадженні ОСОБА_4 16 лютого 2022 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 365 КК України.

Слідчий звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи його тим, що під час проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_4 може використовувати здобутий ним досвід під час проходження служби у правоохоронних органах, оскільки підозрюваний працював в правоохоронних органах, має відповідні навички проведення оперативно-розшукових заходів, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності спрямовувати вказані навички на знищення речей та документів, що матиме негативний вплив на хід досудового розслідування;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів

у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином(п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України)

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав у повному обсязі та просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання в частині застосування цілодобового домашнього арешту та просив застосувати особисте зобов`язання у зв`язку із тим, що він за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох дітей, одна дитина потребує лікування, має на утримання батька, який є особою з інвалідністю 3 групи.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання, ОСОБА_4 16 лютого 2022 повідомлено про підозру за ч.2 ст.365 КК України - у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувались насильством, застосуванням спеціальних засобів, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, особу підозрюваного, з огляду на його тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого можливого визнання винним у його вчиненні у встановленому законом порядку судом, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, доведені.

Таким чином, з огляду на викладене, з метою запобігання ризиків передбачених п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 000008 від 03.01.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зобов`язавши останнього цілодобово не залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 16.04.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та понятими у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1