Справа № 953/2589/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування призначеного покарання відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Харків, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 22.02.2021 року вироком Київського районного суду м. Харкова,

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшли матеріали особової справи ОСОБА_4 разом з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання і направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2021 року у виді обмеження волі строком на 2 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що 21.04.2021 року у приміщенні уповноваженого органу з питань пробації гр. ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку та попереджений про те, що у разі невиконання покладених па нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання. Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію засудженому ОСОБА_4 було встановлено днем явки 2-гу, 3-тю, 4-ту середу кожного місяця. 12.05.2021, 21.07.2021 засуджений не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, заздалегідь про поважність причини неявки не повідомив. У зв`язку з викладеним, орган пробації звернувся до суду з даним клопотанням.
Прокурор через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, заперечував проти задоволення клопотання представника органу пробації, вважаючи його необґрунтованим та передчасно заявленим.
ОСОБА_4 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання органу пробації за його відсутності, у задоволенні просив відмовити, посилаючись на поважність причин неявки до органу пробації.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 року обмеження волі. Відповідно до статті 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановити випробувальний строк на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. В силу ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Як вбачається з матеріалів особової справи, 21.04.2021 року ОСОБА_4 ознайомився з порядком та умовами відбування іспитового строку та був попереджений про те, що у разі невиконання покладених па нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного покарання.
12.05.2021 року та 21.07.2021 року ОСОБА_4 на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився. Однак з`явившись 13.05.2021 р. та 28.07.2021 р. відповідно, надав письмові пояснення щодо причин неявки.
Відповідно до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.
У відповідності до ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з положенням ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконає покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративній стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до положень ст. 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України: 1. У разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. 2. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. 3. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. 4. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності. 5. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені. 6. Особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом Національної поліції у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством .
В даному випадку, вищезазначеними нормами детально регламентовані дії органу пробації у випадку ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом. До таких дій віднесено затримання засудженого і конвоювання його органом національної поліції.
Згідно п.п.5.2, 5.3 Розділу VІ Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року № 270/1560 якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (п. 5.2). Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання (п. 5.3).
Пунктом 10 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.
Проте, представником органу пробації не доведено факт умисного ухилення засудженою від відбування покарання, умисного порушення нею умов призначеного випробування. Дослідивши пояснення засудженого ОСОБА_4 , дослідивши його особову справу, письмові пояснення, суд не вбачає достатніх доказів того, що засуджений умисно ухилявся від виконання покладених на нього судом обов`язків, і фактів, які б свідчили про небажання засудженого стати на шлях виправлення суду не надано.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність на теперішній час підстав для задоволення вказаного подання відносно засудженого ОСОБА_4 , поведінку якого не можна розцінювати як грубе порушення умов іспитового строку, а також як невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду. Разом з цим, вищевикладене не позбавляє орган пробації у випадку наявності підстав, визначених КВК України знов звертатись до суду з повторним поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 78 ч.2 КК України, ст. ст. ст. ст. 369-372, 476, 537, 539 КПК України, ст. 166 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :
В задоволенні клопотання заступника начальника Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя -