Справа №-613/123/19 Провадження №-1-кп/613/18/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000539 від 06 жовтня 2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів, Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, що має двох неповнолітніх дітей,працюючого ФОП « ОСОБА_11 », підприємцем, освіта вища, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 , 06 жовтня 2018 року, близько 13.00 год., перебуваючи в м. Богодухів, на вул. Центральній, поблизу домоволодіння №203, Харківської області, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , що виникли у зв`язку з веденням підприємницької діяльності останнім, маючи умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_9 два удари кулаком правої руки по обличчю та один удар правою ногою по лівій нозі, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, у вигляді забійної рани на голові, синця на обличчі, садна на нижній лівій кінцівці, які за ступенем тяжкості відповідно до висновку судово медичної експертизи №12-14/113-БГ/18 від 17 жовтня 2018 року , кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, та пояснив, що він знайомий з ОСОБА_9 з 2008 року, коли придбав житловий будинок, що знаходиться поряд з магазином останнього, між ними склалися недобросусідські відносини, з його боку постійно чув погрози та образи в його бік та в бік його сім`ї. Неодноразово виникали суперечки з приводу того, що за магазином спалювали сміття дим від якого йшов до кімнат будинку, зокрема у спальні дітей. Він звертався до Богодухівської міської ради з проханням допомогти у вирішенні даного питання. Окрім цього, ОСОБА_9 , на земельній ділянці за магазином, яка межує з його земельною ділянкою, облаштував місце де ремонтуються належні йому транспортні засоби - автобуси. Ремонтні роботи ведуться з 05.00 год. до пізнього вечора, постійно чути стукіт та грюкіт. Крім того, там миються ці транспортні засоби, а вода з мастилом тече на його земельну ділянку, де він садить городину. Там же розташований ангар для транспортних засобів. Особливо загострилися стосунки після того, як у 2013 році ОСОБА_9 переобладнав частину приміщення магазину під сауну з басейном, яка працює цілодобово. Звідти постійно чути гамір, голосний сміх, нецензурну лайку від відвідувачів закладу, що заважає його сім`ї спокійно відпочивати, оскільки приміщення сауни знаходиться в трьох метрах від його будинку. Крім того, відвідувачі палять під вікнами спальних кімнат, і влітку він немає можливості відчиняти вікна. Вони неодноразово намагалися домовитися з ОСОБА_9 , щоб припинив роботу сауни після 22.00 год., зробив водовідведення від свого магазину та припинив проводити ремонтні роботи транспорту, на що останній реагував агресивно, навіть погрожував його дружині, коли та була вагітною. Остання боялася вийти з будинку, вона навіть зверталася з приводу погроз з боку ОСОБА_9 , до правоохоронних органів та до міської ради. Діяльність останнього негативно впливає не лише на його сім`ю, але і на інших сусідів, які також неодноразово на нього скаржилися в різні інстанції. Вказав, що ОСОБА_9 також на нього неодноразово скаржився до Богодухівської міської ради, хотів встановити сервітут, забрати частину належної йому ділянки землі. Зазначив, що їх спілкування завжди закінчувалося сваркою. 04 жовтня 2018 року в лазні було шумно, він викликав працівників поліції, які приїхали, але двері ніхто не відчинив. Тоді вони зателефонували до ОСОБА_9 і попрохали його приїхати на місце, на що останній відмовився, повідомив, що він відпочиває, а лазня не працює. 06 жовтня 2018 року він близько 13.00 год. вийшов на вулицю, щоб зустріти своїх батьків та прибирати біля двору пляшки, та папірці з магазину. В цей час він почув нецензурну лайку, яка звучала від ОСОБА_9 в його бік. Він говорив: - « Що це таке, чому я відпочиваю вдома, а через тебе мене турбують, ти тут ніхто». Потім останній плюнув в обличчя та вдарив кулаком правої руки в скроню ближче до ока, від чого той, від несподіванки, впав на спину на землю, а ОСОБА_9 навалився зверху та почав душити. В цей час вийшла його дружина, яка сфотографувала все на телефон, та після цього почала їх розтягувати. Бійка між ними трапилася на ділянці, що ближче до магазину. Зазначив, що в цей день він не вживав спиртних напоїв, оскільки взагалі не вживає алкоголь, після подій на освідоцтво до медичного закладу його не возили. Пояснив, що можливо він і вдарив ОСОБА_9 в той час коли намагався його скинути з себе, допускає, що від цього могли бути якісь тілесні пошкодження, але спеціально він його не бив. Також, зазначив, що ОСОБА_9 на землю не падав, ногами він його не бив, оскільки в нього це б не вийшло, і зверху на ОСОБА_9 він не сидів. Від удару, що наніс ОСОБА_9 , у нього був синець на оці, він звертався до судово медичного експерта. Коли вони вже лежали на землі, то на вулицю вийшла його дружина, а потім, на крики, вийшла сусідка ОСОБА_12 , після цього все припинилося, ОСОБА_9 зліз з нього. Вказав, що коли його першим вдарив ОСОБА_9 , на вулиці нікого не було, тому цього ніхто не бачив. Працівників поліції викликав ОСОБА_9 , він їх не викликав, бо вийшов з будинку без телефону. Коли приїхали працівники поліції він написав заяву, що ОСОБА_9 на нього напав, заяву було зареєстровано, але далі справа не пішла. Вони кожен окремо спілкувалися з працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , пояснив, що він є власником магазину на АДРЕСА_2 , частину якого здає в оренду ОСОБА_13 , а іншу частину магазину він переобладнав під зону відпочинку для своїх працівників. За весь час володіння він постійно покращував територію, з боку ОСОБА_10 , він підсипав паркан, бо там було розмито водою, посадив дерева, виноград, розбив газон, посадив квіти. Техніка там ремонтувалась багато років тому, ще до того , як там поселився ОСОБА_10 , зараз там немає нічого. З обвинуваченим у них неприязні відносини, оскільки останній неодноразово на нього скаржився у різні інстанції з приводу підприємницької діяльності, виїздили комісії, але жодна скарга не знайшла свого підтвердження, він постійно погрожував, що закриє магазин. Такі ж відносини і з сусідкою з іншого боку, яка також на нього постійно скаржиться. 06 жовтня 2018 року він привіз саджанці дерев, щоб посадити. На порозі магазину стояли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , він з ними привітався, та пішов до свого автомобіля. В цей час із-за туй, з боку свого домоволодіння вискочив ОСОБА_10 , та почав кричати на нього , виражаючись при цьому нецензурною лайкою. Останній несподівано вдарив його двічі кулаком правої руки в обличчя, розсік брову, потім вдарив ногою в ліве коліно, він впав на спину, на землю біля свого автомобіля, а обвинувачений накинувся зверху та продовжив наносити удари. Він весь час намагався його стримувати та скинути з себе, при цьому переживав за те, що може бути спричинено значну шкоду його здоров`ю, оскільки він переніс операцію і йому заборонено займатися тяжкою роботою та навантаженням на ногу. Йому вдалося скинути з себе обвинуваченого і в цей час вийшла його дружина, сфотографувала їх, та нанесла йому декілька незначних ударів. Наголосив, що він не займав першим ОСОБА_10 , не підходив до нього та не кликав до себе, його дії були для нього несподіваними, він не наносив йому ударів, не душив, а намагався лише скинути з себе. Після бійки у нього був сильний моральний стрес, він не міг ходити на роботу, спілкуватися з людьми, був підірваний його авторитет, так як він доволі відома людина в місті. Вказав, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, так як, коли він на нього навалився, то почув запах алкоголю. Бійку бачили ОСОБА_14 , продавчиня магазинну та ОСОБА_15 , який іноді допомагає в магазині, які стояли на ганку магазину, та ОСОБА_16 , інша продавчиня, що підливала квіти, вони ніяких дій не чинили. Також наголосив, що ці люди не працюють у нього, оскільки магазин зданий в оренду. Поліцію викликав він особисто, та зайшов до магазину, щоб менше бачили люди. Поки не приїхала поліція до магазину заходили мати ОСОБА_10 та його дружина, та говорили, що він нічого не докаже, вони на нього також будуть скаржитися. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_10 не заспокоювався, продовжував виражатися нецензурною лайкою та погрожувати йому. Працівники поліції запропонували йому пройти освідоцтво на стан сп`яніння в медичному закладі, на що той категорично відмовився. Уточнив, що бійка тривала приблизно три п`ять хвилин.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона працює продавцем в магазині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Знайома як з ОСОБА_10 , оскільки той проживає по-сусідству з магазином, так і з ОСОБА_9 , який є власником магазину і здає його в оренду. 06 жовтня 2018 року вона приблизно о 13.00 год. розмовляла на порозі магазину з ОСОБА_15 . В цей час під`їхав ОСОБА_9 , привітався з ними, та зайшов за свій автомобіль і відкрив багажник. Зі свого двору вийшов ОСОБА_10 і рухаючись в бік ОСОБА_9 почав лаятися нецензурними словами, говорити, що йому набридла вже його сауна і до якого часу це все буде продовжуватися. Він підходив, а ОСОБА_9 відходив та намагався його заспокоїти, але ОСОБА_10 наблизившись вдарив ОСОБА_9 двічі кулаком правої руки в обличчя, куди саме вона не бачила, далі вдарив ногою в коліно лівої ноги і після цього останній впав на землю, а ОСОБА_10 насів на нього. ОСОБА_9 жодного удару ОСОБА_10 не наніс він лише захищався. Події відбувалися приблизно в десяти метрах від неї, за машиною, але вона добре все бачила, жодних дій при цьому не чинила. Також свідками подій були ОСОБА_15 , який стояв з нею на порозі, та з вікна магазину бачила ОСОБА_16 . Коли чоловіки боролися вийшла також дружина ОСОБА_10 , яка намагалася їх розтягнути. До конфлікту у ОСОБА_10 на обличчі ніяких пошкоджень не було. Коли все закінчилося ОСОБА_9 викликав працівників поліції. Поки чекали поліцію вона весь час знаходилась на порозі магазину, не відлучалась, батьків ОСОБА_10 вона не бачила, мати заходила до магазину, коли приїхала поліція і спілкувалась з потерпілим. Зазначила, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і раніше виникали конфлікти через сауну, але це були словесні перепалки.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що у нього ніяких немає взаємовідносин з ОСОБА_10 , а от з ОСОБА_9 у нього дружні відносини, вони знайомі тривалий час, працювали на одному підприємстві. 06 жовтня 2018 року близько 13.00 год. він з ОСОБА_14 стояв на порозі магазину. В цей час під`їхав ОСОБА_9 , підійшов до них привітався, та повернувся до автомобіля. ОСОБА_10 вийшов зі свого двору, та почав ображати ОСОБА_9 , наближаючись до останнього. ОСОБА_9 знаходився в цей час за своїм автомобілем, ОСОБА_10 підійшов до нього та несподівано вдарив кулаком правої руки в ліву скроню, а потім ногою в ліве коліно, від чого той впав на землю. Обвинувачений навалився на нього зверху, почалася штовханина, в цей час вийшла дружина ОСОБА_10 і намагалася їх розтягнути. Він був свідком всього конфлікту, який тривав приблизно п`ять хвилин, і може стверджувати, що ОСОБА_9 не наніс жодного удару обвинуваченому. Після цього вони піднялися з землі і потерпілий почав викликати поліцію. Свідками подій були дружина ОСОБА_10 , він та ОСОБА_14 , більше на вулиці нікого не було. На виклик приїхали два працівники поліції, один записував свідчення ОСОБА_10 , а інший ОСОБА_9 . Зазначив, що він також давав свідчення працівникам поліції. Батьки ОСОБА_10 приїхали після того, як приїхали працівники поліції, мати заходила до магазину, розмовляла з ОСОБА_9 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що працює продавцем в магазині по вул. Центральній м. Богодухів, ПП «Гайдук». ОСОБА_9 являється власником будівлі, в якій розташовується магазин. 06 жовтня 2021 року близько 13.00 год. вона поливала квіти біля вікна і бачила, як ОСОБА_9 стояв біля свого автомобіля на зустріч до нього прямував ОСОБА_10 , який голосно висловлювався нецензурною лайкою, після чого останній двічі вдарив ОСОБА_9 в область скроні, один раз по коліну і сів на нього зверху. ОСОБА_9 почав вириватись і опинився зверху на ОСОБА_10 , в цей час вийшла жінка останнього і не розмиряла їх, а навпаки провокувала. Пізніше вона побачила, що у ОСОБА_9 була кров на обличчі. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_10 висловлювався нецензурною лайкою, в їх бік.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона є квартальною в АДРЕСА_1 . Повідомила, що їй відомо, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вже не перший рік йде ворожнеча, через діяльність бані, яку відкрив ОСОБА_17 по-сусідству з домоволодінням ОСОБА_10 . Вікна дитячої та спальної кімнати ОСОБА_10 виходять у двір до цієї бані, що приносить останньому великі незручності, оскільки відпочивальники постійно шумлять. З цього приводу він неодноразово звертався до неї, як до квартальної і вони разом писали звернення до міської ради, звертались до прокуратури та поліції. 06 жовтня 2018 року близько 13:30 вона поралась по господарству на території свого домоволодіння, почувши якісь крики, вийшла за двір подивитись що сталось. Там вона зрозуміла, що кричала дружина ОСОБА_10 , а в цей час ОСОБА_9 стояв на колінах над ОСОБА_10 , який лежав на землі. Дружина ОСОБА_10 намагалась відтягнути ОСОБА_9 . Пізніше останній викликав поліцію та привів охоронця з бані і сказав, що він буде свідком. У ОСОБА_10 було синє око. Зазначила, що нікого більше під час бійки між останніми поряд не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що він працює в Богодухівському відділі поліції інспектором СГРПП. Коли саме були події він не пам`ятає, він був на службі разом з ОСОБА_19 , надійшов виклик що біля магазину на «Перемозі» ОСОБА_10 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , вони виїхали на виклик. Прибули до магазину на вул. Центральній, там були ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , його дружина та працівники магазину. У ОСОБА_9 були пошкодження на обличчі, йшла кров, у ОСОБА_10 на обличчі нічого не було. Обоє чоловіків були збуджені, з урахуванням подій, що відбувалися, чи перебували вони в стані алкогольного сп`яніння йому не відомо, від ОСОБА_10 було чути запах алкоголю. Їм обом запропонували пройти освідоцтво в медичному закладі, але вони відмовились. Від усіх присутніх були відібрані пояснення, тобто зібрали первинні матеріали, це зайняло приблизно годину, і повернулись назад до райвідділку. Всі говорили, що між чоловіками стався конфлікт і вони побилися. Йому особисто також відомо, що між чоловіками часто виникають конфлікти з приводу сауни, тому що на один з таких конфліктів він також виїжджав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що він працює в Богодухівському відділі поліції інспектором СГРПП. Взаємовідносин ні з ОСОБА_10 , ні з ОСОБА_9 ніяких немає. Восени 2018 року він перебував на чергуванні разом з ОСОБА_18 . Вони приїхали на виклик на АДРЕСА_1 , точного номеру не знає. Причиною стало те що побилися сусіди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . У ОСОБА_9 були пошкодження на обличчі, садно. Він особисто опитував ОСОБА_10 , та його дружину, а ОСОБА_18 відбирав пояснення від ОСОБА_9 та від свідків. Причини конфлікту він не пам`ятає. У ОСОБА_10 ніяких пошкоджень не було, вів себе збуджено, бігав кричав, йому зробили декілька зауважень, з ОСОБА_9 вони перекидалися лайливими словами. На виклику вони перебували приблизно 40 хвилин. На освідоцтво на стан сп`яніння вони нікого не возили,оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відмовились від проходження освідоцтва. Вказав, що раніше на дану адресу на виклик він не виїзджав.

Допитаний в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_20 пояснив, що він знає ОСОБА_9 , як підприємця з 2013 року, коли почав працювати в Богодухівській міській раді, останній надавав послуги з ремонту оргтехніки. Йому відомо, що у 2012 році Богодухівською міською радою ОСОБА_9 було надано дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку. З 2013 року почалися конфлікти та скарги в міську раду, як з боку ОСОБА_9 так і ОСОБА_10 з приводу меж земельних ділянок, неправомірних дій. Він, як член комісії з вирішення земельних питань неодноразово виїжджав на місце для розгляду скарг починаючи з 2013 року і до даного часу. Вказав, що при вирішенні спорів ОСОБА_10 вів себе постійно напористо він відстоював свої права, а поведінка ОСОБА_9 завжди була зухвалою, він хизується своїми зв`язками та використовува їх. У 2015 році в міську раду звернулося ТОВ «Надія» , як перевізник, з проханням надати сервітут для розміщення транспорту. Було надано відповідь, що земельна ділянка належить ОСОБА_10 , тому звертатися для вирішення даного питання необхідно до нього, а не до міської ради. Через деякий час до нього в кабінет прийшов ОСОБА_9 почав кричати, лаятися, занадто емоційно себе вів, викликав на конфлікт, після того , як він запитав, яке він має відношення до ТОВ «Надії», той плюнув в його бік і вийшов з кабінету та пішов скаржитися на нього до керівництва, як на спеціаліста. Крім того, у 2016 році виїжджала комісія в складі депутатів на земельну ділянку для переобміру, було складено акт з яким ОСОБА_9 не погодився і знову скаржився керівництву на нього. Коли виїздили на місце розглядати скарги, то обидві сторони вели себе агресивно, кричали, але бійок не було. Також йому відомо, що у них є непорозуміння з приводу лазні.

Допитана в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_21 пояснила, що вона знайома з ОСОБА_9 та з ОСОБА_10 , оскільки проживає неподалік від магазину. Спочатку між ними були нормальні стосунки, але після того як у 2013 році відкрилась лазня, яка працює до пізнього години, почалися конфлікти.

Під час судового провадження стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_10 надані наступні письмові докази, які були досліджені у судовому засіданні:
-висновок експерта №12-14/113-БГ/18 від 17 жовтня 2018 року, згідно змісту якого на підставі даних судово- медичної експертизи у ОСОБА_9 , мали місце такі тілесні ушкодження: забійна рана на голові, синець на обличчі, садна на нижній лівій кінцівці. Вищевказані ушкодження виникли від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень , але такими предметами могли бути як кулак людини так і взута нога людини. По ступеню тяжкості ушкодження, що малися у ОСОБА_9 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Враховуючи морфологічні особливості ушкодження, не виключено, що вони могли бути спричинені 06 жовтня 2018 року. Тілесні ушкодження, що малися у ОСОБА_9 виникли не менше ніж від трьох травматичних впливів з прикладенням сили, достатньої для їх виникнення /Т. 2 а.п. 69-70/;

- протокол проведення слідчого експерименту від 24 жовтня 2018 року, за участю потерпілого ОСОБА_9 та фототаблицею до нього, в ході якого останній показав, як ОСОБА_10 наносив йому удари /Т. 2 а.п. 71-76/;

-висновок експерта №12-14/120-БГ/18 від 26 жовтня 2018 року, згідно якого механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , на який він вказав під час проведення з ним слідчого експерименту, відповідає судово медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_9 : забійна рана на голові, синець на обличчі, садна на нижній лівій кінцівці, утворились від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень , але такими предметами могли бути як кулак людини так і взута нога людини, на що і вказав ОСОБА_9 . Мається причинно наслідковий зв`язок між діями, на які вказував потерпілий ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту та тілесними ушкодженнями які були у висновку судово медичної експертизи 12-14/113-БГ/18 /Т. 2 а.п. 77-78/;

-протокол проведення слідчого експерименту від 24 жовтня 2018 року, за участю свідка ОСОБА_16 та фототаблицею до нього, в ході якого остання показала, як ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_9 /Т. 2 а.п. 79-83/;

-висновок експерта №12-14/121-БГ/18 від 26 жовтня 2018 року, згідно якого механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , на який вказала свідок ОСОБА_16 під час проведення з нею слідчого експерименту, вцілому відповідає судово медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_9 : забійна рана на голові, синець на обличчі, садна на нижній лівій кінцівці, утворились від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень , але такими предметами могли бути як кулак людини так і взута нога людини, на що і вказала ОСОБА_16 . Мається причинно наслідковий зв`язок між діями, на які вказувала свідок ОСОБА_16 під час проведення слідчого експерименту та тілесними ушкодженнями які були у висновку судово медичної експертизи 12-14/113-БГ/18 /Т. 2 а.п. 84-85/;

-протокол проведення слідчого експерименту від 24 жовтня 2018 року, за участю свідка ОСОБА_15 та фототаблицею до нього, в ході якого останній показав, як ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_9 /Т. 2 а.п. 86-90/;

-висновок експерта №12-14/123-БГ/18 від 26 жовтня 2018 року, згідно якого механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , на який вказаі свідок ОСОБА_15 під час проведення з ним слідчого експерименту, вцілому відповідає судово медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_9 : забійна рана на голові, синець на обличчі, садна на нижній лівій кінцівці, утворились від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень , але такими предметами могли бути як кулак людини так і взута нога людини, на що і ОСОБА_22 . Мається причинно наслідковий зв`язок між діями, на які вказував свідок ОСОБА_15 під час проведення слідчого експерименту та тілесними ушкодженнями які були у висновку судово медичної експертизи 12-14/113-БГ/18 /Т. 2 а.п. 91-92/;

-протокол проведення слідчого експерименту від 24 жовтня 2018 року, за участю свідка ОСОБА_14 та фототаблицею до нього, в ході якого остання на місцевості, показала, як ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_9 /Т. 2 а.п. 95-97/;

-висновок експерта №12-14/122-БГ/18 від 26 жовтня 2018 року, згідно якого механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , на який вказала свідок ОСОБА_14 під час проведення з нею слідчого експерименту, вцілому відповідає судово медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_9 : забійна рана на голові, синець на обличчі, садна на нижній лівій кінцівці, утворились від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень , але такими предметами могли бути як кулак людини так і взута нога людини, на що і вказала ОСОБА_14 . Мається причинно наслідковий зв`язок між діями, на які вказувала свідок ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту та тілесними ушкодженнями які були у висновку судово медичної експертизи 12-14/113-БГ/18 /Т. 2 а.п. 98-99/;

-висновок експерта №12-14/152-БГ/18 від 28 грудня 2018 року, згідно якого механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , на який вказала свідок ОСОБА_23 під час проведення з нею слідчого експерименту, не відповідає судово медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_9 : забійна рана на голові, синець на обличчі, садна на нижній лівій кінцівці, утворились від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень , а свідок ОСОБА_23 не вказала як саме виникли тілесні ушкодження у ОСОБА_9 . Відсутній причинно наслідковий зв`язок між діями, на які вказувала свідок ОСОБА_23 під час проведення слідчого експерименту та тілесними ушкодженнями які були у висновку судово медичної експертизи 12-14/113-БГ/18 /Т. 2 а.п. 104-105/.
Вищевказані докази, дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.
Суд вважає не слушними та такими, що суперечать висновку експерта №12-14/152-БГ/18 від 28 грудня 2018 року, та іншим матеріалам справи, протокол проведення слідчого експерименту від 30 жовтня 2018 року за участю свідка ОСОБА_23 та фототаблицею до нього, в ході якого остання показала, як ОСОБА_9 наносив удари її чоловіку ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_23 в судовому засіданні свої свідчення не підтвердила, а тому вони не приймаються судом, як належний доказ. /Т. 2 а.п. 100-103/.
Також в судовому засіданні було досліджено докази надані строною захисту, а саме: заяви ОСОБА_23 від 07.07.2014, від 23.07.2014, відповіді Богодухівського РВ ГУМВС України в Харківській області на заяви ОСОБА_10 та ОСОБА_23 , щодо незаконного функціонування лазні за адресою: АДРЕСА_1 від 25.07.2014, від 31.07.2014, від 27.08.2014, від 08.10.2014, від 28.04.2016, від 13.05.2016, від 31.08.2016, від 12.10.2016, від 28.10.2016, від 31.10.2018, від 17.10.2019, заяву ОСОБА_10 до Богодухівської міської ради щодо погодження меж від 11.08.2014, відповіді Богодухівської міської ради на звернення ОСОБА_10 щодо нецільового використання земельної ділянки ОСОБА_9 від 23.10.2014, від 29.09.2016, від 18.10.2018, відповіді Богодухівської міської ради на звернення ОСОБА_10 щодо порушення ОСОБА_9 санітарних норм, акт обстеження виїзного засідання комісії з визначення та погодження меж земельних ділянок за адресою: м. Богодухів вул. Центральна від 16.09.2016, виписку з протоколу №9 засідання комісії розгляду земельних спорів з приводу землекористування при виконавчому комітеті Богодухівської міської ради від 04.09.2014, акт обстеження виїзного засідання комісії від 26.08.2016, заяви ОСОБА_23 до Богодухівської міської ради з приводу незаконного функціонування лазні за адресою: АДРЕСА_1 від 11.07.2014, від 11.08.2014, акт комісії Богодухівської міської ради від 28.07.2014, відповідь Богодухівської міської ради від 09.09.2017, колективна скарга мешканців вулиці Леніна та провулка Ударного м. Богодухів до Харківського міжрайонного природоохоронного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохороній сфері від 25.09.2014, заяву ОСОБА_23 до Богодухівської РДА щодо реконструкції частини магазину під лазню від 12.09.2014, відповідь Богодухівської РДА щодо реконструкції частини магазину під лазню від 10.10.2014 / Т. 1 а.п. 97-151/.
Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Суд визнає вищевказані докази, у відповідності до ст. 85 КПК України належними доказами, оскільки вони підтверджують, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 малися тривалий час особисті нериязні відносини, які виникли у зв`язку з веденням останнім підприємницької діяльності, та саме на їх грунті було скоєно кримінальний проступок обвинуваченим.

Також суд, на підтвердження того, що ОСОБА_9 є учасником ТОВ «Надія», та має цивільно правові відносини з орендарями, які використовують приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , приймає як належні докази: довідку КП « Богодухівське БТІ», що власником нежитлової будівлі магазину, за адресою: вул. Центральна м. Богодухів є ТОВ «Надія», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_3 ( в подальшому перейменовано на вул. Центральна та присвоєно номер 205) м. Богодухів, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, належить ТОВ «Надія», статут ТОВ « Надія», згідно якого одним з учасників Товариства є ОСОБА_9 , довідку СПДФО ОСОБА_24 №1/5 від 29 травня 2019 року з договором оренди приміщення від 01 січня 2017 року, згідно яких СПДФО ОСОБА_24 орендує в ТОВ « Надія» за адресою: вул. Центральна,205 м. Богодухів частину приміщення площею 75,1 кв.м., довідку №2/5 від 29 травня 2019 року ПП ОСОБА_13 з договором оренди від 05 січня 2017 року, про те, що останній орендує в ТОВ «Надія», за адресою: вул. Центральна, 205 м. Богодухів частину магазину / Т.1 а.п. 181-202/.

Згідно ч. 1 ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України, сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Суд визнає недопустимим доказом в силу ст. 86 КПК України, надані стороною захисту 20 травня 2019 року та 11 лютого 2020 року DVD диски, оскільки суду не було надано оригіналу відеозапису, що суперечить ч. 3 ст. 99 КПК України. Крім того, досліджені в судовому засіданні копії відеозаписів стосуються роботи лазні, сусідньої з ОСОБА_10 земельної ділянки, та взаємовідносини ОСОБА_10 та ОСОБА_9 між собою, та не фіксують обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , що мали місце 06 жовтня 2018 року.

На досудовому розслідуванні дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Однак суд вважає, що така кваліфікація дій обвинуваченого є невірною і не відповідає фактичним обставинам справи, встановленим в ході судового розгляду справи, з наступних підстав.
Велика палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 288/1158/16-к, надаючи відповідь на питання щодо критеріїв розмежування хуліганства та інших злочинів, зокрема тих, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно, дійшла таких висновків.
Звернення потеріплого до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо нього злочину без визначення кримінально правової кваліфікації або з неправильною кваліфікацією є проявом волі на притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності , що надає суду право за результатами судового розгляду кримінального провадження, розпочатого за процедурою публічного обвинувачення, ухвалити відповідно до встановлених частиною третьою статті 337 КПК меж судового розгляду обвинувальний вирок з перекваліфікацією діяння на злочин приватного обвинувачення незалежно від позиції потерпілого щодо зміни його правової оцінки.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.
Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.
З урахуванням зазначеного, дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. З цього висновку чітко видно, що склад хуліганства матиме місце лише тоді, коли основним безпосереднім об`єктом посягання є саме громадський порядок.
Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.
Проаналізувавши надані докази, а саме свідчення обвинуваченого, потерпілого, свідків, письмові докази, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведена вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинуваченого свідчать про те, що вони були зумовлені особистою неприязністю до ОСОБА_9 , а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
Відповідно до фактичних обставин справи, встановлених на підставі безпосередньо досліджених судом доказів, зокрема показань обвинуваченого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що у них виникли недобросусідські відносини ще з 2008 року, а особливо загострилася ситуація з 2013 року, після того, як ОСОБА_9 відкрив в частині магазину лазню, у зв`язку з чим він неодноразово скаржився на нього у різноманітні інстанці, що підтверджується і документами наданими стороною захисту та визнані судом належними доказами.
Вищезазначене також було підтверджено в судовому засіданні і потерпілим ОСОБА_9 , який повідомив, що з обвинуваченим у них тривалий час неприязні відносини, оскільки останній неодноразово на нього скаржився у різні інстанції з приводу підприємницької діяльності, виїздили комісії, він постійно погрожує, що закриє магазин.

Наявність конфлікту ОСОБА_10 з ОСОБА_9 з приводу підприємницької діяльності останнього підтверджено і свідченнями свідків: ОСОБА_20 , що працює в Богодухівській міській раді, входив до складу комісії з вирішення земельних питань, яка виїзджала на неодноразові скарги один на одного обвинуваченого та потерпілого; ОСОБА_21 , яка проживає неподалік від магазину, та якій відомо про конфлікти між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 після того, як останній відкрив лазню, яка працює до пізнього години; ОСОБА_12 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 та якій достаменно відомо про постійні конфлікти між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що він і раніше виїздив на виклик ОСОБА_10 щодо неправомірного функціонування лазні, яка належиь ОСОБА_9 .
Суд критично відноситься до свідчень свідка ОСОБА_12 в частині того, що після бійки у: - « ОСОБА_10 було синє око», оскільки дані свідчення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_10 суд розцінює як обраний спосіб захисту від обвинувачення та його намагання уникнути відповідальності.
Обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки ОСОБА_10 свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязністю до потерпілого , яка виникла через невдоволення обвинуваченим веденням підприємницької діяльності ОСОБА_9 , а саме: функціонування лазні, що завдає йому незручності у побуті, яка триває з 2013 року, тобто тривалий час, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
Зазначене дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_10 мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_10 діяв з наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_9 і безпосередньо його дії спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження за ч. 1 ст. 125 КК України
Відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, зокрема застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин ( постанова Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року у справі 552/2540/20).
Якщо потерпілий у подальшому не відмовився від притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, суд наділений повноваженнями ухвалити обвинувальний вирок із перекваліфікацією діяння на злочин приватного обвинувачення незалежно від думки потерпілого щодо такої його юридичної оцінки.
Із огляду на викладене суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_10 необхідно перекваліфікувати з ч. 1ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України, так як своїми умисними діями ОСОБА_10 спричинив потерпілому ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження і вина ОСОБА_10 у вчиненому знайшла підтвердження під час судового розгляду.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, характеристику особистості обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_10 .
Згідно досудової доповіді, обвинувачений ОСОБА_10 з урахуванням інформаці, що характеризує його особистість, спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення волі на певний строк чи обмеження волі. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільненя правопорушника від відбування покарання випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідо до ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до вимог ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання для обвинуваченого ОСОБА_10 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння .

З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 , разом з конкретними обставинами справи, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт в межах санкціі ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Згідно ч. 5 ст. 74 КК України, особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Беручи до уваги, що кримінальний проступок ОСОБА_10 вчинено 06 жовтня 2018 року, на час ухвалення вироку з цього моменту пройшло більше 3 років, наявні підстави для звільнення його від призначеного покарання у зв`язку зі спливом давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Що стосується цивільного позову потерпілого, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ч. 1, ч. 3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. При визначенні розміру моральної шкоди завданої потерпілому, суд враховує реальний обсяг моральних страждань, які він зазнав у зв`язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень, глибину і тривалість моральних страждань потерпілого, неможливість відновити звичайний спосіб життя що існував до заподіяння тілесного ушкодження, тривалі неприязні взаємовідносини між потеріплим та обвинуваченим, та доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з ОСОБА_10 3 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 /СТА/ годин громадських робіт.
Звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та ч.5 ст.74 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 3 000 ( три тисячі) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому.

СУДДЯ