Справа № 583/4668/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" листопада 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2
представника заявника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність сектору дізнання,
ВСТАНОВИВ :
17.11.2021 р. до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність сектору дізнання, в якій просить визнати бездіяльність сектору дізнання Охтирського РВП ГУНП в Сумській області у провадженні № 0000006, внесеному 06.01.2021 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України. Скаргу мотивує тим, що у провадженні сектору дізнання Охтирського РВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000006, внесеного 06.01.2021 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України. По даному кримінальному провадженню він ( ОСОБА_4 ) є заявником та потерпілим. В 2021 р. з його участю проводилися слідчі дії, зокрема він брав участь у слідчому експерименті, його оглядав судово-медичний експерт на предмет тілесних ушкоджень,його допитували в якості потерпілого. Вважає, що слідство по даній справі затягується з невідомих причин, слідчим не допитані свідки, зокрема, його ( ОСОБА_4 ) дружина, що викликає сумнів у об`єктивності слідства. Вважає, що має місце бездіяльність дізнання, яке ведеться без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, тому він звернувся до суду з вказаною скаргою.
Представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просить її задовольнити.
Дізнавач СД Охтирського РВП ГУНП в Сумській області та прокурор в судове засідання на з`явилися, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000006 від 06.01.2021 р., слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД Охтирського РВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000006 від 06.01.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час по зазначеному кримінальному провадженню здійснюється досудове розслідування, підозра нікому не повідомлялася.
В своїй скарзі ОСОБА_4 зазначає, що має місце бездіяльність дізнання, яке ведеться без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий, дізнавач або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено ч.1 ст. 303КПК України.
Скарга ОСОБА_4 не містить вимог, які могли б бути предметом оскарження до слідчого судді в контексті вимог ст. 303 КПК України.
ОСОБА_4 у скарзі зазначає про затягування розслідування кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд (ч. 2 ст. 28 КПК України).
Частиною 6 ст. 28 КПК України визначено право підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, іншої особи, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Частиною 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Аналіз наведених норм закону дає підстави зробити висновок, що слідчий суддя може вжити заходів передбачених законом для забезпечення розумних строків при проведенні досудового розслідування.
При цьому, забезпечення слідчим суддею розумності строків досудового розслідування здійснюється з урахуванням об`єктивних даних, які дозволяють визначити конкретні проміжки часу для вжиття тих чи інших слідчих (розшукових) дій, прийняття процесуальних рішень.
Згідно ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: 1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; 2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; 3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу; 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Отже КПК України щодо цього кримінального провадження не містить жодних вимог щодо граничного строку досудового розслідування до моменту повідомлення особі про підозру.
Згідно з ч. 1 ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Згідно з ч. 2 ст. 114 КПК України будь-які строки, що встановлюються слідчим суддею, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Системний аналіз ст. ст. 28, 113, 114 КПК України в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 303, 306, 307 КПК України дає підстави для висновку, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України.
Отже, предметом розгляду клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 28 КПК України можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їх проведення раніше було прийняте стороною обвинувачення.
Граничний же строк встановляється лише Кримінальним процесуальним Кодексом України і відсутня компетенція слідчого судді в порядку ст.114 КПК України встановлювати граничні строки досудового розслідування.
Крім того, згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
ОСОБА_4 не додано до матеріалів скарги доказів на підтвердження звернення до дізнавача з клопотанням, зокрема про допит свідків. Не містять даного клопотання і матеріали кримінального провадження № 0000006 від 06.01.2021 р.
Порядок кримінального провадження визначений законодавцем в ст. 1 КПК України, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, а ч.3 ст.9 КПК України введена заборона на застосування у межах кримінального провадження законів, які суперечать КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Перелік відповідних рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлено ст. 303 КПК України.
Даний перелік є вичерпним.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Межі втручання слідчого судді у діяльність слідчого та прокурора обмежуються частиною 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З огляду на викладене, а також враховуючи, що у кримінальному провадженні № 0000006 від 06.01.2021 р. повідомлення про підозру нікому не вручено, то слідчий суддя, розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 28, 113, 114, 219, 303-307, 309 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність сектору дізнання відмовити.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1