Ширяївський районний суд Одеської області
24.01.2022 Справа №: 494/808/21 Провадження № 1-кп/518/12/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ширяєве кримінальне провадження № 0000292 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заводівка, Березівського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2020 року приблизно о 23:30 годині, поліцейський СРПП № 1 Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції ОСОБА_6 , разом з водієм з логістики Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 та оперуповноваженим СКП Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , будучи в форменому одязі, з вогнепальною зброєю знаходились при виконанні службових обов`язків, здійснили доставку затриманого ОСОБА_4 для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп`яніння до КНП «Березівська ЦРЛ», що за адресою: вул. Больнична, 6а, м. Березівка, Одеська область.
Перебуваючи, в приміщенні оглядового кабінету приймального відділення КНП «Березівська ЦРЛ», що за адресою: вул. Больнична, 6а, м. Березівка, Одеська область, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів явної неповаги до суспільства та загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки в суспільстві, впевненістю у власній безкарності, діючи умисно, з особливою зухвалістю, у присутності медичного персоналу та працівників поліції грубо на протязі 30 хвилин виражався брутальною лайкою в адресу присутніх, погрожував фізичною розправою лікарю КНП «Березівська ЦРЛ» ОСОБА_9 та спричиненням йому тілесних ушкоджень.
На неодноразові зауваження з боку працівників поліції припинити хуліганські дії ОСОБА_4 не реагував та продовжуючи свої хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, намагався завдати удар головою лікарю КНП «Березівська ЦРЛ» ОСОБА_9 .
Хуліганські дії ОСОБА_4 супроводжувались особливою зухвалістю, яка виразилася в злочинному порушенні громадського порядку в частині забезпечення нормальної діяльності медичного закладу, погрозі фізичною розправою та спробою спричинення тілесних ушкоджень лікарю КНП «Березівська ЦРЛ» ОСОБА_9 , проявленні явної неповаги до суспільства, ігноровані елементарними правилами поведінки, моральності, благопристойності, тривалим порушенням громадського порядку.
Крім того, 19 грудня 2020 року приблизно о 23:40 годині, перебуваючи, в приміщенні оглядового кабінету приймального відділення КНП «Березівська ЦРЛ», що за адресою: вул. Больнична, 6 а, м. Березівка, Одеська область, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, раптово кинувся на поліцейського СРПП №1 Березівського ВГІ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6
ОСОБА_4 штовхнувши ОСОБА_6 , збив його з ніг, в результаті чого вони разом впали на підлогу. ОСОБА_4 , впавши на ОСОБА_6 , спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього мищелка лівої великої гомілкової кістки та розриву зв`язок лівого колінного суглобу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкриміновані органом досудового розслідування, шкодує за вчинене.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливої зухвалістю, та за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, при визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого ОСОБА_4 ; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень а саме: їх класифікацію за ступенем тяжкості, передбачену ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 296 та ч. 2 ст. 345 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у вигляді обмеження волі на строк три роки та покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень суд визначає ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки, яке вважає таким, що відповідає особі цього обвинуваченого та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
Згідно ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати в строк відбування покарання строк перебування засудженого під вартою з 23.06.2021 року по 16.12.2021 року.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалою суду від 16 грудня 2021 року та діючий до 15 лютого 2022 року скасувати.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_10