Справа № 496/3816/21
Провадження № 1-кп/496/550/21
У Х В А Л А

01 вересня 2021 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Біляївського районного суду Одеської області надійшли для розгляду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п.5, 12 ст. 115 КК України, які ухвалою призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. А саме, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, більш того, за вчинення вказаних кримінальних правопорушень передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, або довічного позбавлення волі, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_6 , та його захисник адвокат ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні заперечували проти клопотання. Пояснили, що обвинувачений проживає за місцем реєстрації, під час досудового слідства не переховувався, надавав пояснення слідчому, раніше не судимий, а тому вважають, що до ОСОБА_6 , можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 , в підготовчому судовому засіданні підтримали думку захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 .

Потерпілий до підготовчого засідання не прибув та про причини не явки суд не повідомив.

Представник потерпілого в підготовче судове засідання не з`явилися, але направив до суду заяву про розгляд підготовчого судового засідання у його відсутність та у відсутність потерпілого.

Суд, заслухавши пояснення учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.
Згідно з ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обирати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Суд погоджується з доцільністю тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Так, судом встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, а саме не має сім`ї, його мати мешкає в Італії, що свідчить про можливість переховування від суду; відсутнє постійне місця роботи, що позбавляє його можливості отримання законних засобів існування, тобто наразі існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у злочині проти життя і здоров`я особи, шляхом застосування вибухових речовин та вибухових пристроїв.
Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи, тому підстав для визначення розміру застави колегія суддів не вбачає.
У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи на даний час, а тому клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.23, 177-178, 181, 194, 314-316 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 01 вересня 2021 року до 30 жовтня 2021 року, включно в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженої службової особі: начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор». Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3