Справа № 395/242/21
Провадження № 1-кп/390/249/21
УХВАЛА
"05" листопада 2021 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 18 січня 2021 року стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1,5 ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора. Просили суд обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, зважаючи на обов`язок суду вирішити питання щодо продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на шістдесят днів, виходячи з таких підстав.
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2021 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено на шістдесят днів, з 14.00 год. 13 вересня 2021 року до 11.00 год. 12 листопада 2021 року включно.
На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області, судовий розгляд не закінчено, проте термін перебування обвинуваченого під вартою закінчується.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає, що в кримінальному провадженні беззаперечно встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, так як обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і в обґрунтування продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання, спробам переховуватись від органів розслідування та суду, що обумовлено суворістю можливого покарання чи вчинити інші злочини, оскільки обвинувачується у вчиненні умисного, корисливого злочину.
Окрім цього судом встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченого ОСОБА_5 так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а злочин в якому обвинувачується останній є особливо тяжким.
Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування. В ході розслідування даного провадження осіб які б могли взяти ОСОБА_5 на поруки не встановлено.
Також суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 не може бути визначено запобіжний захід у виді застави так як, останній не має постійного джерела доходу.
Також суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як даний запобіжний захід передбачає собою заборону залишати житло цілодобово або у певний період, а в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є громадянином Російської Федерації,проживає без реєстрації, постійного місця проживання не має, домашній арешт не може бути застосовано.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався слідчий суддя при обранні обвинуваченому запобіжного заходу, не змінилися. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, суд вважає, що вказане в сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу і на даний час не зникли, а тому суд приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 61, 178, 182-183, 331 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, тобто з 11.00 год. 05 листопада 2021 року по 11.00 год. 04 січня 2022 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити до ДУ «Кропивницького слідчого ізолятора» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.
Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1