1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа № 335/9156/20 1-кс/335/4770/2021
02 вересня 2021 року м. Запоріжжя
31.08.2021 слідчий слідчого управління ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , переслідуючи мотиви особистого збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо зорганізувавшись у стійке об`єднання з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою вчинення правопорушень за попередньо погодженим планом, створив організовану злочинну групу, тобто стійке об`єднання групи осіб для спільного заняття злочинною діяльністю з метоювимагання та отримання неправомірної вигоди від здобувачів вищої освіти Національного університету «Запорізька політехніка».
ОСОБА_6 , обіймаючи посаду завідувача кафедри будівельного виробництва та управління проектами Національного університету «Запорізька політехніка», будучи службовою особою, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарчими функціями, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, у складі організованої групи, разом із доцентом кафедри будівельного виробництва та управління проектами Національного університету «Запорізька політехніка» ОСОБА_7 , доцентом кафедри будівельного виробництва та управління проектами Національного університету «Запорізька політехніка» ОСОБА_8 , у період з 26.05.2020 року по 23.07.2020 отримали грошові кошти в розмірі 8526 гривень від ОСОБА_9 в якості неправомірної вигоди за здачу академічної заборгованості; у період з 11.06.2020 року по 10.02.2021 отримали грошові кошти в розмірі 4500 гривень від ОСОБА_10 в якості неправомірної вигоди за здачу академічної заборгованості; у період з 30.06.2020 року по 10.02.2021 отримали грошові кошти в розмірі 4500 гривень від ОСОБА_11 в якості неправомірної вигоди за здачу академічної заборгованості; у період з 06.07.2020 року по 10.02.2021 отримали грошові кошти в розмірі 4500 гривень від ОСОБА_12 в якості неправомірної вигоди за здачу академічної заборгованості. Отримані кошти підозрювані в подальшому розподіляли між собою.
Крім того, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_13 у вигляді товщиноміру VVV-Group CM-205 FN, вартістю 1 895 грн.
10.02.2021 підозрювані отримали грошові кошти в розмірі 4500 гривень від ОСОБА_14 в якості неправомірної вигоди за здачу академічної заборгованості.
10.02.2021 ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 11.02.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
10.02.2021 в період часу з 15 год. 40 хв. до 17 год. 22 хв. слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 , на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2021 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено системний блок сірого кольору, який упаковано до поліетиленового пакету та опечатано пояснювальною биркою.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_16 від 15.02.2021 на вказаний системний блок та на інше майно, вилучене в ході проведення обшуку, накладено арешт.
В ході обшуку зазначений вище системний блок було оглянуто візуально, після чого упаковано до відповідного пакувального матеріалу, детальний огляд не проводився.
10.02.2021 у період часу з 22 год. 19 хв. по 22 год. 43 хв. слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 проведено детальний огляд системного блоку стаціонарного комп`ютера, який раніше був вилучений 10.02.2021 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення детального огляду всередині вказаного системного блоку біля відеоадаптера виявлено чорний поліетиленовий пакет в якому виявлено грошові кошти у сумі 21 622 доларів США, купюрами 100 доларів 212 шт., 50 доларів в кількості 8 шт., 20 доларів 1 шт., 2 долари 1 шт.
Після проведення огляду грошові кошти в сумі 21 622 доларів США упакованого до первинного пакування (чорного поліетиленового пакету), після чого упаковані до поліетиленового пакету зеленого кольору та опечатано пояснювальною биркою з підписами всіх учасників процесуальної дії.
11.02.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_16 від 15.02.2021 на вказані грошові кошти в сумі 21 622 доларів США, виявлені в ході проведення детального огляду системного блоку, накладено арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду додаткового покарання, передбаченого санкцією статті ч. 3 ст. 368 КК України.
В свою чергу, 20.08.2021 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_17 арешт на грошові кошти в сумі 21 622 доларів США скасовано.
Посилаючись на те, що вилучені в ході обшуку грошові кошти в сумі 21 622 доларів США мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені, враховуючи те, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, а також з метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зазначені вище грошові кошти, вилучені із належної за правом власності підозрюваному ОСОБА_6 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якій він фактично проживає, з метою забезпечення конфіскації майна, слідчий просив суд накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , вилученого під час проведення обшуку 10.02.2021, а саме на грошові кошти в сумі 21 622 доларів США.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про арешт майна, наполягав на його задоволені, посилаючись на те, що вилучені грошові кошт підлягають арешту з метою можливої конфіскації. Крім того, прокурор зазначив, що на переконання сторони обвинувачення, слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, задовольняючи клопотання ОСОБА_18 про скасування арешту з зазначених грошових коштів, дійшов хибного та передчасного висновку щодо належності вилучених у ОСОБА_6 грошових коштів ОСОБА_18 , оскільки остання належним та допустимими доказами не довела, що вона є їх власником. Проте, ухвала слідчого судді про скасування арешту не підлягає апеляційному оскарженню. Разом з тим, обставини, за яких були вилучені в ході обшуку грошові кошти, свідчать про належність коштів саме ОСОБА_19 .
Представник ОСОБА_18 адовкат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, навівши аргументи щодо належність грошових коштів його клієнтові. Посилаючись на надані ним в судовому засіданні документи та висновки, яких дійшов слідчий суддя в ухвалі про скасування арешту від 20.08.2021, просив суд в задоволені клопотання слідчого відмовити. Крім того, зазначив, що зі змісту виступу прокурора в судовому засіданні вбачається, що подане слідчим клопотання є по своїй суті апеляційною скаргою на вищезазначене рішення слідчого судді, яке не підлягає оскарженню, що неприпустимо. З моменту проголошення слідчим суддею резолютивної частини ухвали від 20.08.2021 грошові кошти набули статусу тимчасово вилученого майна, а у слідчого та прокурор виник обов`язок негайно повернути вилучене майно його власникові ОСОБА_18 .
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи учасників провадження, заслухавши свідка, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
10.02.2021 року в період часу з 15 год. 40 хв. до 17 год. 22 хв. слідчим СГ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 , на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2021 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено і вилучено: системний блок сірого кольору, який упаковано до поліетиленового чорного пакету та опечатано пояснювальною біркою.
В ході обшуку зазначений вище системний блок від стаціонарного комп`ютера було оглянуто візуально, після чого, упаковано до відповідного пакувального матеріалу, детальний огляд не проводився.
11.02.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвала набрала законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувалась.
З зазначеної ухвали вбачається, що звертаючись до суду з клопотанням про арешт грошових коштів слідчий просив накласти арешт з посиланням на ч. 1 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Вирішуючи питання про арешт грошових коштів слідчий суддя виходив з того, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання з конфіскацією майна, то необхідність накладення арешту на вилучене в ході огляду майна, а саме грошових коштів у сумі 21 622 американських доларів, є необхідним на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 20.08.2021 було задоволено клопотання ОСОБА_18 про скасування арешту з вищезазначених коштів. Ухвала слідчого судді мотивована тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б свідчили про належність вилучених в ході огляду грошових коштів підозрюваному ОСОБА_6 , відсутні докази того, що у кримінальному провадженні ОСОБА_18 є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, а також те, що орган досудового розслідування зі спливом більше п`яти місяців з часу арешту майна не навів додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого обмеження права власності заявника. Вилучені в ході обшуку грошові кошти у сумі 21622 доларів США не відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки вони не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди та не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються підчас кримінального провадження.
Ухвала слідчого судді набрала законної сили 20.08.2021. Ухвалою судді Запорізького апеляційного суду від 25.08.2021 було відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на зазначену ухвалу слідчого судді.
Допитана в судовому засіданні за клопотанням представника ОСОБА_18 свідок ОСОБА_19 пояснила, що вилучені 10.02.2021 в ході обшуку грошові кошти належать ОСОБА_18 , яка протягом кількох років передавала зазначені кошти частинами свідкові для зберігання. Свідок зберігала кошти ОСОБА_18 у системному блоці персонального комп`ютера, яким користується їх родина. Підозрюваний ОСОБА_6 про перебування коштів ОСОБА_18 у квартирі не знав, оскільки свідок зберігала їх в таємниці від нього та інших членів родини.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (абз. 1 ч. 4 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Приписами ч. 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
З повідомлення про підозру ОСОБА_6 , копія якого додана до клопотання, вбачається, що ОСОБА_6 , разом з іншими особами, підозрюється в отриманні неправомірної вигоди в загальному розмірі 28551,00 грн., що більш ніж в 20 разів менше вилученої в ході обшуку суми.
Доказів того, що грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, слідчим не доведено, що вказане майно було об`єктом кримінально протиправних, набуто кримінально протиправним шляхом.
Не надано стороною обвинувачення й переконливих доказів які б могли свідчити про належність вилучених в ході обшуку 10.02.2021 грошових коштів підозрюваному ОСОБА_6 . Доводи клопотання щодо належності коштів ОСОБА_6 ґрунтуються лише на припущеннях сторони обвинувачення.
Слідчий суддя враховує положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права.
З врахуванням викладених обставин, а саме того, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, -

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ

В клопотанні старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 29 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02.09.2021.
Повний текст ухвали виготовлено 06.09.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1