Справа № 504/2737/21
Номер провадження 1-кс/504/782/21
У Х В А Л А
26.08.2021 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника СВ ВП №1 ОРУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 06.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 243 КК України,

встановив:
До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання начальника СВ ВП №1 ОРУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000015 від 06.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 243 КК України. В клопотанні прокурор ставить питання про накладення арешту на судно «STAVANGER» IMO 9278507, власником якого є «MARINO SHIPPING CO PTE LTD» прапор TUVALU 56 Nell Road, Singapore 088830, технічний оператор Raffles shipmanagement Servises Pte Lrd., 315,Outaram Road,#09-04 Tan Boon Liat Building, Singapore 169074, зареєстрованої за законодавством Республіки Сінгапур, шляхом заборони розпоряджатися та користування ним, з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання начальник СВ ВП №1 ОРУНП в Одеській області ОСОБА_4 , зазначив, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 06.05.2020 року, розпочатому за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 243 КК України.

30 червня 2021 року старшому капітану судна «STAVANGER» ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 243 КК України, тобто - забруднення моря в межах внутрішніх морських вод України речовинами, шкідливими для життя і здоров`я людей, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило інші тяжкі наслідки.

Встановлено, що 29.04.2020 о 16 годин 10 хвилин судно «STAVANGER» (прапор Тувалу, IMO № НОМЕР_1 , судновласник Маріно Шіппінг Ко ПТЕ ЛТД., 56 Нейл Роад, Сінгапур 088830, технічний оператор Раффлс Шипменеджмент Сервісез ПТЕ ЛТД, 315 Аутрем Роуд № 09-04 Тан Бун Ліат Білдінг, Сінгапур 169074) прибуло до морського порту «Південний» і ошвартоване до причалу № 4 лівим бортом для вивантаження пальмової олії.

Внутрішніми морськими водами України відповідно до пункту 3 Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 431 (далі Правила), є води портів України, обмежені лінією, що проходить через постійні портові споруди, які найбільше виступають у бік моря.

Згідно пункту 3 Додатку 1 «Вимоги щодо скидання забруднюючих речовин у внутрішні морські води та територіальне море України в процесі нормальної експлуатації суден» до Правил, будь-яке скидання забруднюючих речовин категорій X, Y та Z у внутрішні морські води та територіальне море України заборонено.

Також, згідно статті 102 Водного кодексу України у внутрішні морські води та територіальне море забороняється скидати з суден і плавучих засобів, платформ та інших морських споруд і повітряних суден хімічні, радіоактивні та інші шкідливі речовини, а також радіоактивні або інші відходи, матеріали, предмети та сміття, які можуть спричинити забруднення моря.

Відповідно до статті 1 Міжнародної конвенції по запобігання забруднення з суден 1973 року (далі - Конвенція) - Сторони Конвенції зобов`язуються здійснювати положення цієї Конвенції і тих Додатків до неї, якими вони зв`язані, з метою запобігання забрудненню морського середовища шкідливими речовинами або стоками, що містять такі речовини, шляхом їх скидання з порушенням положень Конвенції.

Згідно Правила 6 Додатку II Конвенції пальмове масло та сонячне масло, відносяться до категорії забруднення Y, тобто до шкідливих рідких речовин, які будучі скинуті в море, представляють небезпеку для морських ресурсів або здоров`я людини або завдають шкоди природному привабливості моря в якості місця відпочинку або іншим видам правомірного використання моря, в силу чого виправдовують обмеження якості та кількості скидання в морське середовище.

Також, у пункті 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про морські порти України» визначено, що суб`єкти господарювання, які провадять господарську діяльність у морському порту зобов`язані здійснювати експлуатацію об`єктів інфраструктури морського порту відповідно до вимог безпеки, законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Так, вивантаження пальмової олії з танків, розташованих з лівого та правого бортів судна «STAVANGER» розпочато 29.04.2020 о 23 годині 30 хвилин після оформлення його приходу.

При цьому, відповідно до Системи управління промисловою безпекою, охороною навколишнього середовища і праці (HSEMS): 03.0.06 «Обов`язки та відповідальності бортового екіпажу судна «STAVANGER» (надалі - Система управління) від 31.01.2018 року, № ревізії 11, старший помічник капітана судна є відповідальним за всі види роботи, пов`язані з вантажем на судні.

Отже, безпосереднім відповідальним за розвантаження судна «STAVANGER» в морському порту «Південний» був старший помічник капітану вказаного судна Чжо Чжо Тун, який 09.11.2019 року уклав трудовий договір моряка з компанією Раффлс Шипменеджмент Сервісез ПТЕ ЛТД, 315 Аутрем Роуд № 09-04 Тан Бун Ліат Білдінг, Сінгапур 169074 на посаду старшого помічника капітана «CHIEF OFFICER» судна «STAVANGER», прапор Тувалу, IMO 9278507.

30 квітня 2020 року о 00 годині 35 хвилин під час вивантаження суміші пальмового олеїну та пальмового стеарину з танка № 7 судна «STAVANGER» через клапан вантажного танка № 1 лівого борту, який залишився нещільно закритим після перевірки, відбувся їх викид через замірний отвір вантажного танка № 1 на палубу судна, а потім - до акваторії морського порту «Південний».

Внаслідок вказаної події з судном «STAVANGER» відбулось забруднення внутрішніх морських вод України шкідливими для життя та здоров`я людей забруднюючими речовинами - сумішшю пальмового олеїну та пальмового стеарину, у кількості 8449,5 кілограмів, які відносяться до категорії забруднення Y, та відповідно до вимог Міжнародної конвенції по запобігання забруднення з суден 1973 року, Водного кодексу України, Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №431 заборонено їх скидання у внутрішні морські води.

Відповідно до здійсненого розрахунку загальна сума спричиненої державі шкоди внаслідок забруднення внутрішніх морських вод України в акваторії морського порту «Південний» 30.04.2020 року, у результаті скиду забруднюючої речовини, становить 2 416 557 доларів США, що еквівалентно 65 174 542,29 гривень (станом на 30.04.2020 року).

Таким чином, старший помічник капітану судна «STAVANGER» Чжо Чжо Тун, будучи особою відповідальною за вивантаження пальмової олії з танків судна «STAVANGER», внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків, допустив порушення вищевказаних спеціальних правил, у результаті чого відбулося забруднення внутрішніх морських вод України шкідливою для життя та здоров`я людей речовиною, що спричинило інші тяжкі наслідки у вигляді, заподіяння збитки державі на загальну суму 2 416 557 доларів США, що еквівалентно 65 174 542,29 гривень (станом на 30.04.2020).

15 липня 2021 року потерпілим у кримінальному провадженні - Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) - у порядку ст. 128 КПК України до судновласника «STAVANGER», компанії «MARINO SHIPPING CO PTE LTD», пред`явлено цивільний позов про стягнення збитків, заподіяних державі Україна внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 243 КК України, з ціною позову 65 174 542 гривень 29 копійок.

На даний час, у зв`язку з пред`явленням цивільного позову на загальну суму 65 174 542,29 гривень, слідчий вважає необхідним накласти арешт на судно «STAVANGER» з метою забезпечення цивільного позову у зазначеному кримінальному провадженні.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 в судовому засіданні подане слідчим клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, наклавши арешт на судно. Окрім того прокурор в судовому засіданні повідомив, що у провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа за позовом Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу до судновласника про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Ціна пред`явленого у господарському суді позову складає 65 174 542 гривень 29 копійок, тобто є аналогічною пред`явленому у кримінальному провадженні позову. В рамках вказаної справи було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про забезпечення позову шляхом накладення арешту на судно. З пояснень прокурора підставою для відмови у задоволенні забезпечення позову стало внесення судновласником на депозит суду суми еквівалентної одному мільйону доларів США та надання Лондонською Ассоціацією Власників суден, яка є страховою організацією, гарантійних зобов`язань по відшкодуванню збитків на суму 2443836 (два мільйона чотириста сорок три тисячі вісімсот тридцять шість) доларів США.

Розглянувши подане клопотання, дослідивши додані до нього матеріали та вислухавши пояснення прокурора слідчий суддя проходить до наступних висновків.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту - забезпечення пред`явленого Державною екологічною інспекцією південно-західного округу(Миколаївська та Одеська області) цивільного позову.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень п.п. 2,3 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно вимог п.5 ч. 5 ст. 173 КПК України ухвала слідчого судді має містити посилання на порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Проте з поданого слідчим клопотання не можливо встановити місце перебування судна «STAVANGER», що унеможливлює виконання вимог п.5 ч.5 ст.173 КПК України, щодо визначення порядку виконання ухвали та робить її виконання завідомо неможливим, що суперечить принципу визначеності судового рішення.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна, Брюсель, 1952 рік, судно не заарештовують, і застава або інший вид забезпечення не надаються більше одного разу в межах однієї чи більше юрисдикцій будь- якої з Договірних Держав за однією й тією самою морською вимогою, одного й того самого позивача.

Судом також враховуються пояснення, прокурора надані в судовому засіданні, з яких вбачається, що у ході розгляду питання щодо забезпечення вирішення позову у господарській справі на суму, яка встановлена Державною екологічної інспекцією України в результаті розлиття забруднюючої речовини з судна «STAVANGER», у якості гарантії виконання своїх зобов`язань по відшкодуванню шкоди, завданої державі Україна, Судновласником внесено на депозитний рахунок господарського суду, суму яка еквівалентна 1000000 (одному мільйону) доларів США. Та окрім внесеної на депозит суду суми, Лондонська Ассоціація Власників суден, яка є страховою організацією, із взаємного страхування, гарантувала відшкодування збитків на суму 2443836 (два мільйона чотириста сорок три тисячі вісімсот тридцять шість) доларів США.

Наведені обставини, на думку слідчого судді, можуть свідчити про те, що судновласник вживає всіх необхідних заходів щодо відшкодування спричиненої шкоди, є відкритим для співробітництва та має реальну можливість відшкодування завданої шкоди у випадку винесення судом такого рішення.

Разом з тим обмеження іноземного судновласника права користування судном, потягне за собою суттєві збитки для власника, обмежує господарську діяльність іноземної компанії та може призвести до негативних наслідків та суттєвих матеріальних збитків, що не слугуватиме досягненню заявленою у клопотанні мети відшкодуванню шкоди.

Окрім того у відповідності до ч. 8 ст. 170 КПК України вимагається дотримання співмірності вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

З поданого слідчим клопотання неможливо встановити реальну вартість судна на яке просить накласти арешт, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити співмірність забезпечення позову забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Слідчий суддя також приймає до уваги, що цивільний позов подано Державною екологічною інспекцією південно-західного округу(Миколаївська та Одеська області) до відповідача судновласника «Marino shipping CO PTE LTD». Підозру в рамках кримінального провадження пред`явлено старшому помічнику капітана судна Чжо Чжо Тун, проте матеріали надані на дослідження слідчому судді не містять договору на підтвердження трудових відносин відповідача за цивільним позовом та підозрюваного.

Виходячи з викладеного слідчий суддя вважає подане начальником СВ ВП №1 ОРУНП в Одеській області ОСОБА_4 клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:
У задоволенні клопотання начальника СВ ВП №1 ОРУНП в Одеській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 06.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 243 КК України - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1