Справа № 331/5437/21
Провадження № 1-кп/331/610/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2021 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження №0000630 від 22.08.2021 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, не заміжня, яка на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштована, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 19.09.2003 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 17.08.2005 року за відбуттям строку покарання;

- 27.12.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303, ст. 69, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 79, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців; ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2010 року випробувальний термін скасовано, направлена в місця позбавлення волі;

- 10.06.2010 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- 27.08.2010 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 02.12.2011 року за відбуттям строку покарання;

- 24.04.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки;

- 16.06.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 року 7 місяців позбавлення волі, звільнена 16.03.2017 року за відбуттям строку покарання;

- 19.01.2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки;

- 28.08.2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік;

- 28.08.2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 1 року 10 днів обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 04.10.2021 року надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 та угодою про визнання винуватості між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Згідно обвинувального акту, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, сторонами угоди було узгоджено призначення за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на один рік та на підставі ст.75 КК України подальшого звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Також, в угоді про визнання винуватості зазначено про наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася та просила затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому пояснила, що має на утримання малолітню дитину, 2018 року народження, матір"ю якої вона записана у свідоцтві про народження.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно ч.1 ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з положеннями ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що надана угода про визнання винуватості не відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність в частині визначеного сторонами кримінального покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Разом з тим, судом встановлено, що узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання за ч.1 ст.309 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та умовам для застосування ст. 75, 76 КК України.

Так, як вбачається з вимоги про судимість, яка долучена прокурором під час підготовчого судового засідання, ОСОБА_3 раніше неодноразово ( сім разів) судима за вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі за злочини, пов"язані із незаконним обігом наркотичних засобів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку. При цьому прокурором помилково вказано, що ОСОБА_3 є несудимою у порядку ст. 89 КК України, що не відповідає дійсності.

Крім того, згідно вимоги про судимість, на підставі вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2021 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 1 року 10 днів обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік.

В той же час вказана інформація не була врахована прокурором під час укладення угоди про визнання винуватості та не зазначена в анкентих даних обвинуваченої в обвинувальному акті, положення ч. 4 ст. 70 КК України в частині застосування правил складання покарань за сукупністю злочинів не застосовані.

Більш того, в судовому засіданні встановлено, що на розгляді в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя перебуває чотири кримінальні провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні як корисливих кримінальних правопорушень, так і правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Наведені судом факти у їх сукупності дають підстави стверджувати про неможливість застосування до ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання із випробуванням з огляду на дані її біографії та систематичне продовження злочинної діяльності.

Окрім цього, обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила про те, що має на утриманні малолітню дитину, однак прокурором в судовому засіданні не було надано документів, які б підтвердили або спростували факт її материнства.

В той же час, відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років. Таким чином, прокурором було помилково узгоджене покарання у вигляді обмеження волі без перевірки факту наявності або відсутності у ОСОБА_3 неповнолітньої дитини на утриманні. Свідоцтво про народження дитини або рішення суду про позбавлення матері батьківських прав суду надано не було.

Наведені вище обставини, дають суду підстави вважати, що умови угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України, оскільки, на думку суду, узгоджене сторонами покарання з подальшим звільненням ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, не відповідає загальним засадам призначення покарання з огляду на системний аналіз положень Розділу XI та ХІІ Кримінального кодексу України, що унеможливлює затвердження судом угоди.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 від 01 жовтня 2021 року, не відповідає вимогам чинного КК України, у зв`язку з чим в її затвердженні слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у затвердженні угоди, суд вважає за необхідне продовжити судовий розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 у загальному порядку та призначити обвинувальний акт до розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 469, 470, 472-474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 01 жовтня 2021 року, укладеної між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на 28.12.2021 року о 10.15 годин у приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 6 суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Судовий розгляд справи проводити за участю прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Роз`яснити учасникам судового провадження, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1