печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6426/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001440 від 18.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001440 від 18.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за погодженням з прокурором, про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у її відсутність.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Головним слідчим управлінням Національної поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001440 від 18.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що протягом 2021 року та з початку 2022 року громадянин України мешканець Херсонської області ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , організовуючи створення перешкод для вільного розпорядження ТПВ «Постачтехкомплект» належним товариству нерухомим майном шляхом подання колишньою власницею цього майна ОСОБА_5 позовів до суду для накладення арештів на таке майно, вчинив вимагання у директора ТПВ «Постачтехкомплект» ОСОБА_6 готівкових коштів у особливо великих розмірах в обмін на припинення обмеження прав товариства у розпорядженні його майном.

Так, 13.05.2004 рідна сестра ОСОБА_4 ОСОБА_5 на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10.03.2004 зареєструвала на своє ім`я право власності на 1/2 частини адміністративної будівлі площею 585,9 м2 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

03.12.2004 між ОСОБА_5 , від імені якої за довіреністю від 10.09.2004 діяв ОСОБА_7 , і ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_9 за № 3642, відповідно до якого ОСОБА_8 придбав у власність вказану частину адміністративної будівлі.

Пізніше, 29.04.2005 між ОСОБА_8 і ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_9 за № 648, відповідно до якого ОСОБА_10 набув право власності на вказану частину адміністративної будівлі.

13.10.2006 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 22.06.2005 між ОСОБА_10 і директором ТПВ «Постачтехкомплект» ОСОБА_6 і посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_11 за № 1998, право власності 1/2 частини адміністративної будівлі площею 585,9 м2 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТПВ «Постачтехкомплект». Купівля адміністративної будівлі за цим договором відбулася за 152 700 грн., які були у повному обсязі перераховані покупцем на банківський рахунок продавця.

Наприкінці 2020 року у ОСОБА_4 , який був обізнаний про те, що довіреність від 10.09.2004 від імені його сестри ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_7 , на підставі якої останнім 03.12.2004 укладався договір купівлі-продажу зазначеної адмінбудівлі, є підробленою, виник умисел на безпідставне незаконне вимагання у директора ТПВ «Постачтехкомплект» ОСОБА_6 коштів для власного незаконного збагачення шляхом подання до суду ОСОБА_5 позовів до ТПВ «Постачтехкомплект» з метою накладення арештів на зазначене нерухоме майно і таким чином створення штучних перешкод вільного розпорядження товариством належного йому майна.

На виконання запланованого, наприкінці 2020 року ОСОБА_4 запропонував своїй сестрі ОСОБА_5 , прийняти участь у вчиненні зазначеного злочину, повідомивши останній план спільних злочинних дій, на що остання з метою власного незаконного збагачення дала свою згоду.

Реалізуючи свій спільний з ОСОБА_4 злочинний намір, 20.11.2020 ОСОБА_5 , діючи за ініціативою та вказівками останнього, звернулася до Скадовського районного суду Херсонської області з позовом до ТПВ «Постачтехкомплект» про витребування майна (1/2 частини адміністративної будівлі площею 585,9 м2 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ) з чужого володіння, на підставі якої 23.11.2020 судом відкрито провадження у справі № 663/3637/20. Після цього, 17.12.2020 ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що судової перспективи виграшу поданий нею позов немає, подала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову у вказаній справі шляхом накладення арешту на предмет позову, за результатами розгляду якої 18.12.2020 Скадовським районним судом Херсонської області заяву позивача задоволено та накладено арешт на 1/2 частини адміністративної будівлі площею 585,9 м2 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про накладення арешту на вказане майно було внесено до відповідних державних реєстрів.

Від початку подачі ОСОБА_5 свого позову до суду, приблизно наприкінці грудня 2020 року директором ТПВ «Постачтехкомплект» ОСОБА_6 з`ясовано, що дійсним ініціатором звернення ОСОБА_5 до Скадовського районного суду Херсонської області із позовом до товариства про витребування адмінбудівлі з чужого володіння та накладення на це нерухоме майно арешту у цивільній справі № 663/3637/20, є депутат Херсонської обласної ради ОСОБА_4 .

У подальшому на початку 2021 року між директором ТПВ «Постачтехкомплект» ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відбулася зустріч під час якої останній, діючи згідно розробленого ним плану злочинних дій, з корисливою ціллю, з метою особистого збагачення та збагачення своєї сестри ОСОБА_5 , безпідставно висунув ОСОБА_6 вимогу передати йому готівкові кошти в сумі 15 000 доларів США, після чого ОСОБА_5 буде відкликано поданий нею позов до ТПВ «Постачтехкомплект» та скасовано накладений на адміністративну будівлю арешт. Усвідомлюючи безпідставність зазначених вимог ОСОБА_6 відтермінував прийняття рішення щодо передачі ОСОБА_4 вказаних коштів до вирішення поданого позову у суді.

Після цього, 29.07.2021 за результатами розгляду вказаного позову ОСОБА_5 до ТПВ «Постачтехкомплект» Скадовським районним судом Херсонської області прийнято рішення про відмову в його задоволенні та скасовано вжиті заходи забезпечення позову у цій справі.

Незважаючи на це, продовжуючи діяти згідно розробленого плану злочинних дій, 06.08.2021 ОСОБА_5 , діючи за ініціативою та вказівками ОСОБА_4 , повторно звертається до Скадовського районного суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ТПВ «Постачтехкомплект» про визнання договорів купівлі-продажу адмінбудівлі недійсними з одночасним поданням до суду заяви про вжиття заході забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно. У цей же день, тобто 06.08.2021 за вказаним позовом ОСОБА_5 судом відкрито цивільну справу № 663/2294/21 та з метою забезпечення заявленого позову прийнято рішення про накладення арешту на предмет спору 1/2 частини адміністративної будівлі площею 585,9 м2 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Судовий розгляд поданого ОСОБА_5 позову до ТПВ «Постачтехкомплект» по суті призначено судом на 02.02.2022.

Накладення вказаних арештів на 1/2 частини адміністративної будівлі площею 585,9 м2 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ТПВ «Постачтехкомплект» порушує право товариство вільно розпоряджатися належним йому майном, що унеможливлює здійснення товариством господарської діяльності у повному обсязі.

Після подання ОСОБА_5 до Скадовського районного суду Херсонської області другого позову до ТПВ «Постачтехкомплект» про скасування договорів купівлі-продажу, відкриття судом вказаної цивільної справи та повторного накладення судом за заявою позивача арешту на належне товариству нерухоме майно, директор ТПВ «Постачтехкомплект» ОСОБА_6 зрозумів, що ініціатором цього позову знову являється ОСОБА_4 і, діючи спільно із ОСОБА_5 , він буде щоразу ініціювати такі судові позови до того часу поки його вимоги щодо передачі йому готівкових коштів не будуть виконані.

З метою вирішення вказаного питання протягом другої половини 2021 року та з початку 2022 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 відбулося декілька зустрічей в різних публічних місцях м. Херсон, на яких останній, усвідомлюючи безпідставність і незаконність своїх вимог повідомив ОСОБА_6 , що ним будуть ініціюватися звернення ОСОБА_5 до суду з позовами до ТПВ «Постачтехкомплект» з метою накладення арештів на адмінбудівлю товариства і у такий спосіб буде порушувати права товариства на вільне розпорядження цим майном до того часу поки не будуть виконані його вимоги щодо передачі йому готівкових коштів, вказавши остаточну суму вимог в розмірі 27 000 доларів США. З метою надання гарантій того, що ОСОБА_5 у подальшому не буде подавати до суду безпідставних і безперспективних позовів до ТПВ «Постачтехкомплект», ОСОБА_4 зобов`язався надати ОСОБА_6 нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_5 про відсутність у неї будь-яких майнових претензій до ТПВ «Постачтехкомплект» щодо належної товариству 1/2 частини адміністративної будівлі площею 585,9 м2 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а до Скадовського районного суду Херсонської області буде подана заява ОСОБА_5 про відкликання поданого нею позову та скасування накладеного арешту на вказану будівлю.

26.01.2022 ОСОБА_6 діючи під контролем працівників правоохоронного органу, перебуваючи в приміщенні в кафе «Merry Berry» за адресою: АДРЕСА_2 , сплатив (передав) ОСОБА_4 27 000 доларів США. Взамін отриманих коштів, ОСОБА_4 власноруч написав розписку про отримання вказаних коштів, а також передав ОСОБА_6 нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_5 про відсутність у неї будь-яких майнових претензій до ТПВ «Постачтехкомплект» щодо належної товариству 1/2 частини адміністративної будівлі площею 585,9 м2 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та копію поданої 24.01.2022 до Скадовського районного суду Херсонської області заяви ОСОБА_5 про відмову від своїх позовних вимог у цивільній справі № 663/2294/21 і скасування заходів забезпечення арешту вказаної будівлі.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 189 КК України.

26.01.2022 громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України затримано в м. Херсон на місці вчинення кримінального правопорушення за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

27.01.2022 у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Борівка, Могилів-Подільський р-н, Вінницька обл., громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому, притягнутому до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191 і ч. 3 ст. 190 КК України в інших кримінальних провадженнях, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 189 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 на праві власності належить:

- земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:1123, площею 0,0506 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житловий будинок загальною площею 126 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- інше нерухоме майно, самохідне судно гідроцикл прогулянковий модель «BRP RXP X», 2008 року випуску, ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_1 , свідоцтво про право власності для прогулянкових суден серії НОМЕР_2 від 11.07.2008, реєстраційний номер іншого майна № 3-932444.

Слідчий вказує, що метою арешту є конфіскації майна, як такого, що отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України..

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на рухоме/нерухоме майно, корпоративні права.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

У зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001440 від 18.11.2021 на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , а саме на наступне нерухоме майно:

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:1123, площею 0,0506 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- житловий будинок загальною площею 126 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- інше нерухоме майно, самохідне судно гідроцикл прогулянковий модель «BRP RXP X», 2008 року випуску, ідентифікаційний номер корпусу НОМЕР_1 , свідоцтво про право власності для прогулянкових суден серії НОМЕР_2 від 11.07.2008, реєстраційний номер іншого майна № 3-932444.

Заборонивши відчуження і розпорядження цим майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1