Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6872/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської від 25 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в:
Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- заборонено підозрюваному ОСОБА_8 цілодобово залишати житло, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Бердичів Житомирської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Дія обов`язків покладені на підозрюваного ОСОБА_8 визначено на строк не більше двох місяців, тобто до 25 січня 2022 року включно.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000645 від 21.10.2021 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КК України та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. При цьому, зазначає, що судом при обранні запобіжного заходу належним чином не враховано ризики, передбачені п.1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки: виходячи із характеру та ступеня тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , тяжкості покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, підозрюваний не одружений, безробітній, злочин вчинено за обтяжуючих обставин, а саме в стані алкогольного сп`яніння, ставить під сумнів міцність соціальних зв`язків останнього, які б могли забезпечити застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинивши тяжке кримінальне правопорушення 21.10.2021, залишив місце події, переховувався від органів досудового розслідування, був оголошений в розшук, жодним чином не сприяв у розкритті вказаного тяжкого правопорушення, приховав сліди вчинення правопорушення, а саме своє взуття та одяг. Більше того, під час обрання запобіжного заходу заперечив свою причетність до вказаного тяжкого злочину, вказавши на те, що на місці злочину його не було. Разом з цим, причетність та вчинення саме ОСОБА_8 тяжкого злочину повністю підтверджується показами свідків зазначених в клопотанні, а тому перебуваючи на волі, підозрюваний матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Звертає увагу і на те, що судом при обранні запобіжного заходу не враховано, що підозрюваному ОСОБА_8 відомі показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , їх місце проживання вказано в протоколах допиту, їх покази підтверджують причетність підозрюваного до тяжкого злочину, а свідок ОСОБА_14 є безпосереднім свідком нанесення удару потерпілому, що призвів до тяжких наслідків та їх покази в сукупності беззаперечно викривають його злочинну діяльність, а тому існує підтверджений ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконного впливу підозрюваним на свідків та потерпілого у вказаному провадженні з метою зміни їх показів. Також підозрюваний може здійснювати вплив на визнаного у провадженні потерпілого, покази якого впливають на міру покарання при прийняті рішення у справі судом.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення підозрюваного та його захисника щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

В свою чергу, у відповідності до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №274/6872/21, в провадженні СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000645 від 21.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 cт.121 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, 21.10.2021 р. близько 00 год. 05 хв. у ОСОБА_8 , який знаходився поруч магазину «Ватсонс», що по вул. Одеська, 40/1, в м. Бердичеві, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 наніс один удар кулаком лівої руки в область правої частини голови ОСОБА_15 , внаслідок чого останній впав спиною на землю та ОСОБА_8 , знаходячись праворуч від лежачого ОСОБА_15 , наніс декілька ударів ногою в область голови ОСОБА_15 . В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_15 тілесні ушкодження, що призвели до його смерті.

Постановою слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 23.11.2021 р. досудове розслідування в кримінальному провадженні Ns 0000645 від 21.10.2021 р. зупинено. Оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого СВ Бердичівського РВП ОСОБА_9 від 24.11.2021 р. досудове розслідування в кримінальному провадженні Ns 0000645 від 21.10.2021 р. відновлено у зв`язку із встановленням місцезнаходження ОСОБА_8 .

24.11.2021 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого .2 ст.121 КК України.

23.11.2021 слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 (а.п.14). За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначені кримінальні правопорушення.

При цьому, апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , як і фактичні обставини його вчинення. Належно враховано і те, що останній, вчинивши кримінальне правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, залишив місце події, на неодноразові виклики до слідчого Бердичівського РВП для проведення допиту щодо відомих йому обставин отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_15 , не з`являвся та ухилявся від проведення слідчих дій. Не залишено поза увагою слідчого судді і данні характеризуючі особу підозрюваного, зокрема те, що він не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб.

З урахуванням цього, слідчим суддею обґрунтовано встановлено ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, а з врахуванням того, що свідки дають покази проти підозрюваного, вони знайомі між собою, товаришують, підозрюваному відоме їх місце проживання, встановлено і процесуальний ризик незаконно впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з цим, як встановлено слідчим суддею - підозрюваний ОСОБА_8 станом на момент розгляду клопотання слідчого має постійне місце реєстрації та проживання ( АДРЕСА_1 ), проживає там разом з матір`ю та батьком, має молодий вік, посередні характеристики, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено недоведеність прокурором процесуальних ризиків, як і відповідних обставин, які переконливо доводять наявність ризиків виправдовуючих застосування до підозрюваного ОСОБА_8 саме виняткового запобіжного заходу та, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що сам по собі факт наявності підозри у вчинені кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби.

Вище наведені обставини в суді апеляційної інстанції прокурором не спростовано, як і не доведено спроб ОСОБА_8 , на даний час, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, як і знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При цьому, апеляційний суд враховує, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами (рішення Європейського суду з прав людини від 23.02.2012 року у справі «Клішин проти України», № 30671/04), а тому апеляційний суд вважає недоведеним наявність вказаного ризику.

«Тримання під вартою» відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» та «проти» звільнення (рішення у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86, від 14 жовтня 2010 року»).

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Зазначений запобіжний захід, яким підозрюваному заборонено залишати житло за місцем його проживання, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним обставинам у цьому кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду, на даний час, саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим суддею зроблено цілком правильні висновки, що з огляду на об`єктивні існуючі обставини справи, характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного ОСОБА_8 .

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської від 25 листопада 2021 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, та з строком дії ухвали та обов`язків до 25 січня 2022 року включно, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: