Справа № 159/7433/21 Провадження №11-кп/802/377/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та представника малолітньої потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 квітня 2022 року включно,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001136 від 27.10.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.153, ч.6 ст.153 КК України.

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на строк 60 днів.
Клопотання мотивовано тим, що попередній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 18.02.2022 року, а ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не перестали існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2022 року, обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.04.2022 року включно.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що прокурор довів продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом цим ризикам не може запобігти, враховуючи стадію розгляду справи (підготовче судове засідання). Викладене дає підстави для продовження тримання обвинуваченого під вартою у даному кримінальному провадженні.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено без належного обґрунтування та вважає доцільним застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту. Вказує на те, що судом взагалі не взято до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, працює газоелектрозварювальником ПП «Агропромтехцентр» та відповідно характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання та відповідно реєстрацію. Вважає, що жодних ризиків передбачених ст.177 КПК України прокурором не доведено, а судом взято до уваги безпідставні припущення прокурора. Також немає будь-яких посилань суду на неможливість зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та не вмотивовано відмови клопотання захисника та представника потерпілої. Просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за місцем знаходження спадкового будинку ОСОБА_11 в АДРЕСА_1 .

У поданій апеляційній скарзі представник малолітньої потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає частковому скасуванню. Вважає, що жодних ризиків передбачених ст.177 КПК України прокурором не доведено, а суд обмежився формальним розглядом, не дослідив жодного доказу наведеного у клопотанні, не розглянув та не надав оцінки обставинам відсутності продовження такого запобіжного заходу. Вказує на те, що судом не взято до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , міцність його соціальних зв`язків, його постійне місце проживання, наявність у нього родини й утриманців дружини та трьох малолітніх дітей, яких він утримує, має постійне місце роботи на посаді газоелектрозварювальником ПП «Агропромтехцентр», позитивну репутацію, майновий стан підозрюваного, відсутність судимостей. Просив ухвалу скасувати та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 23 години до 06 години за адресою АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційних скарг; пояснення обвинуваченого та його захисника, які скарги підтримали у повному обсязі; прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг; представника потерпілої, який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити; апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Так при розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам ухилення від суду, незаконного впливу на потерпілу у цьому кримінальному провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені прокурором підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_7 та тяжкості інкримінованих йому діянь, вік та стан здоров`я ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , а тому законних підстав для скасування ухвали і ухвалення нової ухвали, відповідно до викладеного в апеляційних скаргах доводів, апеляційний суд не вбачає.
Доводи, які викладені в апеляційних скаргах, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це просить сторона захисту та представник потерпілої.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.ст.197, 199, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та представника малолітньої потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 квітня 2022 року включно, залишити без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді