Справа 376/151/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2249/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

16 листопадла 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 на вирок Сквирського районного суду Київської області від 11 лютого 2021 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учня другого курсу ДНЗ «Сквирське вище професійне училище», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 місяців арешту.

Застосовано до ОСОБА_9 вимоги ст. ст. 75, 104 КК України і звільнено його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 місяців арешту.

Застосовано до ОСОБА_10 вимоги ст. ст. 75, 104 КК України і звільнено його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлявся.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 визнані винними та засудженими за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

30 січня 2019 року, близько 20 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_9 спільно з неповнолітнім ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, проникли на частково огороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та належить потерпілому ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , таємно від оточуючих, діючи умисно, з корисливого мотиву, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що їхні дії залишаються не поміченими сторонніми особами та власником майна, викрали б/в рульову вилку до мотоцикла «ІЖ» вартістю 425 грн., б/в металевий бачок до мотоцикла «ІЖ» вартістю 262 грн. 50 коп., та б/в металеву бочку об`ємом 200 л, діаметром 58 см та висотою 88 см, вартістю 200 грн., які знаходились біля господарського приміщення вищевказаного домоволодіння.

Після чого, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 887 гривень 50 копійок.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просив вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 30 днів арешту. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном один рік. Відповідно по п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися до реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 30 днів арешту. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном один рік. Відповідно по п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтися до реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що судом першої інстанції призначено обвинуваченим покарання, яке не відповідає вимогам чинного кримінального законодавства.

Обвинувачені в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Захисник та прокурор не заперечували щодо розгляду справи без участі обвинувачених.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами, думку захисника, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги зі змінами, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнали винними себе у вчиненні інкримінованого злочину, апеляційний суд переглядає вирок лише у межах апеляційної скарги прокурора, виходячи з того, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, дії кожного з обвинувачених вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 60 КК України, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ст. 101 КК України, арешт полягає у триманні неповнолітнього, який на момент постановлення вироку досяг шістнадцяти років, в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від п`ятнадцяти до сорока п`яти діб.

З вироку суду вбачається, що призначаючи покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону.

Неповнолітнім ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд першої інстанції призначив покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на три місяці, який перевищує максимальний розмір даного виду покарання, визначений для неповнолітньої особи ст. 101 КК України.

Таким чином, посилання прокурора на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст. 185 КК України є обґрунтованим.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку колегії, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засуджених і попередження нових злочинів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок в частині призначеного покаранняОСОБА_9 та ОСОБА_10 зміні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Сквирського районного суду Київської області від 11 лютого 2021 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині призначеного покарання змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 30 днів арешту.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном один рік.

Відповідно по п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися до реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 30 днів арешту.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном один рік.

Відповідно по п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтися до реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскарженав касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя