Справа № 126/4/22
Провадження №11-сс/801/37/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

в режимі відеоконференції прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
адвоката захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, на ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду від 05.01.2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні, за №0000006 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю на строк 60 діб до 05.03.2022 з покладенням обов`язків, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який органами досудового слідства підозрюється за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296 КК України в тому, що 04.01.2022 близько 04 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, підійшов до домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_1 , тримаючи в руках власну рушницю «Toz-120», яку ОСОБА_7 приніс із собою. Після чого, реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_7 зайшов через відчинену хвіртку на територію домоволодіння ОСОБА_9 , підійшов до вхідних дверей до житлового будинку, які він відчинив рукою та всупереч волі власника проник в середину домоволодіння. Зайшовши в спальну кімнату, ОСОБА_7 розбудив власника ОСОБА_9 та приставивши рушницю до голови вищевказаного почав погрожувати вистрелити йому в голову.
Таким чином, ОСОБА_7 порушив ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (Ш) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої «ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань», ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, а також дозволу особи, яка проживає в будинку і якій належить даний будинок, шляхом вільного доступу, а саме через незачинені двері проник до середини житлового будинку, зайшовши в спальну кімнату ОСОБА_7 розбудив ОСОБА_9 , який на той час перебував в даному будинку. Вказаними діями, ОСОБА_7 порушив право ОСОБА_9 на недоторканність його житла.
Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла особи.
Також, 04.01.2022 близько 04 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно проникши до житлового будинку ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_1 , тримаючи в руках власну рушницю «Toz-120», яку ОСОБА_7 приніс із собою. Після чого, зайшовши в спальну кімнату, ОСОБА_7 розбудив ОСОБА_9 та приставивши рушницю до голови останнього почав погрожувати вистрелити йому у голову та вимагаючи щоб той із сім`єю виїхав із села, при цьому у ОСОБА_10 були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.
В подальшому ОСОБА_7 , нічого не пояснюючи, з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження інших осіб, відчуваючи свою безкарність, перебуваючи у вищевказаній кімнаті будинку, безпричинно, здійснив два постріли в область нижньої частини вхідних дверей, після чого перезарядив рушницю та здійснив ще один аналогічний постріл по підлозі. Здійснивши таким чином три постріли із вищевказаної рушниці ОСОБА_7 зібрав відстріляні гільзи та перезарядивши ще раз рушницю вийшов на територію повір`я, де здійснив два постріли в повітря, після чого залишив територію домоволодіння.
Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
Окрім того, 04.01.2022 близько 04 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, незаконно проникши до житлового будинку ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_1 , тримаючи у руках власну рушницю «Toz-120», яку ОСОБА_7 приніс із собою. Після чого, реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку ОСОБА_7 , нічого не пояснюючи умисно, усвідомлюючи, що він діє в нічний час доби, порушуючи нормальний сон ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_11 , який перебував у житловому будинку ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , неповнолітньої ОСОБА_14 , які перебували на території домоволодіння у приміщенні літньої кухні, ігноруючи елементарні існуючі в суспільстві правила поведінки, моралі, добропристойності, не маючи на те будь-яких вагомих підстав, застосовуючи нецензурну лайку, з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження інших осіб, відчуваючи свою безкарність, безпричинно, здійснив два постріли в область нижньої частини вхідних дверей, після чого перезарядив рушницю та здійснив ще один аналогічний постріл по підлозі. Здійснивши таким чином три постріли із вищевказаної рушниці ОСОБА_7 зібрав відстріляні гільзи та перезарядивши ще раз рушницю вийшов на територію повір`я, яке є спільним ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , неповнолітньої ОСОБА_14 , де здійснив два постріли в повітря, після чого залишив територію домоволодіння.
Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведена наявність обставин, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних засобів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам або ризику, наявність хоча б одного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведена, існує тільки вказівка на ймовірність цих ризиків, а тому обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, тому він може переховуватись від органів досудового розслідування, що обґрунтовано підтверджується вчиненням тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, відсутністю у ОСОБА_7 постійного місця роботи; незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, оскільки деякі із свідків являються неповнолітніми особами; переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_7 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому злочині, передбаченоиу ч.4 ст. 296 КК України та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, ОСОБА_7 та його адвоката, які просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Слідчий суддя, дотримуючись вимог ст. 194 КПК України, належним чином мотивував свій висновок та обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_15 врахувавши всі обставини провадження.
ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, згідно довідки сільської ради за час проживання на території села ОСОБА_7 зарекомендував себе як трудолюбивий, цілеспрямований громадянин, який має активну життєву позицію, порушень громадського порядку він не допускав, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків та спростовує ризики наведені прокурором в апеляційній скарзі.
З таких обставин, слідчий суддя вірно відмовив в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки тяжкість кримінального правопорушення в якому він підозрюється не може бути єдиною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
З урахуванням вищенаведених обставин колегія суддів вважає, що ризики не виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , а тому доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду від 05.01.2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні, за №0000006 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю на строк 60 діб до 05.03.2022 з покладенням обов`язків, щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_16