Справа № 444/3465/21
Провадження № 1-кп/444/361/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000121, внесеного 06.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого, не інвалід, непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Свалявським РВ ГУМВС України в Закарпатській області 30.12.2009 року, ІПН - НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , розуміючи, що довідки про проходження лабораторного дослідження (обстеження) на наявність в особи захворювання COVID-19 видаються ліцензованими установами (лабораторіями), які повинні мати ліцензію з медичної практики, керуючись корисливими мотивами, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в перших числах серпня 2021 року, за допомогою власного мобільного телефону, вступив у попередню змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою чоловічої статі з метою виготовлення завідомо для нього підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію.
При цьому, ОСОБА_3 , розуміючи, що вказане міжнародне свідоцтво про вакцинацію буде підроблене, вчинив пособництво в цьому, а саме в перших числах серпня 2021 року, за допомогою мобільного телефону надіслав фотознімок особистого документа паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданого 19.08.2017 територіальним органом Державної міграційної служби та адресу проживання для внесення відомостей у міжнародне свідоцтво про вакцинацію, яке надає право перетнути державний кордон України без перебування на самоізоляції.
У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі, використовуючи реквізитні дані КНП «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради», у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, умисно виготовила підроблений офіційний документ - міжнародне свідоцтво про вакцинацію, вказавши в ньому завідомо недостовірні відомості про проведену вакцинацію ОСОБА_3 21.04.2021 та 24.07.2021.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив пособництво в підробленні офіційного документу, який звільняє від обов`язків, вчиненому за попередньою змовою групи осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України.
Крім цього, 06 листопада 2021 року приблизно о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на пункті пропуску через державний кордон України автомобільного сполучення «Рава-Руська-Гребене», рухаючись на в`їзд в Україну з Республіки Польща, під час перевірки документів, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що свідоцтво про вакцинацію коронавірусної хвороби COVID-19 вакциною «Pfizer» КНП «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради», є підробленим, з метою ухилення від відбування самоізоляції на території України, використав даний підроблений офіційний документ, шляхом пред`явлення його на законну вимогу інспектора прикордонного контролю 2 категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.
Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченою, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумніві у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, після розяснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини у вчиненні кримінального правопорушення, свою вину визнав повністю. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_3 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, так як він вчинив пособництво в підробленні офіційного документу, який звільняє від обов`язків, вчиненому за попередньою змовою групи осіб.
Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_3 за ч.4 ст.358 КК України, оскільки використав завідомо підроблений документ.
Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні предявлених йому кримінальних правопорушень.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_3 згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.358 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_3 згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінальних правопорушень, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що згідно із ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, враховує наслідки та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також бере до уваги особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, які помякшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття у вчинених злочинах та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого судом не встановлено.

Санкцією ч. 3 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід обрати в межах санкції статтей за якими він судиться, а саме за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК Україниу виді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України - у виді 1 року обмеження волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Однак, суд, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються посередньо, щиро покаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і що обвинуваченого слід звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, встановивши йому відповідний іспитовий термін та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, так як таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину:
передбаченогоч. 5 ст.27, ч.3 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (один) року обмеження волі;

передбаченого ч.4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (один) року обмеження волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань., остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (один) року 1 (один) місяця обмеження волі.

Речові докази: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити при матеріалах кримінального провадження.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обовязки.

Згідно ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_3 періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляцйного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України з врахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1