Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/352/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції, в апеляційному порядку, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2021 року /у межах кримінального провадження № 0000039 про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

ВСТАНОВИЛА:
Начальник Вільшанського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулась до місцевого суду з клопотанням про арешт майна земельної ділянки на території Вільшанської ОТГ (с. Добрянка) площею 77,9694 га, кадастровий номер :02:000:9020, що перебувала у володінні на підставі договору оренди ОСОБА_7 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Внесено клопотання в межах кримінального провадження № 0000039 від 30.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки.

Слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Судом рішення мотивоване тим, що до початку розгляду клопотання по суті не надано доказів на те, що строк дії договору про оренду земельної ділянки закінчився 22.12.2020 році, з підстав чого ОСОБА_7 втратив право на її оренду, оскільки згідно до даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 30.07.2021, номер інформаційної довідки 268273132, вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:9020 площею 77, 9694 га., була предметом судового розгляду по справі №384/353/16-ц, за наслідками якого Вільшанським районним судом Кіровоградської області ухвалено 05.10.2016 року відповідне рішення.
Рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області по справі №384/353/16-ц від 05.10.2016 року, договір оренди земельної ділянки на підставі якого ОСОБА_7 використовував її прокурором не надано.

Тож, не відомо чи продовжено ОСОБА_7 строк оренди даної земельної ділянки чи ні, а якщо так то на який строк.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника Вільшанського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000039 від 30.07.2021року, і накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000039 від 30.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України: земельну ділянку сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, площею 77,9694 га, з кадастровим номером :02:000:9020, яка розташована на території Вільшанської ОТГ (с. Добрянка) Голованівського району Кіровоградської області за межами населеного пункту; посіви сільськогосподарської культури соняшнику, якими засіяно земельну ділянку комунальної форми власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:9020 площею 77,9694 га, яка розташована на території Вільшанської ОТГ (с.Добрянка) Голованівського району Кіровоградської області за межами населеного пункту.

Також просить заборонити будь-якій фізичній чи юридичній особі відчужувати розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, площею 77,9694 га, з кадастровим номером :02:000:9020, яка розташована на території Вільшанської ОТГ (с.Добрянка) Голованівського району Кіровоградської області за межами населеного пункту та посівами сільськогосподарської культури соняшнику, якими засіяно земельну ділянку комунальної власності сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:9020 площею 77,9694 га, яка розташована на території Вільшанської ОТГ (с.Добрянка) Голованівського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, у тому числі здійснювати збір врожаю із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки та/або без такої.
Свої вимоги прокурор мотивує наступними доводами.

Потреби досудового розслідування наразі виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею помилково зазначено, що згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, тощо.

Текст, наведений в ухвалі слідчого судді міститься в ч. 6 ст. 170 КПК України та стосується п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто - у випадку, коли арешт накладається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Також в ухвалі зазначено, що «Відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача».
Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, слідчим суддею досліджено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 30.07.2021, номер інформаційної довідки 268273132, яку сформовано начальником Вільшанського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_6 .
Слідчим суддею зазначено, що із вищевказаної довідки вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:9020 площею 77, 9694 га, в графі відомості про суб`єкта іншого речового права, зазначено орендар - ОСОБА_7 , а в графі підстава для державної реєстрації вказано - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 21.12.2010, видавник: районний суд Кіровоградської області.

Разом з тим, слідчим суддею не взято до уваги, що вказане судове рішення, зазначене в розділі «Підстава для державної реєстрації», а саме держаної реєстрації права оренди земельної ділянки (розділ «Вид іншого речового права») - до 22.12.2020 (розділ «Зміст, характеристика іншого речового права»).

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку прокурора, який підтримав задоволення апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу слідчого судді, накласти арешт на майно (земельну ділянку та посіви соняшника на ній), дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Арешт майна, у відповідності до положень ст. 131 КПК України, є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, що допускаються виключно у разі доведення прокурором ряду обставин: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Визначення, мета і завдання арешту майна регламентовані ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України, ч. 2, регламентовано: При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Держава може вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів

Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Європейський суд звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

Як встановлено матеріалами клопотання, СД Голованівського РВП ГУНП у Кіровоградській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000039 від 30.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Підставою для кримінального провадження став рапорт про виявлення кримінального правопорушення начальника Вільшанського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , за змістом якого до прокуратури надійшла інформація Вільшанської селищної ради Кіровоградської області про порушення земельного законодавства, а саме: на території Вільшанської ОТГ (с. Добрянка) наявна земельна ділянка площею 77, 9694 га, кадастровий номер :02:000:9020, що на даний час засіяна соняшником; ділянка перебувала у оренді ОСОБА_7 , але договір оренди закінчився.

Відповідно до наявної в матеріалах клопотання копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:9020 площею 77, 9694 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві комунальної власності належить Вільшанській селищній раді Вільшанського району Кіровоградської області.

Наявна й інформація про державну реєстрацію іншого речового права: підстава договір оренди землі від 21.12.2010 року, рішення суду № 384/353/16-ц від 05.10.2016 року, орендар ОСОБА_7 , строк дії речового права до 22.12.2020 року.

Згідно із розпорядженням голови Вільшанської РДА від 25.05.209 року № 224-р та розпорядженням голови Вільшанської РДА від 19.06.209 року №279-р, слідує, що ОСОБА_7 надано в оренду земельну ділянку площею 77,9694 га, яка розташована на території Добрянської сільської ради Кіровоградської області, стром на 5 років.

Прокурор, слідчий вказують про те, що договір оренди ОСОБА_7 означеної земельної ділянки скінчився, проте земельна ділянка засіяна соняшником, а тому встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Разом із тим, як убачається із клопотання, доказів і належних мотивувань на те, що строк дії договору оренди ОСОБА_7 земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9020 площею 77,9694 га. закінчився і більше не пролонгований, з підстав чого ОСОБА_7 втратив право на її оренду, - не надано.

Не надано копії відповідного договору оренди, а також й рішення суду № 384/353/16-ц від 05.10.2016 року, про яке йшлося вище.

Тобто, відсутні достовірні докази, що законне право користування земельною ділянкою втрачене.

Вказане правильно враховано слідчим суддею, як і правильно зазначено, що станом на теперішній час арешт майна може мати негативні наслідки для добросовісного набувача, орендаря майна, що стане причиною порушення визначених гарантованих конституційних прав.

Зважаючи на наведене, беручи до уваги зазначені норми закону, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про недостатність підстав для арешту майна, вважаючи за встановлених обставин арешт майна невиправданим.

Відтак, колегія суддів залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, такою, що скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2021 року /у межах кримінального провадження № 0000039 про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, без змін.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4