Справа № 352/791/20
Провадження № 1-кп/352/95/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000126 від 11.03.2020 р., про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , із незакінченою вищою освітою, одруженого, на час постановлення даної ухвали розлученого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень.

Згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_4 разом зі своєю сім`єю дружиною ОСОБА_3 та двома малолітніми дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проживали у житловому будинку АДРЕСА_2 . Упродовж останніх трьох років між обвинуваченим та його дружиною неодноразово виникали конфлікти через те, що він систематично ревнував дружину до її колег по роботі.

07 березня 2020 року близько 22 год. обвинувачений за місцем проживання на ґрунті тривалих непрязних відносин розпочав черговий конфлікт з дружиною, під час якого вчинив відносно неї психологічне насильство, що виразилося у словесних образах та погрозах фізичною розправою на адресу дружини.

У ході розвитку конфлікту близько 01 год. 00 хв. 08 березня 2020 року обвинувачений, будучи агресивно налаштованим щодо дружини, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, схопив дружину за обидві руки, із застосуванням фізичної сили штовхнув її до стіни та утримував за руки. У результаті обвинувачений заподіяв потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді саден та синців грудної клітки і обох верхніх кінцівок.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на завдання шкоди здоров`ю потерпілої, обвинувачений 08 березня 2020 року біля 05 год. 00 хв. із значною силою наніс потерпілій один удар кулаком лівої руки в обличчя, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді саден та синців в ділянці обличчя.

Вказані вище тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.

Обвинувачений 11.03.2022 р. подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження щодо нього, яке він підтримав у судовому засіданні, підтвердивши, що наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі.

Заслухавши думку потерпілої та прокурора, які погодилися з обґрунтованістю заявленого клопотання та не заперечували щодо його задоволення, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Звільнення від кримінальної відповідальності це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і від застосування щодо неї примусу у формі покарання.
Згідно вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
За змістом ст.49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є обовязковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 цього Кодексу строків не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 08.03.2020 р. вчинив кримінальний проступок, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. На даний час минув встановлений п.1 ч.1 ст.49 КК України двохрічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Протягом вказаного строку обвинувачений не вчинив нового злочину та не ухилявся від досудового слідства і суду.

Тому наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у звязку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на викладене дане кримінальне провадження слід закрити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження заявлений потерпілою ОСОБА_3 цивільний позов підлягає до залишення без розгляду.

Під час закриття даного кримінального провадження суд частково стягує з обвинуваченого на користь потерпілої понесені останньою процесуальні витрати на правову допомогу.
При цьому суд відповідно до вимог ч.6 ст.368 КПК України враховує правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 р. у справі № 598/1781/17, згідно якого КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілої 18033,20 грн. процесуальних витрат на правову допомогу у зв`язку із судовим розглядом даного кримінального провадження з травня 2020 р. до березня 2022 р. Вказані процесуальні витрати належно документально підтверджені, а саме: засвідченою копією договору про надання юридичної (правової) допомоги від 11.03.2020 р. (а.15-16); квитанцією та актом-розрахунком виконаних робіт по наданню правової допомоги від 10.06.2020 р. на 5833,20 грн. (а.27-28); актом-розрахунком виконаних робіт по наданню правової допомоги та квитанцією від 07.05.2021 р. на 3000 грн. (а.76-77); актом-розрахунком виконаних робіт по наданню правової допомоги та квитанцією від 26.07.2021 р. на 1500 грн. (а.82-83); актом-розрахунком виконаних робіт по наданню правової допомоги та квитанцією від 25.08.2021 р. на 1500 грн. (а.88-89); актом-розрахунком виконаних робіт по наданню правової допомоги та квитанцією від 25.10.2021 р. на 1700 грн. (а.100-101); актом-розрахунком виконаних робіт по наданню правової допомоги та квитанцією від 06.12.2021 р. на 1500 грн. (а.121-122); актом-розрахунком виконаних робіт по наданню правової допомоги та квитанцією від 17.02.2022 р. на 3000 грн. (а.с.162-163).
З огляду на те, що судові засідання 28.07.2020 р. та 21.12.2020 р. не проводились, суд вважає необґрунтованими заявлені потерпілою витрати про стягнення 3000 грн. (по 1500 грн. за одне судове засідання) за участь адвоката у судових засіданнях.
На підставі наведеного, відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України, керуючись ст. 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 України, та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,у користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,НОМЕР_3 (вісімнадцять тисяч тридцять три) грн. 20 коп. процесуальних витрат на правову допомогу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_8