Справа № 307/2159/18
Провадження № 1-кп/307/176/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , представника цивільного позивача ПрАТ «Закарпаттяобленерго» - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 28 червня 2018 року у період часу з 01 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв., знаходячись по вул. Чкалова в смт. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, неподалік будівлі Солотвинської ЗОШ № 1, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочав сварку з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої, діючи з прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, почав наносити останньому удари обома руками, стиснутими в кулак, по обличчю, в область голови та по іншим частинам тіла, від яких потерпілий впав на землю, а ОСОБА_4 , продовжуючи протиправні дії, почав наносити удари по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_7 в область голови та тулуба обома ногами, взутими у кросівки. Після чого, потерпілий ОСОБА_7 , підвівшись із землі, почав втікати від ОСОБА_4 , який продовжував переслідувати потерпілого та, наздогнавши його біля залізничного переїзду, продовжив наносити потерпілому ОСОБА_7 удари руками, стиснутими в кулак, та взутими ногами по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_7 , де його і залишив, після чого потерпілий пішов до свого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, цієї ж ночі 28 червня 2018 року близько 05 год. 00 хв., продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 проник до дворогосподарства за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 ,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де через вхідні двері увійшов до вищевказаного будинку та у вітальній кімнаті на другому поверсі, де лежав на ліжку потерпілий ОСОБА_7 , знову почав наносити удари руками, стиснутими в кулак, та взутими ногами по різним частинам тіла потерпілого, від яких останній втратив свідомість. Після чого, ОСОБА_4 залишив будинок та територію дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , та пішов у невідомому напрямку. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді лінійного перелому лівої тім`яної кістки, луски лівої скроневої кістки, перелому виличного відростку скроневої кістки зліва, забою обох лобних доль головного мозку, черепно-лицева травма у вигляді перелому тіла та скроневого відростку виличної кістки зліва з переходом на стінки гайморової пазухи та латеральну стінку орбіти, перелому передньої стінки гайморової пазухи справа, перелому кісток спинки носа та носових відростків верхньої щелепи з обох боків, гемосинусу, підшкірної емфіземи обличчя, підшкірних гематом обличчя, закритої травми грудної клітки у вигляді перелому II, ІІІ ребер зліва, двобічного гемопневмотораксу, підшкірної емфіземи, забою лівої кисті, чисельних саден різних ділянок тіла, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, позаяк являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення.
Суд кваліфікує вказані дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Крім цього, ОСОБА_4 29 серпня 2018 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в АДРЕСА_2 , побачивши припаркований на узбіччі неподалік даного будинку автомобіль марки «ВАЗ 210700 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить ОСОБА_8 та перебуває у законному користуванні ОСОБА_9 , не маючи права на користування даним транспортним засобом, з метою його заволодіння, таємно, умисно, протиправно, всупереч волі законного користувача ОСОБА_9 та власника ОСОБА_8 , незаконно заволодів вищевказаним автомобілем, поїхавши на ньому в напрямку вул. Спортивна в смт. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, де, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з електроопорою, сходинками та парканом дворогосподарства АДРЕСА_1 , внаслідок чого спричинив механічні пошкодження вищезазначеного транспортного засобу, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 28 101, 62 (Двадять вісім тисяч сто один гривень 62 копійки) гривень.

Суд кваліфікує вказані дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в незаконному заволодінні транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ 210700 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить ОСОБА_8 та перебуває у законному користуванні ОСОБА_9 , визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся та пояснив, що з потерпілим ОСОБА_9 він примирився та останній немає до нього будь-яких претензій. Що стосується його обвинувачення в нанесенні потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, то обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав частково та показав, що ОСОБА_7 наніс кілька ударів біля будівлі школи, де повалив його на землю та завдав йому два або три удари руками, стиснутими в кулак, в область обличчя та голови та потерпілий піднявся і пішов. В подальшому, біля залізничного переїзду він знову повалив потерпілого ОСОБА_7 на землю, де наніс йому біля чотирьох ударів ногами в живіт та в грудну клітку. Після чого потерпілий ОСОБА_7 самостійно піднявся та пішов додому. Вдома у потерпілого він не був і тілесних ушкоджень там потерпілому не наносив. Тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 він наніс із-за давніх образ, які завдав йому раніше потерпілий. Після цього він бачив потерпілого ОСОБА_7 у лікарні. Пояснив, що потерпілий ОСОБА_7 претензій до нього немає, вони примирилися. Цивільний позов ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не визнав з тих підстав, що пошкоджена електроопора підлягала плановій заміні і його дії шкоди не спричинили.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, позаяк подав суду заяви, в яких просить кримінальне провадження розглянути у його відсутності, надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні, згідний на обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, не пов`язаної з позбавленням його волі та звільненням його від призначеного покарання з іспитовим строком, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, позаяк подав суду заяви, в яких просить кримінальне провадження розглянути у його відсутності, надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні, згідний на обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, не пов`язаної з позбавленням його волі та звільненням його від призначеного покарання з іспитовим строком, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Представник цивільного позивача ПрАТ «Закарпаттяобленерго» - ОСОБА_6 в судовому засіданні цивільний позов підтримала та просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» 8 727, 44 гривень.
Не дивлячись на невизнання ОСОБА_4 своєї вини щодо умисного нанесення тяжких тілесних ушкодженьпотерпілому ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в ході судового слідства дослідженими безпосередньо під час судового розгляду такими доказами.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 28 червня 2018 року з ілюстрованою фото-таблицею до нього, встановлено місце вчинення кримінального правопорушення - територія дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 умисне тяжке тілесне ушкодження. Під час огляду місця події виявлено та вилучено ліхтарик та слід одорологічного походження.
За письмової згоди у ОСОБА_4 30 червня 2018 року добровільно відібрано експериментальні взірці крові для проведення молекулярно-генетичної експертизи та одорологічної експертизи у рамках даного кримінального провадження.

Відповідно до висновку судово-одорологічної експертизи від 03 серпня 2018 року за № 210 в ході дослідження встановлено, що на зразку запаху, вилученого з поверхні ліхтарика, залишений запаховий слід, який належить ОСОБА_4 , інших зразків запаху наданих на дослідження, відібраних з крові ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 на зразку запаху, вилученого з поверхні ліхтарика, не виявлено.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 05 листопада 2018 року за участю ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , ОСОБА_4 без будь-яких заперечень відтворив обставини та обстановку, яка мала місце 28 червня 2018 року близько 02 год. 00 хв., та детально розповів як саме він спричиняв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_4 пояснив, що удари ОСОБА_7 він наносив руками, стиснутими в кулак, та ногами по різним частинам тіла потерпілого, та припинив свої дії, а в подальшому наздогнав потерпілого ОСОБА_7 та продовжував наносити йому удари, а після прийшов додому до потерпілого ОСОБА_7 , де знову наносив йому численні удари. При цьому, у вчиненому щиро розкаявся.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 258 від 04 липня 2018 року у потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді лінійного перелому лівої тім`яної кістки, луски лівої скроневої кістки, перелому виличного відростку скроневої кістки зліва, забою обох лобних доль головного мозку, черепно-лицева травма у вигляді перелому тіла та скроневого відростку виличної кістки зліва з переходом на стінки гайморової пазухи та латеральну стінку орбіти, перелому передньої стінки гайморової пазухи справа, перелому кісток спинки носа та носових відростків верхньої щелепи з обох боків, гемосинусу, підшкірної емфіземи обличчя, підшкірних гематом обличчя, закритої травми грудної клітки у вигляді перелому II, ІІІ ребер зліва, двобічного гемопневмотораксу, підшкірної емфіземи, забою лівої кисті, чисельних саден різних ділянок тіла. Закрита черепно-мозкова травма виникла в результаті двох і більше локальних ударів твердими тупими предметами, в напрямку зліва направо, та в напрямку спереду назад, а згідно Наказу МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, позаяк являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. Давність нанесення тілесних ушкоджень відповідає даті вчинення кримінального правопорушення 28 червня 2018 року.
Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи від 10 липня 2018 року в крові ОСОБА_7 не виявлено метиловий, етиловий, пропіловий, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29 серпня 2018 року з фото-таблицею до нього встановлено місце вчинення кримінального правопорушення територія біля дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де відбулося зіткнення з парканом та з дерев`яним стовпом автомобіля марки «ВАЗ 210700 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить ОСОБА_8 та перебуває у законному користуванні ОСОБА_9 , на якому відображено вказаний автомобіль, на якому наявні механічні пошкодження.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 вересня 2018 року, яка незаконно заволоділа автомобілем марки «ВАЗ 210700 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить ОСОБА_8 та перебуває у законному користуванні ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_13 , свідок ОСОБА_14 також впізнав ОСОБА_4 ..

Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 29 жовтня 2018 року за № 11/817 ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ 210700 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, може становити 77 263, 53 гривні, а ремонтно-відновлювальні роботи цього пошкодженого автомобіля можливо провести і вартість таких буде становити 28 101, 62 гривні.
Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України.

Інших доказів в судовому засіданні сторонами кримінального провадження суду не надано.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_4 дійсно 28 червня 2018 року у період часу з 01 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв., на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочав сварку з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої, діючи з прямим умислом, завдав потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, що підтвердив в судовому засіданні і сам обвинувачений ОСОБА_4 , який визнав, що завдав потерпілому ОСОБА_7 два або три удари руками, стиснутими в кулак, в область обличчя та голови біля будівлі школи, а в подальшому біля залізничного переїзду він знову повалив потерпілого ОСОБА_7 на землю, де наніс йому біля чотирьох ударів ногами в живіт та в грудну клітку, і такі покази обвинуваченого відповідають локалізації спричинення ним ударів в область голови, обличчя, грудної клітки та тулуба тим, які вказані у висновку судово-медичного експерта, дослідженого судом. Ідентичні покази про механізм нанесення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 надав також в ході слідчого експерименту 05 листопада 2018 року. Також про причетність його до спричинення потерпілому ОСОБА_7 по місцю його проживання тілесних ушкоджень свідчить і та обставина, що на місці події у дворогосподарстві у потерпілого ОСОБА_7 знайдено ліхтарик, на якому залишений запаховий слід належить ОСОБА_4 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що згідно із ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який винним себе визнав частково, в скоєному щиро розкаявся, характеризується по місцю проживання позитивно та раніше не судимий, а відповідно до довідки КЗ «Тячівська районна лікарня» ОСОБА_4 на обліку у нарколога та психіатра не значиться.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує дані про його особу та ті обставини, що він по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, вину визнав частково, у скоєному щиро розкаявся, потерпілі претензій до нього не мають, згідно досудової доповіді, наданої суду органом пробації, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький, і з огляду на вищенаведені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання, не пов`язаного з позбавленя волі і таке покарання буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і можливість його виправлення в умовах суспільства не втрачена.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Цивільний позов ПрАТ «Закарпаттяобленерго» слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» 8 727, 44 (Вісім тисяч сімсот двадцять сім гривень 44 копійки) гривень на відшкодування матеріальної шкоди, позаяк в судовому засіданні встановлено, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 , який 29 серпня 2018 року близько 17 год. 00 хв.,незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 210700 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить ОСОБА_8 та перебуває у законному користуванні ОСОБА_9 , та, поїхавши на ньому в напрямку вул. Спортивна в смт. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, де, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з електроопорою, вартість якої згідно локального кошторису 4-1-1 на смт. Солотвино, вул. Спортивна по заміні залізобетонної опори становить 8 727, 44 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Речовий доказ легковий автомобіль марки «ВАЗ 210700 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуск, який передано під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили, залишити потерпілому ОСОБА_9 .
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 4 021, 51 (Чотири тисячі двадцять один гривень 51 копійку) гривень.
Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України покарання у виді обмеження волі на строк три роки.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік і шість місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ПрАТ «Закарпаттяобленерго» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» 8 727, 44 (Вісім тисяч сімсот двадцять сім гривень 44 копійки) гривень на відшкодування матеріальної шкоди.

Речовий доказ легковий автомобіль марки «ВАЗ 210700 20», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який передано під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили, залишити потерпілому ОСОБА_9 .
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 4 021, 51 (Чотири тисячі двадцять один гривень 51 копійку) гривень.
На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Згідно ст. 376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя : ОСОБА_1