ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2021 року за № 0001649, за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Татарбунари, Одеської області, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України судимостей не має, -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України,
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3
сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_4
встановив:

22.07.2021, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 знаходячись у торгівельному залі магазину «ЄВА» №424 ТОВ «РУШ», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Привозна, к8, де у неї раптово виник протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та у якості предмету свого протиправного посягання вона визначила товар з артикулом 573231, найменування «Гарніер Скин натуралс» міцелярна вода, вартістю без НДС 84 гривні 50 копійок за 1 одиницю; товар з артикулом 560847, з найменування «підводка-фломастер для очей фірми «Футур Фін»» вартістю без НДС 358 гривень за 2 одиниці; товар з артикулом 546340, з найменування «водостійку підводку для очей «Чар Бон»» вартістю без НДС 338 гривень за 2 одиниці, які належать ТОВ «РУШ» ().
В подальшому ОСОБА_2 скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до прилавку з товарами та шляхом вільного доступу взяла товар з артикулом 573231, найменування «Гарніер Скин натуралс» міцелярна вода, вартістю без НДС 84 гривні 50 копійок за 1 одиницю; товар з артикулом 560847, з найменування «підводка-фломастер для очей фірми «Футур Фін»» вартістю без НДС 358 гривень за 2 одиниці; товар з артикулом 546340, з найменування «водостійку підводку для очей «Чар Бон»» вартістю без НДС 338 гривень за 2 одиниці, які належать ТОВ «РУШ» та помістила в свою жіночу сумку жовтого кольору, після чого не проходячи через касову зону покинула приміщення торгівельної зали магазину через вхідні двері.
В подальшому, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями ТОВ «РУШ» () матеріальну шкоду на загальну суму 780 (сімсот вісімдесят) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.
Своїми діями ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Частиною 2 ст.12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Санкцією ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону №2617-VIII передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Отже, враховуючи, що санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до трьох тисяч (тобто не більше трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК є кримінальним проступком.
Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
До обвинувального акта додані клопотання прокурора про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_2 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, письмова заява обвинуваченої ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , та письмова заява представника потерпілого ОСОБА_5 , якими вони погодились із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинуваченої ОСОБА_2 також беззаперечно визнала свою винуватість.
Згідно з ч.1 ст.382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч.2 ст.382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, які додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).
Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останньої в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання нею винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченої за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.
Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст.67 КПК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , та які відповідно до п.4 ч.1 ст.91, ч.1 ст.92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. Такі обставини судом не встановлені та в силу положень ст.337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати такі обставини, оскільки це погіршить становище обвинуваченої ОСОБА_2 .
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання винної.
Обвинувачена ОСОБА_2 вчинила умисний кримінальний проступок проти власності.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_2 необхідно для її виправлення та запобігання нових злочинів призначити у виді обмеження волі в мінімальних межах строку обмеження волі, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді обмеження волі в межах мінімального строку, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винній.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді обмеження волі за вчинений кримінальний проступок, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_2 скоїла кримінальний проступок, усвідомлення останньою протиправності своєї поведінки, її поведінку після вчинення кримінального проступку, щире каяття, дані про особу винної, яка має постійне місце реєстрації та проживання, в силу ст. 89 КК України є такою, що не має судимості, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винної та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_2 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, покладає на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановою дізнавача СД відділу поліції № 2 Одеського районного управління № 1 ОСОБА_6 від 21.09.2021 року, а саме CD-R диск з відеозаписами «video_2021-09-21_10-57-33» від 22.07.2021, «video_2021-09-21_10-57-46» від 22.07.2021 року, «video_2021-09-21_10-57-06» від 22.07.2021 року, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 381 382 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_2 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за ч.1 ст.185 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановою дізнавача СД відділу поліції № 2 Одеського районного управління № 1 ОСОБА_6 від 21.09.2021 року, а саме CD-R диск з відеозаписами «video_2021-09-21_10-57-33» від 22.07.2021, «video_2021-09-21_10-57-46» від 22.07.2021 року, «video_2021-09-21_10-57-06» від 22.07.2021 року зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

30.09.2021

Єдиний унікальний номер справи: №522/18411/21
Номер провадження № 1-кп/522/2514/21
Головуючий суддя ОСОБА_1