ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2471/21 Номер провадження 11-кп/814/1105/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ,
представника ВК ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженій вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.08.2020 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2019, більш суворим, призначеним вироком Черкаського апеляційного суду від 26.05.2020, визначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі,

відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Приймаючи вказане рішення суд вказав, що наявність одного заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КПК України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці, за весь період відбуття покарання може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дає підстави вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 не погоджується з ухвалою районного суду та просить застосувати до неї умовно-дострокове звільнення.
Вказує, що вона працевлаштована в бригаді № 11 закрійницею, характеризується позитивно, ні з ким не конфліктує, до роботи ставиться сумлінно, має 1 заохочення.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції засуджена ОСОБА_7 підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Представник установи виконання покарань ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_7 не довела своє виправлення, після отримання заохочення припинила працювати та наразі два місяці суспільно-корисною працею не займається. Прокурор в суді апеляційної інстанції заперечила проти доводів апеляційної скарги, просила ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.
Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженої ОСОБА_7 , суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженої.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, з огляду на дані про особу засудженої ОСОБА_7 в цілому, колегія суддів вважає, що вона не досягла необхідного ступеню виправлення.

Так згідно з останньою характеристикою від 02.08.2021 ОСОБА_7 характеризується неоднозначно.

Вбачається, що ОСОБА_7 перебуває в місцях позбавлення волі з 27.01.2020.

За час перебування у Черкаському слідчому ізоляторі характеризувалась негативно, мала 1 стягнення яке погашено в установленому законом порядку, заохочень не мала.

З 23.12.2020 відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» де за час відбування покарання характеризується задовільно, має одне заохочення у виді подяки від 01.07.2021, стягнень не має.

Працевлаштована на підприємстві установи у виробничій бригаді № 11 розкрійницею. До виконання поставлених завдань ставиться задовільно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, спілкується з обмеженим колом осіб. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою мати поблажливе ставлення до себе. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться не завжди сумлінно. Під контролем з боку представників адміністрації не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Крім того, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт». Участь приймає не завжди.

За висновком характеристики, адміністрація установи не впевнена в правослухняній та самокерованій поведінці засудженої ОСОБА_7 після звільнення та вважає, що засуджена за час відбування покарання не стала на шлях виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

З наведеного вбачається, що поведінка та ставлення до праці збоку засудженої ОСОБА_7 є нестабільними, засуджена допускала порушення режиму утримання, та має лише одне заохочення яке отримано незадовго до звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Поміж тим, в ході апеляційного розгляду представник виправної колонії повідомив, що після звернення з клопотанням до суду, ОСОБА_7 працювати перестала, про що також свідчить опитувальний аркуш оцінювання засудженої (т. 2 а.о.с. 155).

За таких обставин, аналізуючи поведінку засудженої ОСОБА_7 та її ставлення до праці протягом всього строку відбування покарання, колегія суддів вважає, що на даний час рішення про її умовно-дострокове звільнення є передчасним та засудженою не доведено сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4