Справа № 158/1276/13-к
Номер провадження 1/167/1/21
У Х В А Л А

18 лютого 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в :

На розгляді Рожищенського районного суду Волинської області перебуває клопотання ОСОБА_5 про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Рожищенського районного суду Волинської області від 26 жовтня 2021 року в справі

№ 158/1276/13-к про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні під час розгляду цього клопотання подав заяву про відвід судді ОСОБА_1 у зв`язку із наявністю підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 54 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року (далі КПК 1960 року). Мотиви такого відводу зводяться до того, що через особисту неприязнь до нього чи недбалість суддя ОСОБА_1 ухвалював незаконні судові рішення (постанови Рожищенського районного суду Волинської області від 21 вересня 2021 року та від 29 листопада 2021 року), що порушують його права. У зв`язку з цим відносно головуючого судді ОСОБА_1 . ОСОБА_5 подано скарги до Вищої ради правосуддя, що, на його думку, є безумовною підставою для відводу судді.
Захисник ОСОБА_6 у вирішення цього питання покладався на суд.
Колегія суддів, заслухавши доводи ОСОБА_5 та його захисника, дійшла таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст 57 КПК 1960 року заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.
Обставини, що виключають участь судді в розгляді справи, визначені у ст. 54 КПК 1960 року.
Так у п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК 1960 року передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді.
Крім цього, згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Тобто неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід.
В свою чергу, в пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) від 27 травня 2013 року зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
Аналогічно в п. 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.
У п. 50 рішення ЄСПЛ в справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Отже, для вирішення питання щодо відводу судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника про недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано.
За результатами розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_1 , виходячи із доводів заяви та матеріалів справи, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 не навів будь-якого конкретного мотиву недодержання об`єктивного та суб`єктивного критеріїв безсторонності судді ОСОБА_1 , колегія суддів не вбачає визначених процесуальним законом підстав для задоволення заявленого обвинуваченим ОСОБА_5 відводу.
При цьому колегія суддів виходить з того, що із заяви про відвід не вбачається обставин, що свідчили б про упередженість зазначеного судді особисто до обвинуваченого ОСОБА_5 . Із обставин справи видно, що на підставі наявної у останнього інформації, він має власну оцінку особистості судді, але обставини, які покладає ОСОБА_5 в основу формування такої оцінки особистості судді, об`єктивно не є пов`язаними безпосередньо із обвинуваченим.
Доводи щодо упередженості судді обвинувачений обгрунтовує зокрема й незаконністю, на його думку, судових рішень.
Колегія суддів зауважує, що незгода із рішенням суду не є підставою та не може розглядатися як обставина, що свідчить про упередженість судді.
Також, як на підставу для відводу ОСОБА_5 посилається на подання ним скарг до Вищої ради правосуддя стосовно судді ОСОБА_1 .
Оцінюючи цю обставину, колегія суддів враховує роз`яснення, наведені у рішенні Ради суддів України № 34 від 8 червня 2017 року про те, що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.
Тому, суд оцінює критично доводи щодо подання скарг відносно судді до Вищої ради правосуддя, оскільки такі обставини не підтверджують сумніви в об`єктивності та неупередженості судді та не можуть слугувати підставою для відводу.
Отже, з огляду на відсутність підстав, передбачених ст. 54 КПК 1960 року, а також відсутність особистої упередженості судді ОСОБА_1 в даній справі, колегія суддів вважає, що в задоволенні відводу слід відмовити.
Керуючись ст. 54, 57 КПК 1960 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 .
Дата оголошення повного судового рішення (ухвали): 21 лютого 2021 року
о 16 год. 25 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3