Справа № 404/2382/21
Номер провадження 1-кп/404/129/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Кропивницький кримінальне провадження №0000079 від 17.02.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, громадянки України, розлученої, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з базовою загальною середньою освітою, безробітньої, проживаючої без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

04.02.2021 року Ленінським районним судом м.Кіровограда за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт, покарання відбуте повністю,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

- за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 , обвинуваченої: ОСОБА_3 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за наступних обставин.

Так, 15.02.2021 року о 16:09 гол. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала в торгівельному залі приміщення магазину «Файно маркет», що розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Юрія Коваленка, 5А власником якого є ТОВ «Вересень плюс» , код ОДРПОУ 31774943. В цей час, ОСОБА_3 перебуваючи біля однієї з полиць з товаром побачила там пачку розчинної кави «Jacobs Monarch», вагою 300 г, м/у та в цей у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Вересень плюс».

Після чого, ОСОБА_3 перебуваючи у вище вказаному магазині, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, повторно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені, таємно, шляхом вільного доступу, з метою подальшого викрадення взяла з торгівельної полиці пачку розчинної кави «Jacobs Monarch», вагою 300 г, м/у, вартість якої згідно висновку експерта №845/21-27 від 16.03.2021 року становить 293,30 гривень та поклала її до своєї сумочки, яку тримала при собі.

В подальшому, ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з вищевказаним товаром пройшла повз касову зону вказаного магазину не оплативши його, та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, тим самим спричинила ТОВ «Вересень плюс» матеріальної шкоди на 293,30 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України визнала повністю. Показала, що обставини викладені у її обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування нею визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь.

Повністю визнає кількість, вартість та асортимент всього викраденого майна. Розкаюється у вчиненому та просить у потерпілого вибачення.

Враховуючи, що обвинувачена повністю визнала свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченої, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, які нею не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, умисне та закінчене.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченої: ОСОБА_3 офіційно не працює, розлучена, має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, осудна, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, її особу, яка щиро розкаялася у вчиненому, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, а також те, що мА доньку шести років, то покарання у виді арешту та обмеження волі до неї не можна застосувати, думку прокурора щодо міри покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід обрати міру покарання в межах санкції ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням.

Такий вид покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, обставинам провадження, але й особі ОСОБА_3 є обґрунтованим та буде необхідним і достатнім для її можливого виправлення, перевиховання та профілактики злочинів.

При призначені покарання, суд враховує правову позицію, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 766/39/17 провадження № 51-8867кмо18 від 01.06.2020 року, при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч.4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст.71 КК (за сукупністю вироків).

При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст.71 КК, оскільки в такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально.

Згідно довідки Подільського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області №31/20/3084-21 від 12.10.2021 року вбачається, що засуджена ОСОБА_3 знята з обліку у зв`язку з відбуттям установленого строку громадських робіт, призначених вироком Ленінського районного суду м. Кіровогаода від 04.02.2021 року, а тому згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у справі №237/1513/16-к провадження № 51-2470км20 від 01.10.2020 року, відмовляючи в задоволенні апеляційних вимог прокурора, апеляційний суд правильно аргументував свою позицію, що обвинувачений на момент вчинення злочинів покарання за попереднім вироком ще не почав відбувати, а на час постановлення вироку у цьому кримінальному провадженні вже повністю відбув покарання за вищевказаним вироком, а тому в даному випадку немає правових підстав для застосування положень ч.1 ст.71 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільні позови в кримінальному провадженні не заявлено, а долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370-371, 373-374, 376 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, і призначити їй покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи №845/21-27 від 16.03.2021 року в розмірі 343 гривні 22 копійки.
Речові докази:
- зазначені у постанові речі (об`єкти), які поміщені до поліетиленового пакету, вилученого під час ОМП від 16.02.2021 року в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою АДРЕСА_2 , а саме з камери схову №8 після проведення слідчих дій передано на зберігання до камери зберігання речових доказів при Кропивницькому РУП ГУНП в Кіровоградській області, - повернути ОСОБА_3 , як власнику.

- CD-R диск марки «Videx» 700 mb 80 min з маркуванням «017542», - залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1