Справа № 369/90/21
Провадження №1-кп/369/1160/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2021 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004917 від 16 серпня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Корецького району Рівненської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, розлученого, реєстраційний номер облікової картки платника податків номер НОМЕР_1 ,зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

06 січня 2021 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 004917 від 16 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, складений старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 і затверджений 29 вересня 2018 року прокурором Києва-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 та кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

08 грудня 2021 року через канцелярію суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження № 0004917 від 16 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, яке в судовому засіданні підтримала та просила задовольнити.

В обґрунтування наведеного зазначила, що її підзахисного було повідомлено про підозру 16 серпня 2018 року. 29 вересня 2018 року його було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, також повідомлено про завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів досудового розслідування та цього ж дня ознайомлено ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування, у зв`язку з чим, вважає, що двох місячний строк з дня повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні закінчився 16 жовтня 2018 року.

Просила суд звернути увагу, що обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0004917 складений і затверджений 29 вересня 2018 року, скерований прокурором до суду 01 жовтня 2018 року, однак надійшов до суду лише 06 січня 2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, кримінальне провадження закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Прокурор заперечив проти клопотання захисника, просив в його задоволенні відмовити, вважав, що підстав для закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України немає, оскільки вимоги ст. 219 КПК України не порушено, так як обвинувальний акт 01 жовтня 2018 року скеровано до суду, про що свідчить супровідний лист.

Представник потерпілого ОСОБА_5 заперечив проти клопотання захисника обвинуваченого, просив в його задоволенні відмовити, вважав, що підстав для закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України немає, оскільки вимоги ст. 219 КПК не порушено. При цьому, зазначив, що у нього наявна інформація, що обвинувальний акт повертався судом на дорозслідування.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав позицію свого представника, просив в задоволенні клопотання захисника відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, реєстр матеріалів досудового розслідування та додані в судовому засіданні матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

В силу ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

За ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно зі ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК України).

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду, в даному випадку, з обвинувальним актом.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.
Зазначена норма процесуального закону також передбачає, що строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених КПК України.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК).

Відповідно до ст. 115 КПК України при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця (ч. 4); при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу (ч.5).

Згідно ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004917 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004917 було внесено 16 серпня 2018 року.

З огляду на системний аналіз ч. 2 ст. 345 КК України та ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України є нетяжким злочином.

Крім того, вказаний вище злочин, а саме передбачений ч. 2 ст. 345 КК України не є злочином проти життя та здоров`я особи, а згідно з розділом XV Кримінального кодексу України належить до кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян.

При цьому, з реєстру матеріалів досудового розслідування № 0004917 від 16 серпня 2018 року вбачається, що обвинуваченого ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України 16 серпня 2018 року.

29 вересня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Також, 29 вересня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів досудового розслідування та цього ж дня його ознайомлено з матеріалами досудового розслідування.

Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування строк досудового розслідування у кримінальному провадженні прокурором не продовжувався, не зупинявся, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_6 тривало один день, отже, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0004917 у будь-якому випадку повинно було бути завершено до 17 жовтня 2018 року.
Разом з тим, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004917 складений та затверджений 29 вересня 2018 року, згідно з супровідним листом скерований прокурором до суду 01 жовтня 2018 року, а надійшов до суду лише 06 січня 2021 року.

Звідси, двох місячний строк з дня повідомлення про підозру у вчиненні злочину у провадженні № 0004917 від 16 серпня 2018 року закінчився 16 жовтня 2018 року.

Враховуючи вищевказані норми кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку, що під час досудового розслідування прокурором порушено строки досудового розслідування, оскільки з дня повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України досудове розслідування протягом двох місяців не було закінченим, а безпосереднє направлення обвинувального акту до суду відбулось поза межами строку досудового розслідування, що є підставою для закриття кримінального провадження у справі на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Тобто, незважаючи на те, що складення, затвердження, вручення, обвинувального акту мало місце в межах двох місячного строку встановленого у п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, проте безпосереднє направлення обвинувального акту до суду, як одна із складових, з якою пов`язано закінчення строку досудового розслідування та фактичне його отримання судом відбулось поза межами двох місячного строку, а саме 06 січня 2021 року, у зв`язку з чим клопотання захисника є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що під час скерування обвинувального акту до суду, засоби поштового зв`язку прокурором не використовувались, а мала місце безпосередня реєстрація обвинувального акту через канцелярію суду про що свідчить відсутність в матеріалах кримінального провадження будь-яких поштових конвертів та відмітка суду з вказівкою на вхідний номер та дату реєстрації процесуального документу.

Поряд з цим суд зазначає, що в ході підготовчого судового засідання та під час судового розгляду прокурором не надано суду жодних доказів та не спростовано того, що станом на день звернення до суду з обвинувальним актом, а саме 06 січня 2021 року строк досудового розслідування не закінчився.

Відповідно до правового висновку Верховного суду, викладено в постанові у справі № 711/3111/19, провадження № 51-2890км19 від 15 вересня 2021 року кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено до суду.

При ухваленні судового рішення, судом враховано висновки стосовно застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а саме правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема, викладену в постановах у справі № 243/14924/19 (провадження № 51-2307 ск21), № 750/3256/17 (провадження № 51-1147 км 19).

Суд зауважує, що під час підготовчого судового засідання вказане рішення не було ухвалено, оскільки з огляду на положення ст. 314 КПК України суд позбавлений можливості досліджувати докази й надавати їм оцінку, у зв`язку з чим законодавець передбачив на цій стадії провадження право суду на закриття кримінального провадження з цих підстав, а не його обов`язок. Поряд з цим, реєстр матеріалів досудового розслідування не містив достатньої інформації для ухвалення рішення на цій стадії, а прокурором будь-якої інформації про продовження чи зупинення строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні надано не було, що вимагало у суду більш ретельного безпосереднього дослідження наданих матеріалів, у зв`язку з чим рішення ухвалено на стадії судового розгляду, а доводи прокурора про неможливість ухвалення такого рішення на стадії судового розгляду є безпідставними та такими, що прямо суперечать вимогам чинного Кримінального процесуального закону.

Більше того, таке рішення суду узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції, викладеною у постанові Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі № 556/1381/18 (провадження № 51-6250 км19).

Враховуючи наведене, заявлений цивільним позивачем потерпілим ОСОБА_4 до ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн, з огляду на положення ст. 128 КПК України суд залишає без розгляду. При цьому, згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Звідси, залишення цивільного позову без розгляду в кримінальному провадженні не перешкоджає праву цивільного позивача на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 284, ст. 128, 219, 290, 371, 372, 376 КПК України,

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004917 від 16 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати.
Цивільний позов цивільного позивача потерпілого ОСОБА_4 до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1