Справа № 676/1768/20
Провадження № 1-кп/676/86/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

потерпілого цивільного позивача ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченої цивільного відповідача ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 19 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223, по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Середнє Ужгородського району Закарпатської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, без освіти, неодруженої, непрацюючої раніше судимої:

вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2020 року за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання із випробуванням, з іспитовим строком один рік;

вироком Садгірського районного суду міста Чернівці від 14 січня 2021 року за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_13 18 лютого 2020 року близько 18 години 30 хв., знаходячись на зупинці маршрутних таксі неподалік від магазину «Кодак», що по вулиці Князів Коріатовичів,14-А/1 в місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області, переслідуючи мету незаконного збагачення, прийняла рішення про таємне викрадення майна ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_13 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, підійшла впритул до потерпілого ОСОБА_10 , після чого умисно, повторно, із корисливих мотивів, таємно, шляхом занурення та взяття своєю правою рукою із лівої кишені куртки ОСОБА_10 , викрала мобільний телефон «Nokia» моделі «RM-1187», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 388 грн., у комплекті із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 30 грн., на якій грошові кошти були відсутні.

Одразу після цього, ОСОБА_13 , маючи єдиний умисел на викрадення майна в ОСОБА_10 , шляхом занурення та взяття лівою рукою із правої кишені куртки ОСОБА_10 , умисно, повторно викрала грошові кошти в сумі 700 гривень, помістивши їх до своєї кишені.

Продовжуючи свої протиправні дії, цього ж дня близько 18 години 40 хв. ОСОБА_13 , помітивши серед викрадених речей у ОСОБА_10 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , та будучи обізнаною щодо паролю до вказаної картки, який вона попередньо виявила при перегляді інформації у викраденому мобільному телефоні марки «Nokia» моделі «RM-1187», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , прийняла рішення про викрадення грошових коштів із рахунку вказаної банківської картки.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_13 переслідуючи мету незаконного збагачення, умисно, таємно, повторно, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення, цього ж дня о 18 год. 46 хв. в м. Кам`янці-Подільському по проспекту Грушевського, 25, маючи при собі вищевказана банківську картку АТ КБ « ПриватБанк», видану на ім`я ОСОБА_10 , з пін-кодом до неї, не бажаючи бути викритою під час крадіжки коштів з банківського рахунку, скориставшись довірливими відносинами із ОСОБА_14 , яка, не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_13 , на прохання останньої здійснила зняття готівки в сумі 800 грн. із рахунку вищевказаної банківської картки через банкомат АТ КБ «Приватбанк» САНМ 7794, після чого отримані грошові кошти в сумі 800 грн. передала ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_13 своїми протиправними умисними діями заподіяла ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1918 грн.

Крім цього, 27 лютого 2020 року, близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_13 , знаходячись на території комунального підприємства «Міський стадіон ім. Г. Тонкачеєва Кам`янець-Подільської міської ради», що по проспекту Грушевського, 29, переслідуючи мету незаконного збагачення, прийняла рішення про таємне викрадення майна ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_13 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, підійшла до потерпілого ОСОБА_11 , після чого умисно, повторно, із корисливих мотивів, таємно, непомітно для потерпілого ОСОБА_11 , правою рукою зірвала з шиї останнього золотий ланцюжок 585 проби, вагою 7,94 г., вартістю 1100 грн. за один грам, загальною вартістю 8 734 грн., на якому знаходився золотий хрестик, 585 проби, масою 2,22 г., вартістю 1100 грн. за один грам, загальною вартістю 2442 грн., після чого помістила викрадене до своєї кофти.

Після цього, перебуваючи поруч із потерпілим в тому ж місці того ж дня близько 16 години 05 хвилин, діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, таємно, шляхом поміщення до своєї правої кишені верхнього одягу, викрала мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 4A», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , вартістю 1060 грн., у комплекті із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_7 , вартістю 30 грн., на якій грошові кошти були відсутні, кaрткою пам`яті типу miсro CD, ємкістю 8 GB, вартістю 75 грн., чохлом із пластика, вартістю 50 грн., який знаходився поруч із потерпілим ОСОБА_11 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_13 , переслідуючи мету незаконного збагачення, умисно, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачен ня, таємно, повторно, цього ж дня о 18 год. 17 хв. в м. Кам`янці-Подільському по просп. Грушевського, 21Г, маючи при собі банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , видану на ім`я ОСОБА_11 , будучи обізнаною щодо паролю до вказаної картки, який вона попередньо виявила на тильній стороні картки, не бажаючи бути викритою під час крадіжки чужого майна, а саме грошових коштів з вказаної банківської картки, скориставшись довірливими відносинами із ОСОБА_14 , яка не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_13 , на прохання останньої здійснила зняття готівки в сумі 4 000 грн. із рахунку вищевказаної банківської картки через банкомат АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_9 , після чого отримані грошові кошти в сумі 4 000 грн. передала ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_13 своїми протиправними умисними діями заподіяла ОСОБА_11 майнову шкоду загальну суму 16391 грн.

Вищевказаними умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_13 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 27 лютого 2020 року, близько 16 години 05 хвилин, ОСОБА_13 , знаходячись на території комунального підприємства «Міський стадіон ім. Г.Тонкочеєва Кам`янець-Подільської міської ради», що по проспекту Грушевського, 29, в місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області, маючи умисел на викрадення документу, шляхом занурення та взяття своєю правою рукою із лівої кишені верхнього одягу потерпілого ОСОБА_11 з метою подальшого використання для зняття грошових коштів, усвідомлюючи, що банківська картка, яка належить ОСОБА_11 , є офіційним документом та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, умисно, таємно викрала платіжну картку видану АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_8 , держателем якої є ОСОБА_11 .
Вищевказаними умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, ОСОБА_13 вчинила кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_13 вину в інкримінованих їй правопорушеннях визнала частково, та показала, що дійсно неподалік центрального ринку в м. Кам`янці-Подільському у лютому 2020 року вона викрала у потерпілого ОСОБА_10 банківську картку та мобільний телефон. Зокрема, вона спільно із своїми знайомими ромської національності підійшла до потерпілого та почали розмовляти із ним. Вона підійшла спереду до потерпілого, притулилася до нього і обшукала його кишені, з яких викрала банківську картку і телефон. Коштів у потерпілого не викрадала. Після цього того ж дня ОСОБА_14 зняла із банківської картки потерпілого на її прохання кошти.

Крім того, взимку 2020 року вона також викрала речі у потерпілого ОСОБА_15 . Зокрема, вона спільно із ОСОБА_16 та потерпілим пішли на стадіон, де вживали спиртне. Коли потерпілий сп`янів, вона викрала у нього банківську картку та телефон. Золотого ланцюжка із хрестиком не викрадала. Після цього вона попросила ОСОБА_14 зняти кошти із банківської картки потерпілого, та на її прохання остання зняла близько 4000 грн. Цивільний позов ОСОБА_15 визнала частково, оскільки не викрадала кошти та золоті речі, а також повернула телефон.

Незважаючи на часткове визнання вини, винуватість обвинуваченої ОСОБА_13 у вчиненні правопорушень підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 дав показання, із яких встановлено, що в день події 18 лютого 2020 року близько 18 год. він очікував на зупинці біля центрального ринку по вул. Князів Коріатовичів маршрутне таксі. Коли він стояв біля магазину «Кодак», до нього підійшла чотири незнайомих жінки ромської національності, почали просити цигарки, проте він не вступав із ними у розмову. Одна із жінок (як згодом виявилося ОСОБА_13 ), притулилася до нього, він почав пручатися. Через 1-2 хвилини жінки залишили його. Він відразу ж виявив зникнення телефону і картки, паспорт кинули йому до пакету, якого він тримав у руці. Як викрадали майно, він не відчув. Після цього він пішого додому, звідки викликав працівників поліції. В подальшому він впізнав ОСОБА_13 по фотознімку, який йому показали працівники поліції, а також згодом під час пред`явлення йому її для впізнання.

Із показань в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 встановлено, що 27 лютого 2020 року близько 16 год. біля магазину «Принцип», що біля центрального ринку, до нього підійшла дівчина ромської національності та він із нею почав розмовляти, палили цигарки, після чого він придбав спиртне і вони пішли на стадіон імені Тонкачеєва. На стадіоні до них приєдналася ще одна жінка ромської національності (як пізніше дізнався ОСОБА_13 ). Після розпивання горілки він втратив свідомість. Проте, перед тим, запам`ятав, що на нього сіла ОСОБА_17 , та із шиї зірвала золотий ланцюжок. Він намагався втримати його у руках, схопивши за хрестик, після чого втратив свідомість. Прийшовши до свідомості, він виявив крадіжку його речей: мобільного телефону, банківської картки, золотого ланцюжка, золотого хрестика. Цивільний позов просив задовольнити в повному обсязі.

Із показань в суді свідка ОСОБА_18 встановлено, що коли вона спільно із ОСОБА_17 та іншими жінками ромської національності стояли біля ринку, побачила, як до невідомого чоловіка підійшли її сестра ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , і ОСОБА_21 . Вони розмовляли із невідомим чоловіком, після чого через деякий час вони підійшли і показали банківську картку, із якої хтось із них зняв кошти.

Крім того, винуватість ОСОБА_13 об`єктивно підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.
Зокрема, відповідно до даних протоколу від 18 лютого 2020 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_10 того ж дня о 21 год. 23 хв. звернувся до поліції із усною заявою про вчинення крадіжки грошових коштів в сумі 700 грн., мобільного телефону, банківської картки (т.2 а.м.к.п.10).

Відомості із заяви потерпілого ОСОБА_10 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (т.2 а.м.к.п.1).
За даними протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 24 березня 2020 року (т.2 а.с.15-17), відеозапису зазначеної слідчої дії, встановлено, що ОСОБА_10 детально розповів та продемонстрував на місці події як та за яких обставин обвинувачена таємно заволоділа належними йому грошовими коштами, мобільним телефоном та банківською карткою. Зокрема вказав, що коли він перебував біля зупинки, до нього підійшла невідома жінка, яка його штовхнула та притулилася, а після того як відійшла, він виявив відсутність в лівій зовнішній кишені куртки мобільного телефону та банківської картки та у правій зовнішній кишені 700 грн.
Відповідно до протоколу добровільного надання предметів, що мають доказове значення від 25 лютого 2020 року ОСОБА_10 добровільно видав коробку до свого мобільного телефону марки Nokia ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , фіскальний чек про придання телефону, виписку по рахунку викраденої банківської картки. (т.2 а.м.к.п.19-23). Паперова коробка до мобільного телефону марки Nokia та фіскальний чек оглянуті слідчим (т.2, а.м.к.п.24-28) та постановою слідчого визнані речовими доказами (т.2 а.м.к.п.29).
За даними заяви ОСОБА_13 , протоколу огляду речового доказу, наданого стороні кримінального провадження, від 25 лютого 2020 року встановлено, що обвинувачена ОСОБА_13 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки Nokia ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , на якому виявлено незначні пошкодження та подряпини. (т.2 а.м.к.п.34, 35). Зазначений телефон оглянутий слідчим (т.2, а.м.к.п.47) та постановою слідчого визнано речовим доказом (т.2 а.м.к.п.48).
Ухвалою слідчого судді від 27 лютого 2020 року на вказаний мобільний телефон накладено арешт (т.2, а.м.к.п.32).

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи №12.1-0136:20 від 26 лютого 2020 року ринкова вартість станом на 18 лютого 2020 року представленого на дослідження мобільного телефону марки «Nokia» моделі RM-1187 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 становила 388 гривень (т.2, а.м.к.п42-46).

За даними протоколу огляду місця події від 23 березня 2020 року встановлено, що місцем події була територія біля зупинки громадського транспорту та магазину «Кодак» по вулиці Князів Коріатовичів,14-А/1 в місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області (т.2, а.м.к.п.71-74).

Із протоколу тимчасового доступу до документів від 27 лютого 2020 року та додатків до нього (т.2, а.м.к.п.89-90,92), встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді від 25 лютого 2020 року слідчим було вилучено у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію по картковому рахунку потерпілого ОСОБА_10 та фотознімки факту зняття коштів із банкомату 18 лютого 2020 року, які оглянуті в судовому засіданні. Із них встановлено, що 18 лютого 2020 року о 18 год.46 хв. з банкомату САНМ 7794 по просп. Грушевського, 25 в м. Кам`янці-Подільському були зняті готівкові кошти в розмірі 800 грн. На фотознімках зафіксовані жінки ромської національності, одна із яких візуально схожа на ОСОБА_13 .

Зазначені документи визнані постановою слідчого від 30 березня 2020 року речовими доказами (т.2, а.м.к.п.96).
За епізодом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 , винуватість ОСОБА_13 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.
Відповідно до даних протоколу від 28 лютого 2020 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий ОСОБА_11 того ж дня звернувся до поліції із усною заявою про викрадення невстановленою особою мобільного телефону «Xiaomi», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , банківської картки та золотого ланцюжка з хрестиком. (т.2 а.м.к.п.116).
Відомості із заяви потерпілого ОСОБА_11 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2020 року о 12 год. 40 хв. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 (т.2, а.м.к.п.101, 105).
За даними протоколу огляду місця події від 04 березня 2020 року встановлено, що місцем події була територія міського стадіону ім. Тонкочеєва по просп. Грушевського в місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області (т.2, а.м.к.п.110-115).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27 березня 2020 року та продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису зазначеної слідчої дії (т.2, а.м.к.п.120-123), потерпілий ОСОБА_11 в деталях розповів та показав місце, де він побачив невідомих жінок ромської національності, магазин, де він придбав спиртні напої, та потім вживав алкоголь, а також місце, де він прийшов до свідомості.
Як встановлено із даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 5 березня 2020 року потерпілий ОСОБА_11 за рисами обличчя, тілобудовою, зростом, зачіскою впізнав ОСОБА_13 як особу, яка викрала його мобільний телефон, золотий ланцюжок з хрестиком і банківську картку(т.2, а.м.к.п.124-126).

Відповідно до протоколу добровільного надання предметів, що мають доказове значення від 04 березня 2020 року ОСОБА_11 добровільно видав бирку до золотого хрестика, бирку до золотого ланцюжка, пакувальну коробку до свого мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4A», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , (т.2 а.м.к.п.134). Вказані предмети оглянуті слідчим (т.2, а.м.к.п.135-140), постановою слідчого визнані речовими доказами (т.2 а.м.к.п.141).
Згідно із заявою ОСОБА_13 (т.2, а.м.к.п.143), протоколу добровільного надання предметів, що мають доказове значення від 28 лютого 2020 року, ОСОБА_13 добровільно видала слідчому мобільний телефон марки Xiaomi (т.2, а.м.к.п.144-147). Телефон оглянуто слідчим (т.2, а.м.к.п.164) та постановою 15 березня 2020 року визнано речовим доказом (т.2, а.м.к.п.165).
Ухвалою слідчого судді на телефон накладено арешт (т.2, а.м.к.п.150).
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи №12.1-0154:20 від 06 березня 2020 року, ринкова вартість станом на 27 лютого 2020 року представленого на дослідження мобільного телефону марки «Xiaomi» Redmi 4A», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 становила 1060 грн. (т.2, а.м.к.п158-163).

Із протоколу тимчасового доступу до документів від 27 лютого 2020 року та додатків до нього (т.2, а.м.к.п.181-182,184), встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді від 17 березня 2020 року (т.2, а.м.к.п.179-180), слідчим було вилучено у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію по картковому рахунку потерпілого ОСОБА_11 та фотознімки факту зняття коштів із банкомату 18 лютого 2020 року, які оглянуті в судовому засіданні. Із них встановлено, що 27 лютого 2020 року о 18 год.17 хв. з банкомату САНМ 7874 по просп. Грушевського, 21г в м. Кам`янці-Подільському були зняті готівкові кошти в розмірі 4000 грн. На фотознімках зафіксовані жінки ромської національності, одна із яких візуально схожа на ОСОБА_13 .

Зазначені документи визнані постановою слідчого від 31 березня 2020 року речовими доказами (т.2, а.м.к.п.188).
Згідно із довідок ФОП ОСОБА_22 від 05 березня 2020 року вартість одного грама золота у виробах (ланцюжок, хрест) 585 проби станом на 27 лютого 2020 року складала 1100 гривень (т.2, а.м.к.п.190, 192, 193-195).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 31 березня 2020 року та продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису зазначеної слідчої дії (т.2, а.м.к.п. 253-256), підозрювана ОСОБА_13 в присутності захисника в деталях розповіла та показала на місці, яким чином вона викрала у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 майно.

Зазначені показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_23 судом визнаються допустимими доказами, оскільки вони були отримані у порядку, встановленому КПК України, зокрема, з дотриманням вимог ст.ст. 352, 353, 354 КПК України щодо допиту потерпілих та свідків в судовому засіданні, наданням можливості стороні захисту перехресного допиту свідків та потерпілих.

Більш того, ці показання оцінюються судом як достовірні, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості судом не встановлено.

Вищевказані дані протоколів огляду місця події, проведення слідчих експериментів, висновків експертиз, судом оцінюються як належні докази, оскільки вони прямо чи опосередковано підтверджують події кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_13 .

Ці докази судом оцінюються як допустимі докази, оскільки перераховані слідчі та процесуальні дії проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Дані експертиз визнаються допустимими доказами, оскільки експертизи проведені особами, які можуть бути згідно із ст.69 КПК України експертами у кримінальному провадження, експерти були залучені з дотриманням вимог ст.ст.242-244 КПК України, висновки експертів відповідають вимогам ст.ст.101-102 КПК України.

Наведені вище докази, які визнані судом належними та допустимими, взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винної, подію кримінальних правопорушень, винуватість обвинуваченої та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_13 у інкримінованих їм правопорушеннях.

Судом оцінюються як недопустимі докази дані довідок про вартість сім-карток, карти пам`яті, чохла до мобільного телефону (т.2, а.м.к.п.98-100, 197, 199, 201-203), які видані підприємцем ОСОБА_24 , оскільки у матеріалах провадження відсутні будь-які дані про те, що останній здійснює торгівлю вказаними речами, а також із довідок не зрозумілі будь-які критерії оцінки речей.

Поряд з цим, судом беруться до уваги показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про вартість сім-картки, чохла, у зв`язку з чим судом відповідно до ст.337 КПК України в межах обвинувачення визнається, що ОСОБА_13 було викрадено майно потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 саме тією вартістю, яка зазначена у обвинувальному акті.

Також судом визнаються недопустимими доказами дані протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25 лютого 2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 за рисами обличчя, тілобудовою, зростом, зачіскою впізнав ОСОБА_13 як особу, яка викрала його мобільний телефон, грошові кошти і банківську картку (т.2, а.м.к.п30-33), оскільки впізнання було проведено з грубим порушенням вимог КПК України. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.228 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Поряд з цим, як встановлено із показань в суді потерпілого ОСОБА_10 , працівники поліції попередньо показали йому фотознімок ОСОБА_13 , на якому він впізнав обвинувачену. В подальшому від впізнав обвинувачену під час пред`явлення особи для впізнання. Таким чином, оскільки демонстрування фотознімку є істотним порушенням порядку проведення слідчої дії, дані протоколу пред`явлення особи для впізнання на підставі ст. 86 КПК України визнаються недопустимими доказами.
Крім того, судом визнаються недопустимими доказами дані протоколів проведення слідчих експериментів від 18 березня 2020 року, 19 березня 2020 року, 26 березня 2020 року, та продемонстрованих в судовому засіданні відеозаписів зазначених слідчих дій (т.2 а.м.к.п 63-70, 82-84, 169-171), відповідно до яких свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_14 розповіли на місці вчинення злочину, яким чином 18 лютого 2020 року ОСОБА_13 підходила до потерпілого ОСОБА_10 та продемонстрували банкомат, з якого були зняті кошти, а також свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_18 розповіли про обставини заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 27 лютого 2020 року, оскільки вказані слідчі дії були проведені з порушенням вимог КПК.
Зокрема, відповідно до ч.1 ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Проте, всупереч вищевказаній нормі слідчі експерименти були зведені фактично до дачі показань свідками на місці події, свідки жодним чином не продемонстрували, як були вчинені кримінальні правопорушення. Більш того, свідок ОСОБА_14 була присутня як законний представник під час проведення слідчого експерименту із неповнолітньою ОСОБА_25 , у зв`язку з чим неможливо стверджувати, що ОСОБА_14 давала показання про обставини, які вона сприймала під час вчинення кримінального правопорушення, а не під час слідчого експерименту із іншим свідком.
Судом критично оцінюються показання обвинуваченої ОСОБА_13 щодо того, що вона не викрадала кошти у потерпілого ОСОБА_10 , а також, що не викрадала ланцюжка із хрестиком у ОСОБА_11 , оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який підтвердив ту обставину, що саме ОСОБА_13 до нього притулялася, і що після цього він виявив зникнення окрім інших речей і 700 гривень. Також із показань потерпілого ОСОБА_11 вбачається, що під час розпивання спиртних напоїв саме ОСОБА_13 , вилізла на нього і він відчув, що в нього із шиї вона знімає ланцюжок. Він зажав хрестик у долоні і втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості, виявив зникнення ланцюжка і хрестика. Крім того, підозрювана ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту добровільно у присутності захисника та двох понятих, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на неї,підтвердила, що у ОСОБА_10 вона викрала із кишені 700 грн. Також зазначила, що під час того, як вона вилізла на потерпілого ОСОБА_11 , він її скинув із себе і повідомив про те, що в нього зник ланцюжок. Підстав сумніватися у правдивості показань потерпілих немає. Більш того, із врахуванням тієї обставини, що із потерпілими контактувала саме ОСОБА_13 (притулялася до ОСОБА_10 , вилазила на ОСОБА_11 , коли той сидів на землі), усі інші речі були викрадені ОСОБА_13 , під час досудового розслідування ОСОБА_13 підтверджувала показання потерпілих щодо обставин зникнення речей, суд приходить до переконання, що саме ОСОБА_13 таємно викрала усі речі потерпілих.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_13 винувата у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, за що підлягає покаранню. Дії ОСОБА_13 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, судом кваліфікуються зач. 2 ст. 185 КК України; умисні дії, які виразились у викраденні офіційного документа, судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 357 КК України.
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65,66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, судом враховується, що ОСОБА_13 вчинила кримінальний проступок та нетяжкий злочин, раніше судима і кримінальні правопорушення вчинила в період іспитового строку, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає часткове добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені, не навів таких і прокурор в обвинувальному акті.

Крім того, при призначені покарання судом враховується досудова доповідь представника персоналу органу пробації щодо високого ризику вчинення обвинуваченою повторних кримінальних правопорушень та середнього ризику небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладено, на переконання суду ОСОБА_13 необхідно призначити основне покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу, та за ч.2 ст.185 КК України основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції зазначеної частини статті, та за сукупністю злочинів відповідно до ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде відповідати цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинені правопорушення, та буде достатнім для виправлення засудженої, а також запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Потерпілим - цивільним позивачем ОСОБА_11 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченої - цивільного відповідача ОСОБА_13 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 16391 гривень, моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, який в судовому засіданні підтримав повністю, та просив його задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачена - цивільний відповідач ОСОБА_13 цивільний позов визнала частково, заперечивши факт викрадення золотих виробів та просила врахувати факт повернення мобільного телефону та аксесуарів до нього.

Суд, заслухавши пояснення потерпілого - цивільного позивача, обвинуваченої - цивільного відповідача, вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно із ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_13 потерпілому цивільному позивачу ОСОБА_11 завдана майнова шкода в розмірі 16391 грн., що становить вартість викраденого майна потерпілого, яка на даний час відшкодована частково, зокрема, в ході досудового розслідування ОСОБА_13 добровільно видала мобільний телефон із чохлом (т.2, а.м.к.п.144-147), який на даний час зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (т.2, а.м.к.п.165-167) і підлягає поверненню потерпілому. На даний час не відшкодовано 15281 грн., у зв`язку з чим позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню на вказану суму.

Крім того, ч.1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_13 потерпілому цивільному позивачу ОСОБА_11 завдана моральна шкода.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню із обвинуваченого - цивільного відповідача, судом враховується характер та обсяг заподіяння моральних страждань потерпілого, пов`язаної із заволодінням його майном, тяжкістю вимушених змін у його житті, а також із врахуванням матеріального становища обвинуваченої та потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов ОСОБА_11 щодо стягнення моральної шкоди слід задовольнити повністю, стягнувши із обвинуваченої - цивільного відповідача 5000 грн.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню із обвинуваченої.

Питання про долю речових доказів і документів підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягає скасуванню.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_13 не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_13 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, призначивши їй покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ч.1 ст.357 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання, визначеного вироком Садгірського районного суду міста Чернівці від 14 січня 2021 року, призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки і шість місяців, зарахувавши повністю в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Садгірського районного суду міста Чернівці від 14 січня 2021 року по день набрання зазначеним вироком законної сили включно.

Початок строку відбування покарання за даним вироком рахувати ОСОБА_13 з дня набрання зазначеним вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого цивільного позивача ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_13 ( АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_10 , орган видачі 2123, дата видачі 29 листопада 2018 року) на користь ОСОБА_11 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 ) 15281 (п`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят одну) гривню на відшкодування майнової шкоди, 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти вимог позовної заяви відмовити.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь Держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) гривень 08 коп.(т.2, а.м.к.п.41, 157).
Після набрання вироком законної сили скасувати накладений ухвалами слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2020 року, 03 березня 2020 року арешт на речі (т.2, а.м.к.п.37, 150).
Речові докази:
- коробку до мобільного телефону марки «Nokia», фіскальний чек, мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (т.2, а.м.к.п.29, 29-1,48-49), після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_10 ;

- бирку до золотого хрестика, бирку до золотого ланцюжка, пакувальну коробку до мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 4A», мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi 4A»ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (т.2, а.м.к.п.141-142, 165-166), після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_11 .

Документи: інформацію про рух коштів, фотознімки, які зберігаються при справі (т.2, а.м.к.п.92, 184), матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1