УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000473 від 06.08.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеси Одеської області, українки, громадянки України, маючої на утриманні малолітню дитину, не працюючої, одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 05.08.2021, приблизно о 09:15 год., у світлу пору доби, в умовах необмеженої видимості, водій ОСОБА_4 керувала технічно справним автомобілем «Kia-Magentis», р/н НОМЕР_1 , та здійснювала рух по сухому дорожньому покриттю автодороги Т1641 сполученням «Овідіополь - Чорноморськ» з бокум. Чорноморськ в напрямку смт Овідіополь в Одеському районі Одеської області.

Продовжуючи рух на керованому автомобілі та проїжджаючи в районі опори ЛЕП №133, ОСОБА_4 , діючи у порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 12.1. «Правила дорожнього руху» України (далі Правила) (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), які наказують:

п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; проявляючи злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не маючи достатньо навиків керування легковим автомобілем (водійський стаж на момент ДТП 5 місяців), здійснив маневр обгону автомобіля «ВАЗ 2105», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 та після завершення маневру водночас, не врахувала дорожню обстановку і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впоралась з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого, втратила контроль над його керуванням і допустила виїзд автомобіля за межі автодороги на ліве узбіччя, де передньою частиною транспортного засобу стався наїзд на пішохода - неповнолітню ОСОБА_8 .

Внаслідок даної дорожньо - транспортної пригоди пішоходу неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тілесні ушкодження, а саме: закриту травму грудної клітки та живота, в єдиний комплекс якої входять - забій правої легені з крововиливом в праву плевральну порожнину; розрив правої частки печінки, який супроводжувався масивною внутрішньочеревною кровотечею(1000мл); розрив правої нирки з крововиливом в паранефральну клітковину; перелом поперечних відростків 2-4-го поперекових хребців зліва; відкритий перелом правої плечової кістки в нижній третині, перелом кісток тазу (латеральних мас крижі з обох боків, перелом тіла лівої клубової кістки з задовільним стоянням відламків, переломи верхньої та нижньої гілок лівої лонної кістки зі зміщенням); відкритий перелом правої малогомілкової кістки в верхній третині; рвані рани підошовної поверхні лівої стопи; множинні садна та гематоми тулуба та кінцівок, що відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б) та п.12.1. Правил знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді спричинення ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя неповнолітній потерпілій ОСОБА_8 .

Слідчий звертається з клопотанням, в якому зазначає, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, посилаючись на наступне.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки або без такого. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній, остання може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, підозрювана ОСОБА_4 , маючи вільне пересування може незаконно впливати на потерпілу сторону, свідків, оскільки мешкає в одному місті, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків передбачених п.3,п. 4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримала у повному обсязі.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечував щодо клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що у підозрюваної на утриманні є малолітня дитина, яка має хронічні захворювання та потребує постійного догляду та відвідування медичних закладів. Крім того, захисник зазначив, що підозрювана повністю визнає свою вину, розкаюється та частково відшкодовує завдану шкоду. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрювана підтримала думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання, 11.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, особу підозрюваної, з огляду на його тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваній у випадку її подальшого можливого визнання винною у його вчиненні у встановленому законом порядку судом, слідчий суддя приходить до переконання, що на теперішній час існує, хоча і мінімальний, ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування та суду.

Інші ризики, на які посилалась прокурор, а саме, ризики передбачені п.п.3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризики незаконного впливу на потерпілу сторону, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не доведені жодними належними доказами.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи особі підозрюваної, яка має на утриманні малолітню дитину, яка має хронічні захворювання та потребує постійного догляду, а також те, що підозрювана частково відшкодовує завдану потерпілим шкоду, з метою запобігання одного, хоча і мінімального ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваної в судовому засіданні встановлено не було.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000473 від 06.08.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 11.01.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування, зобов`язавши останню:

- не залишати місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою.

Контроль за виконанням покладених на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків доручити уповноваженим співробітникам СУ ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1