Єдиний унікальний номер справи № 201/2751/20
Номер провадження № 1-кп/201/180/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18-а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 28 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

-14.05.1997 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.229-6 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки;

-05.05.1999 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.229-6 КК України до двох років трьох місяців позбавлення волі;

-27.07.2002 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням положень ст. 70 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 01.06.2006 року по відбуттю строку покарання;

-02.08.2006 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 02.02.2008 року по відбуттю строку покарання;

-05.05.2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ст.395 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

-22.03.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням положень ст.71 КК України до двох років двох місяців позбавлення волі;

-07.04.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням положень ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до двох років двох місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.06.2010 вирок скасовано й засуджений за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України до двох років двох місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 04.05.2012 року по відбуттю строку покарання;

-25.06.2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.263 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

-20.08.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.263 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік;

-20.08.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням положень ст.71 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.10.2014 року вирок змінено, призначено покарання за ч. 2 ст.309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

-05.05.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 , ч.2 ст.263 КК України із застосуванням положень ч.1,4 ст.70 КК України до двох років позбавлення волі;

-21 червня 2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки шість місяців із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим на строк два роки. Ухвалою Кіровського районного судом м. Дніпропетровська випробувальний термін скасовано, направлений на відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки шість місяців. Звільненого з місць позбавлення волі 12.12.2018 року на невідбутий строк вісім місяців чотири дні;

-16.01.2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до двох років двох місяців позбавлення волі;

-23.01.2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 , ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

-25.03.2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України , із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України до двох років двох місяців позбавлення волі. Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2020 року виконувати самостійно;

-26.03.2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309 КК України із застосуванням положень ч.4 ст.71 КК України до двох років трьох місяців позбавлення волі;

-21.07.2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України до двох років трьох місяців позбавлення волі,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2020 року приблизно о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля буд. № 7А по площі Соборній у м. Дніпро, на перехресті провулку Євгенія Коновальця та площі Соборної у м. Дніпро, побачив відкритий люк у телефонній кабельній каналізації, в який спустився і побачив кабельну продукцію, яку визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у підземній каналізації, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу за допомогою невстановленого предмету відрізав 15 метрів кабелю ТГ 50х2х0,5 загальною вартістю 3950,10 гривень, після чого з викраденим майном намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, ОСОБА_4 виконав усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести його не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений та зупинений на місці злочину.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що 28.01.2020 року приблизно між 03 та 04 годиною точного часу не пам`ятає, повертався додому проходячи по площі Соборної у м. Дніпро. На перехресті побачив відкритий люк та вирішив спуститися до нього і подивитися, що там знаходиться. Спустившись до люку кабельної каналізації і посвітивши ліхтариком він побачив кабельну продукцію та вирішив її вкрасти. З цією метою він відрізав шматок кабелю приблизно п`ятнадцять метрів. Після чого, коли він намагався витягнути кабель з люку, під`їхали працівники поліції та затримали його на місці. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 показав, що 28.01.2020 року комісією у складі інженера ДМД №343/1 ОСОБА_7 , кабельника-спаювальника ДМД №343/1 ОСОБА_8 , та інженера ДМД №343/1 ОСОБА_9 , було здійснено обстеження кабельної лінії зв`язку за адресою пл. Соборна 7а, а саме телефонної каналізації ККЗ 46-641, 1462. Під час обстеження було виявлено проникнення до двох люків №46-641 та №46-1462 . Зазначені люки були заварені сваркою в трьох точках, без замку та сигналізації. У результаті обстеження було виявлено крадіжку кабелю ТГ 50*2*05- 15 метрів. Про що було складено акт , план-схема та подана заява до Соборного ВП ДВП ГУНП в м. Дніпрі. Також додав, що жодних дозволів на проникнення до люків не надавалися, а стороннім проникнення до них заборонено. Зазначив, що претензій у ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_4 не має, просив призначити останньому покарання на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що займає посаду поліцейського взводу №2 ,роти №3 , батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної полії. Під час патрулювання у складі екіпажу ОСОБА_11 , 28.01.2020 року було отримано виклик про вчинення крадіжки за адресою перехрестя провулку Євгенія Коновальця та площі Соборної у м. Дніпро. Приїхавши за вказаною адресою на площі Соборної біля будинку 7а побачили відкриту кришку люка. Поруч з яким знаходився рюкзак та частина кабельної продукції. В зазначеному рюкзаку було виявлено інструменти, а саме чотири викрутки, ліхтарик та плоскогубці. У середні колодязя перебував чоловік, який зазначила свої анкетні дані, як ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі вони викликали слідчо-оперативну групу, по приїзду якої ОСОБА_4 , продовжував знаходитися в колодці. Після чого, ОСОБА_4 було доставлено до Соборного ВП ДВП ГУНП в м. Дніпрі. При цьому, обвинувачений поводив себе спокійно, супротив не здійснював спеціальні засоби до нього не застосовувались.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що займає посаду поліцейського взводу №2, роти №3, батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної полії. У кінці січня приблизно з 01 до 03 години більш точного часу не пам`ятає було здійсненого виїзд за адресою перехрестя провулку Євгенія Коновальця та площі Соборної у м. Дніпро. Де побачив відкритий люк поруч з яким було виявлено частину кабельної продукції. В середині знаходився обвинувачений, який зазначив свої анкетні дані, як ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Поруч з відкритим люком було знайдено рюкзак, який зі слів обвинуваченого належить йому, в середині знаходилися викрутка , ліхтарик та плоскогубці. Після чого була викликана слідчо-оперативна група.

Під час судового розгляду прокурором ОСОБА_3 в порядку ст. 338 КПК України змінено обвинувачення та дії обвинуваченого ОСОБА_4 перекваліфіковані з ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому, представник потерпілого ОСОБА_6 не виявив бажання підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, про що подав відповідну заяву, а тому, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Отже, окрім показань обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.

Із витягу з кримінального провадження № 0000228 встановлено, що за повідомленням ПАТ «Укртелеком» 28 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення.
З протоколу огляду від 28 січня 2020 року встановлено, що слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих та за участю спеціаліста, проведено огляд технічного колодязю, розташованого на Т-образному перехресті пл. Соборної та пров. Коновальця м. Дніпро, в середині якого виявлений ОСОБА_4 , який намагався викрасти кабель, довжиною приблизно 15 м. Поруч із технічним колодязем виявлено рюкзак, який належить ОСОБА_4 , в якому знаходиться 4 викрутки, плоскогубці та ліхтарик.
Із заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28 січня 2020 року встановлено, що Начальник ДМД № 343/1 Дніпропетровської обласної філії ПАТ «Укртелеком» просить притягнути до відповідальності особу, яка шляхом вільного доступу до кабельної каналізації розташованої по вул. Соборна, біля будинку 7А, м. Дніпро, проникла до технічного колодязя, звідки викрала телефонний кабель марки ТГ 50х2х0,5 довжиною 15 метрів, спричинивши матеріальні збитки на суму 3950,10 гривень.
Відповідно до Акту №2 про встановлення викрадення, знищення та/або зловмисного пошкодження ЛКС (інших ТЗТМ) від 28.01.2020 року встановлено, що було здійснено обстеження кабельної лінії зв`язку за адресою пл. Соборна 7а, а саме телефонної каналізації ККЗ 46-641, 1462. Під час обстеження було виявлено проникнення до двох люків №46-641 та №46-1462 в результаті яких вкрадено кабелю ТГ 50*2*05 довженою15 метрів.

З Акту №053-28.01.20-343/1ДМД від 28.01.2020 про дефекти лінійно-кабельних (станційних) споруд магістральної мережі зв`язку встановлено, що проведено огляд окремої ділянки кабельної лінії зв`язку. В телефонній каналізації ККЗ 46-641,1462 за адресою: пл. Соборна 7а, м. Дніпро. В результаті чого виявлено зловмисне викрадення кабелю марки : ТГ 50*2*0,5 довжиною 15 метрів.

Відповідно до довідки від 28.01.2020 року про вартість викраденого, знищеного або зловмисного пошкодження майна та перебування його на балансі, встановлено , що вартість викраденого кабелю марки ТГ 50х2х0,5 довженною 15 метрів становить 3950,10 грн.

Із висновку експерта № 595-20 від 11.02.2020 року, складеного за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи встановлено, що вартість 15 метрів кабелю з маркуванням (типом) ТГ 50х2х0,5 складає 3950,10 гривень.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 17 березня 2020 року встановлено, що слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, за участю підозрюваного ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент, в ході проведення якого підозрюваний ОСОБА_4 розказав і показав як 28 січня 2020 року з підземної кабельної каналізації, яка розташована на перехресті провулку Євгенія Коновальця та площі Соборної у м. Дніпро, намагався викрасти кабель, однак був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального проступку, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

Отже, з урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку що діяння, яке вчинене ОСОБА_4 , дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і обвинувачений винний у його вчиненні, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального проступку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має середню спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний корисливий злочин.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочину.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його наслідків, враховує особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, наведені вище, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Під час судового розгляду судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 21 липня 2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська постановлено вирок, згідно якого останньому за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, призначене остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Таким чином, після постановлення вироку Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська від 21 липня 2020 року, встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і у вчиненні зазначеного у даному вироку кримінального правопорушення, вчиненого ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, в порядку ст. 208 КПК України під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 28 січня 2020 року, із зазначенням дати та часу його фактичного затримання 28 січня 2020 року о 04 годині 07 хвилин.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 березня 2020 року, строк якого в подальшому продовжений не був.

Разом із цим, 21 липня 2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська постановлено вирок, згідно якого останньому за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, призначене остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Тому, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 був тимчасово залишений в умовах ДУ «ДУВП № 4» для розгляду даного кримінального провадження.

Отже, з огляду на наведене встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 знаходиться під вартою в умовах ДУ «ДУВП (№ 4)» з 28 січня 2020 року і по теперішній час, тому призначаючи останньому покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання.

Таким чином, строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 28 січня 2020 року.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 , витрат по проведенню судової товарознавчої експертизи у розмірі 326,88 (триста двадцять шість) гривень (вісімдесят вісім) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- фрагмент кабельної продукції ТГ 50*2*05 довжиною 15 метрів необхідно повернути ПАТ «Укртелеком», як законному володільцю.

- рюкзак темно синього кольору, ліхтарик та рукавички необхідно повернути ОСОБА_4 , як законному володільцю;

- 4 викрутки, плоскогубці необхідно знищити.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 337, 338, 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2020 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 28 січня 2020 року, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України в строк призначеного останньому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- фрагмент кабельної продукції ТГ 50*2*05 довжиною15 метрів повернути ПАТ «Укртелеком», як законному володільцю.

- рюкзак темно синього кольору, ліхтарик та рукавички повернути ОСОБА_4 , як законному володільцю;

- 4 викрутки, плоскогубці знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судової товарознавчої експертизи у розмірі 326,88 (триста двадцять шість) гривень (вісімдесят вісім) копійок, на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1