Категорія:ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

виправданої - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 липня 2021 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцька, Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з повною загальною середньою освітою, розлучений, на утриманні перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, в порядку ст. 89 КК України не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та йому призначено покарання за:

- ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності;

- ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 залишено попередній у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 зараховано у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення із дня його затримання, тобто з 21 липня 2018 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено обчислювати з 6 липня 2021 року, тобто з дня ухвалення даного вироку.

Вироком вирішено питання процесуальних витрат, речових доказів та арешту майна.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Луцька. Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , громадянка України, із вищою освітою, заміжня, на утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працює, раніше не судима,

визнана невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України та виправдана за недоведеністю вчинення нею кримінальних правопорушень на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.

В С Т А Н О В И В
Згідно із вироком суду обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за те, що він за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, незаконно придбав з метою збуту порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, яку, зберігаючи при собі з метою збуту, переніс в квартиру за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому, 4 червня 2018 року, в період часу з 16 год. 10 хв. по 16 год. 42 хв., в ході проведення працівниками УПН ГУНП у Волинській області контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_9 , у підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 200 грн., незаконно збув один згорток фольги з порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 346 від 15 червня 2018 року, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0, 1770 г гр. ОСОБА_14 (анкетні дані легендовані), в якого вона цього ж дня вилучена працівниками поліції.
Крім того, він же, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, незаконно повторно придбав з метою збуту порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить в своєму складі психотропну речовину амфетамін, яку, зберігаючи при собі з метою збуту, переніс у квартиру за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому, 21 липня 2018 року, у період часу з 20 год. 05 хв. по 20 год. 50 хв., в ході проведення працівниками УПН ГУНП у Волинській області контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_9 , знаходячись у під`їзді буд. АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за грошові кошти у сумі 500 грн., повторно, незаконно збув два згортки фольги з порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 486 від 20 серпня 2018 року, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,135 г, гр. ОСОБА_15 (анкетні дані легендовані), в якого вона, цього ж дня вилучена працівниками поліції.
Крім того, він же, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, незаконно повторно придбав з метою збуту порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, яку, зберігаючи при собі з метою збуту, переніс в кв. АДРЕСА_5 , де в подальшому, перебуваючи в стані, викликаному вживанням одурманюючих речовин, продовжив незаконно зберігати з метою збуту до моменту її виявлення та вилучення 21 липня 2018 року працівниками поліції.
Так 21 липня 2018 року о 22 год. 24 хв., під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17 липня 2018 року, працівниками поліції виявлено та вилучено 45 згортків із порошкоподібними речовинами білого кольору та нашарування порошкоподібної речовини білого кольору на поліетиленовому пакеті, які згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 486 від 20 серпня 2018 року, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою відповідно 0,0803 г, 0,0755 г, 0,0749 г, 0,0713 г, 0,0624 г, 0,0336 г, 0,0649 г, 0,0719 г, 0,0749 г, 0,0733 г, 0,0736 г, 0,0761 г, 0,0706 г, 0,0750 г, 0,0784 г, 0,0699 г, 0,0753 г, 0,0782 г, 0,0931 г, 0,0757 г, 0,0635 г, 0,0592 г, 0,0632 г, 0,0735 г, 0,0760 г, 0,0682 г, 0,0685 г, 0,0693 г, 0,0641 г, 0,0648 г, 0,0723 г, 0,0620 г, 0,0621 г, 0,0642 г, 0,0713 г, 0,0663 г, 0,0710 г, 0,0749 г, 0,0702 г, 0,0630 г, 0,0704 г, 0,0701 г, 0,0754 г, 0,0820 г, 0,0768 г, 0,0041 г.
Таким чином ОСОБА_9 незаконно повторно придбав та зберігав з метою збуту психотропну речовину афетамін у великих розмірах загальною масою 3,1753 г.
Крім того, він же, у грудні 2015 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно придбав корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які переніс за місцем свого проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , де, перебуваючи у стані, викликаному вживанням одурманюючих речовин, продовжував без передбаченого законом дозволу незаконно зберігати до моменту їх виявлення та вилучення 21 липня 2018 року працівниками поліції.
Так 21 липня 2018 року о 22 год. 24 хв., під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17 липня 2018 року, працівниками поліції виявлено та вилучено корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які згідно висновку вибухотехнічної експертизи № 61/491 від 15 серпня 2018 року, при конструктивному поєднанні є наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5, яка придатна до вибуху та відноситься до бойових припасів.
Тоді як ОСОБА_10 обвинувачувалась у тому, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, незаконно придбавала з метою збуту порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, яку, зберігаючи при собі з метою збуту, перенесла на територію, прилеглу до буд. АДРЕСА_6 .
У подальшому, 14 березня 2018 року, у період часу з 15 год. 36 хв. по 15 год. 44 хв., в ході проведення працівниками УПН ГУНП у Волинській області контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, вона ж, знаходячись на території, прилеглій до буд. АДРЕСА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 300 грн., незаконно збула один поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 195 від 30 березня 2018 року, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,0643 г, гр. ОСОБА_14 (анкетні дані легендовані), в якого вона того ж дня вилучена працівниками поліції.
Крім того, вона ж, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, незаконно повторно придбала з метою збуту порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, яку, зберігаючи при собі з метою збуту, перенесли в кв. АДРЕСА_5 , де вподальшому продовжували незаконно зберігати з метою збуту до моменту її виявлення та вилучення 21 липня 2018 року працівниками поліції.
Так 21 липня 2018 року о 22 год. 24 хв., під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17 липня 2018 року, працівниками поліції виявлено та вилучено 45 згортків із порошкоподібними речовинами білого кольору та нашарування порошкоподібної речовини білого кольору на поліетиленовому пакеті, які згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 486 від 20 серпня 2018 року, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою відповідно 0,0803 г, 0,0755 г, 0,0749 г, 0,0713 г, 0,0624 г, 0,0336 г, 0,0649 г, 0,0719 г, 0,0749 г, 0,0733 г, 0,0736 г, 0,0761 г, 0,0706 г, 0,0750 г, 0,0784 г, 0,0699 г, 0,0753 г, 0,0782 г, 0,0931 г, 0,0757 г, 0,0635 г, 0,0592 г, 0,0632 г, 0,0735 г, 0,0760 г, 0,0682 г, 0,0685 г, 0,0693 г, 0,0641 г, 0,0648 г, 0,0723 г, 0,0620 г, 0,0621 г, 0,0642 г, 0,0713 г, 0,0663 г, 0,0710 г, 0,0749 г, 0,0702 г, 0,0630 г, 0,0704 г, 0,0701 г, 0,0754 г, 0,0820 г, 0,0768 г, 0,0041 г, всього масою 3,1753 г.
Апеляційна скарга подана на вирок суду першої інстанції через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Прокурор вказує, що вирок суду щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не відповідає положенням ст. 370 КПК України. Ухвалюючи оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_9 , суд допустив істотне порушення вимог ст. 337 КПК України, зокрема, самостійно, без відповідної мотивації, змінив дату вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яка вказана в обвинувальному акті за епізодом незаконного придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, що є виключним правом прокурора, який пред`явлене у цій частині обвинувачення, не змінював. А факт придбання ОСОБА_9 гранати саме в грудні 2015 року не підтверджується жодними об`єктивними даними, окрім як показань самого обвинуваченого, наданих ним у суді. Також вважає, що судом належним чином не наведено мотиви призначення ОСОБА_9 наближеного до мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 307 КК України. Зокрема, не надано належної оцінки тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, часткове визнання винуватості, відсутність щирого каяття та постійного місця роботи, а також те, що в ході розгляду справи у суді він намагався свідомо оговорити працівників правоохоронних органів у вчиненні протиправних дій щодо обвинувачених в ході проведеного, за його місцем проживання, обшуку. Тоді як лише факт наявності у ОСОБА_9 постійного місця проживання та наявності на його утриманні неповнолітньої дитини, жодним чином істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів. Не ґрунтується на вимогах процесуального закону і висновок суду про визнання судом недопустимими доказами матеріалів оперативної закупки психотропної речовини амфетаміну у ОСОБА_10 . Вважає, що оскільки постанова про проведення закупки у неї, винесена прокурором у відповідності до вимог КПК України, докази здобуті в ході її проведення, а також похідні є допустимими. Не надано судом і оцінки показанням самих обвинувачених з приводу причетності останньої до вчинення збуту психотропної речовини 14 березня 2018 року, іншим доказам, що залишились без правової оцінки або ж оцінені однобічно та вибірково, що призвело до формування у суду хибного висновку щодо необізнаності ОСОБА_10 з приводу наявності у помешканні на АДРЕСА_4 та її непричетності до його реалізації. Вважає, що показання обвинуваченої з приводу того, що остання, нібито, за збігом обставин опинилась в квартирі ОСОБА_9 через його захворювання саме в день проведення обшуку, є очевидно неправдивими. А фактичні дані, що містяться у досліджених у судовому засіданні доказах та показаннях свідків беззаперечно вказують, що обвинувачені діяли спільно, а їх дії були направлені саме на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин з метою збуту та у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводять винуватість обвинувачених у пред`явленому їм обвинуваченні, що також призвело до безпідставного виключення з формулювання обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України посилання на кваліфікуючу ознаку «за попередньою змовою групою осіб». Сукупність усіх вищевказаних обставин у даному кримінальному провадженні та наведених положень кримінального процесуального закону, вказують на необхідність скасування необґрунтованого виправдувального вироку щодо ОСОБА_10 та застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 більш суворого покарання, що є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_10 слід визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України та призначити їй покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна. Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі; ч. 2 ст. 307 КК України у виді 8 років з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна; ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна. У мотивувальній частині вироку суду при викладенні юридичної формули обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України вказати про визнання доведеною винуватості у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини, вчиненими повторно та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб. При викладенні фактичних обставин вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України вказати період придбання ним гранати «у невстановлений досудовим розслідуванням час», виключивши, при цьому, вказівку «у грудні 2015 року». На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з дня його затримання, тобто з 21 липня 2018 року по день набрання вироком законної сили включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
У поданих на апеляційну скаргу прокурора запереченнях захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах виправданої ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, обвинуваченого, виправдану та їх захисників, які кожен окремо, відносно задоволення апеляційної скарги заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Установлено, що органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України, як вчинення умисних дій, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини та за ч. 2 ст. 307 КК України, як вчинення умисних дій, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, вчиненими повторно, у тому числі, незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту у великих розмірах, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Правильність кваліфікації дій обвинуваченого, окрім як виключення судом з його обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України кваліфікуючої ознаки - «за попередньою змовою групою осіб» через визнання невинуватою ОСОБА_10 у пред`явленому їй обвинуваченні, та доведеність його винуватості у вчиненому, учасниками кримінального провадження не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, на предмет законності та обґрунтованості, не перевіряються і апеляційним судом.
Водночас ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисних дій, що виразились у незаконному зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу (ч. 1 ст. 263 КК України).
За змістом ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, у тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Тоді як формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення.
При викладі фактичних обставин вчиненого у обвинувальному акті зазначено - «у невстановлений досудовим розслідуванням час».
Проте, ОСОБА_9 , даючи показання в суді, з приводу пред`явленого обвинувачення за даною нормою кримінального закону зазначив, що вказану гранату у грудні 2015 року йому у нічному клубі «Підкова» подарував попередньо незнайомий хлопець у військовій формі, яка у подальшому, в ході проведеного 21 липня 2018 року санкціонованого обшуку, і була вилучена працівниками поліції за місцем його фактичного проживання.
За наслідками судового розгляду, у мотивувальній частині вироку, суд виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, з достатньою конкретизацією встановив і зазначив час вчинення даного злочину, а не вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, як помилково вважає прокурор.
У означеному випадку, «поза розумним сумнівом» не можна стверджувати, що «невстановлений органом досудового розслідування час» не міг бути до 21 червня 2017 року, з огляду на не спростовані стороною обвинувачення показання ОСОБА_9 щодо часу придбання гранати, що на законних підставах дало суду підстави для застосування положень ч. 5 ст. 72 КК (у редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року).
Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а відповідно і призначення обвинуваченому ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі винного, внаслідок м`якості, то такі, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції було дотримано.

При обранні розміру покарання обвинуваченому судом з достатньою повнотою враховано ступінь тяжкості його вчинення, у відповідності до вимог ст. 12 КК України, дані про його особу, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, конкретні обставини вчиненого, а також те, що обвинувачений, в порядку ст. 89 КК України, вважається не судимим, інформацію про стан його здоров`я, який на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, згідно з актом наркологічної експертизи наркоманією не страждає, примусового лікування не потребує, однак має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів (амфетаміну), на його утриманні перебуває неповнолітня дочка, відсутність тяжких наслідків через вчинення ним протиправних дій під контролем працівників правоохоронних органів.

До обставин, які обтяжують покарання суд правильно відніс - вчинення злочину особою, що перебуває у стані викликаному вживанням інших одурманюючих засобів. Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено, що учасниками судового провадження не оспорюється.

З урахуванням наведених вище мотивів, апеляційний суд вважає призначений обвинуваченому розмір покарання, яке слід відбувати реально, справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, таким, що не є надто м`яким, як зазначає у поданій апеляційній скарзі прокурор.

"Розумний сумнів" це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.
Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Визнавши обвинувачену ОСОБА_10 невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та закривши кримінальне провадження щодо неї, судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано.
Мотивуючи таке своє рішення, суд, даючи оцінку наявним у кримінальному провадженні доказам, послався на те, що оперативна закупка 14 березня 2018 року щодо ОСОБА_10 за участю громадянина ОСОБА_14 (легендованої особи), здійснювалась на підстави постанови прокурора про проведення оперативної закупки речовини від 16 січня 2018 року та ухвали слідчого судді Апеляційного суду Волинської області від 25 січня 2018 року №160цт, а відомості за даним епізодом до ЄРДР внесено 15 березня 2018 року. Тоді як відповідно до ст. 214 КПК України та Положення про Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування щодо кримінальних правопорушень, відомості щодо яких не були внесені до ЄРДР є неможливим, і таке твердження суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у Постанові від 27 червня 2019 року (справа №321/1009/16-к).
Ураховуючи наведене та сформовану практику ЄСПЛ доктрини "плодів отруєного дерева" (fruit of the poisonous tree), суд на законних підставах визнав усі здобуті за даним епізодом та похідні від них докази недопустимими, тобто такими, які не мають доказового значення для обґрунтування винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та виправдав її.
Погоджується апеляційний суд і з висновком суду про не підтвердження винуватості ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному, повторному за попередньою змовою з ОСОБА_9 , придбанні та зберіганні, з метою збуту психотропної речовини амфетаміну у великих розмірах масою 3, 1753 г, вилучених 21 липня 2018 року, в ході санкціонованого обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході судового розгляду не було встановлено беззаперечних доказів постійного проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вищезгаданому помешканні, яке орендував останній, і який як в ході проведеного обшуку, так і в суді не лише показував, де знаходиться амфетамін, а ще й категорично вказував про належність даних речовин лише йому. Не доведено перед судом і належності обвинуваченій ОСОБА_10 знайденого у квартирі жіночого гаманця, у якому містились згортки фольги із амфетаміном, і такі доводи прокурора є лише припущенням. Обвинувачені, даючи показання в суді, чітко та послідовно вказували на необізнаність ОСОБА_10 , яка наркотичної залежності не має, щодо наявності у помешканні амфетаміну та заперечили її ж причетність до його реалізації та вживання, і такі їх показання органом досудового розслідування спростовані не були.
Тоді як зафіксовані, в результаті проведених негласних слідчих (розшукових) дій, на відповідних носіях та відтворені у протоколах дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів розмови між ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, за своїм змістом «поза розумним сумнівом» не дають можливості ідентифікувати можливі факти збуту чи домовленості про збут конкретних психотропних речовин саме обвинуваченою, тобто встановити подію вчинення даного кримінального правопорушення.
Ураховуючи наведене, а також положення ч. 4 ст. 17 КПК України та ч. 3 ст. 373 КПК України, коли обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненому, суд обґрунтованого визнав ОСОБА_10 невинуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів та виключив з обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України кваліфікуючу ознаку «за попередньою змовою групою осіб».
Відтак, вирок суду ґрунтується на вимогах законності та обґрунтованості, містить належні і достатні мотиви його ухвалення, тоді як доводи прокурора, в ході їх перевірки апеляційним судом, свого підтвердження не знайшли, а тому задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 липня 2021 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - без зміни.

Звільнити ОСОБА_9 з-під варти в залі суду як такого, що повністю відбув основне покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: