Справа № 703/2025/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

адвокатів: ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

та його представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла кримінальне провадження №0000702 про обвинувачення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , а проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, має на утримані неповнолітню дитину, непрацюючого, несудимого,

за ч. 1 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_10 27 квітня 2020 року близько 18 год. 50 хв., керуючи власним автомобілем «Fiat Tipo», д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Незалежності в м. Сміла від вул. Трипільської до вул. 1-го грудня, неподалік будинку №67, при зміні напрямку руху порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, не надав переваги в русі мопеду «Musstang YX 48Q», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Незалежності у зустрічному напрямку, що привело до зіткнення транспортних засобів, в наслідок якого водій мопеда «Musstang YX 48Q» ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №05-6-01/186 від 17 червня 2020 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої таранної кістки, перелому медіальної та латеральної кісточок лівої гомілки із рваною раною даної області та повним розривом ахілового сухожилка з пошкодженням нервів та судин, перелому основ 2-ї та 3-ї плюснових кісток, перелому верхнього полюсу правого наколінника із рваною раною даної області, які, за ознакою тривалого розладу здоров`я, відносяться до категорії середньої тяжкості.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, цивільний позов не визнав і суду пояснив, що 27 квітня 2020 року близько 18 год. 50 хв., керуючи власним автомобілем «Fiat Tipo», д.н.з. НОМЕР_1 він рухався по вул. Незалежності в м. Сміла. При виконані повороту ліворуч на вул. Тімірязєва не замітив мопеда, який рухався назустріч, зіткнувся з ним. Після зіткнення викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Щиро кається та шкодує, що завдав страждань потерпілому.

Незважаючи на визнання обвинувачуваним вини і не визнання цивільного позову, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що 27 квітня 2020 року близько 18 год. 50 хв., він рухався мопедом по вул. Незалежності в м. Сміла, де на перехресті з вул. Тімірязєва його збив автомобіль Фіат, водій якого зупинився, визнав свою провину та вибачився за вчинення транспортної пригоди. Викликав швидку медичну допомогу і поліцію. В лікарні був прооперований, операцію повністю оплатив обвинувачений, десь близько 1200 грн., надалі його лікували за рахунок медичної страховки. Родичі обвинуваченого надавали транспортні послуги дружині при відвідувані його в лікарні.

Оскільки йому відшкодована матеріальна шкода за витрати на лікування страховою компанією, а збитки за пошкоджений мопед йому будуть відшкодовані після рішення суду, то він заявляє лише про моральну шкоду;

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фототаблицею, від 27 квітня 2020 року, яким зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, зовнішні пошкодження на автомобілі «Fiat Tipo», д.н.з. НОМЕР_1 і мопеді «Musstang YX 48Q» та вилучення транспортних засобів, ;

- даними протоколу огляду автомобіля «Fiat Tipo», д.н.з. НОМЕР_1 від 28 квітня 2020 року, згідно якого на автомобілі зафіксовані пошкодження переднього правого крила, лобового скла та передніх правих дверцят і відламане дзеркал на них;

- даними протоколу огляду мопеда «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_3 від 28 квітня 2020 року, згідно якого на транспортному засобі зафіксовані пошкодження передньої вилки,переднього колеса, фари та вітрового скла;

- даними висновку експерта №4/338 від 20 травня 2020 року, згідно якого до моменту дорожньо-транспортної пригоди, деталі ходової частини, рульового керування та робочої гальмівної системи мопеда «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_3 , знаходилися у працездатному стані;

- даними висновку експерта №4/340 від 25 травня 2020 року, згідно якого до моменту дорожньо-транспортної пригоди, деталі ходової частини, рульового керування та робочої гальмівної системи автомобіля «Fiat Tipo», д.н.з. НОМЕР_1 «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_3 , знаходилися у працездатному стані. Сумарний люфт у рульовому керуванні автомобіля складає 13,00 градусів. Товщина переднього правого гальмового диску не відповідає вимогам підприємства-виробника. Згідно до вимог п. 31.4.2-а та п.31.4.1-а Правил дорожнього руху України, експлуатація даного транспортного засобу забороняється. Водій автомобіля «Fiat Tipo», д.н.з. НОМЕР_1 «MUSSTANG», мав можливість виявити вказані невідповідності шляхом проведення своєчасного технічного огляду транспортного засобу;

- даними висновку експерта №4/339 від 29 травня 2020 року, згідно якого з урахуванням конфігурації пошкоджень та характеру деформацій обох транспортних засобів, розміру виступаючих деталей на контактуючих частинах, напрямку їх зміщення в процесі деформації встановлено, що первинний контакт вступала передня права бокова частина автомобіля, а саме:передній бампер,капот, праве крило та передня частина мопеда переднє колесо, захисний щиток переднього колеса та передня вилка;

- даними висновку експерта №4/423 від 5 червня 2020 року, згідно якого в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, водій мопеда «MUSSTANG», ОСОБА_8 своїми одноособовими діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Fiat Tipo» шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця ДТП. В дорожній обстановці яка склалася, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, були невідповідності дій водія автомобіля «Fiat Tipo» ОСОБА_10 вимогам пп.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України;

- даними висновку судово-медичної експертизи №05-6-01/186 від 17 червня 2020 року, згідно якого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої таранної кістки, перелому медіальної та латеральної кісточок лівої гомілки із рваною раною даної області та повним розривом ахілового сухожилка з пошкодженням нервів та судин, перелому основ 2-ї та 3-ї плюснових кісток, перелому верхнього полюсу правого наколінника із рваною раною даної області, які, за ознакою тривалого розладу здоров`я, відносяться до категорії середньої тяжкості.

- даними протоколу слідчого експерименту від 22 травня 2020 року проведених за участю обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно якого він розказав і показав на місцевості, обставини при яких він, керуючи «Fiat Tipo» зіткнувся з мопедом «MUSSTANG» під керуванням ОСОБА_8 .

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, шляхом їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що винуватість ОСОБА_10 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, як особа, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Його показання, як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і в суді, суд вважає достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються сукупністю інших доказів по справі, які отримані відповідно до вимог КПК України, є допустимими і в сукупністю з іншими об`єктивними доказами, їх достатньо для висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_10 , а не когось іншого були протиправними, між цими діями та їх наслідками існував прямий причинний зв`язок, а самі наслідки у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості були спричинені потерпілим, тому він повинен відповідати за фактично спричинену шкоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і характеризується позитивно, пом`якшуючі покарання обставини: активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування матеріальних збитків потерпілому, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому суд вважає за можливе обрати йому покарання у виді штрафу.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення ОСОБА_10 вчинене до внесення змін до ЗУ №2617- VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким посилена відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, то покарання йому слід призначати з урахуванням вимог ст. 4 та 5 КК України за Законом, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням усіх вищевикладених обставин та, зважаючи на те, що від злочину, вчиненого ОСОБА_10 , тяжких наслідків не настало, суд вважає за можливе додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами йому не призначати.

Від заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 отримав моральні страждання, оскільки, у зв`язку із необхідністю лікуватися від тілесних ушкоджень, був позбавлений можливості вести для себе звичайний спосіб життя і вимушений докладати додаткових зусиль для ведення особистого господарства, а часткова втрата працездатності - це для нього великий стрес, нервове потрясіння та душевні страждання, від яких він не може оговтатись.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Однак, суд не знаходить підстав для стягнення 700000 грн. моральної шкоди, оскільки такий її розмір не підтверджений належними та допустимими доказами, тому цивільний позов ОСОБА_8 в частині стягнення з обвинуваченого 700000 грн. моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди суд враховує, як характер правопорушення, ступень фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, ступень вини особи, яка завдала моральної шкоди, так і інші обставини, які мають істотне значення та вимоги розумності і справедливості.

Із за цього вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди підлягають до задоволення, але з урахуванням матеріального становища обвинуваченого, який не постійного заробітку не має та випадковий характер ДТП, суд, враховуючи розумність та співрозмірність відшкодування такої шкоди, вважає за можливе такі вимоги потерпілого задовольнити на суму 30000 грн.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають також стягненню в прибуток держави 8499 грн. 40 коп. судових витрат на проведення судових траспортно-трасологічної, автотехнічної та експертиз технічного стану транспортних засобів.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.370 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 30000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 8499 грн.40 коп. судових витрат на проведення судових траспортно-трасологічної, автотехнічної та експертиз технічного стану транспортних засобів.

Речові докази, які передані на зберігання власникам, залишити їм за належністю, звільнивши їх від зобов`язань по зберігальних розписках.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду області через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1