22.11.2021
Справа № 642/6727/21
Провадження № 1-кс/642/3728/21
УХВАЛА
Іменем України

19 листопада 2021 року м. Харків
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 23 липня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000166 від 30 грудня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В :

04.10.2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України, у якій вона просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000166 від 30 грудня 2013 року, прийняту слідчим Другого слідчого відділу Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 23 липня 2021 року.
В обґрунтування скарги заявник посилається на ті обставини, що 23.07.2021 року слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Зазначає, що отримала постанову у Харківській обласній прокуратурі лише 01.10.2021 року, з якої їй стало відомо про закриття вказаного кримінального провадження.
З даним рішенням особа, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 не згодна та у скарзі наводить детальний виклад обставин, які, на її переконання, свідчать про вчинення кримінальних правопорушень конкретними посадовими особами правоохоронних органів, відомості про що внесені до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України. Зазначає, що внаслідок указаних протиправних дій ОСОБА_3 та її родині завдано моральної шкоди, що підтверджується висновком експерта від 08 травня 2020 року №2020/05/08 комплексного судово-експертного дослідження моральної шкоди потерпілого, в якому зроблено відповідний розрахунок за 11 років слідства за фактом подій 28 квітня 2009 року. Однак даний висновок слідчим не прийнято до уваги та не надано йому належної правової оцінки. Вважає такі дії слідчих ігноруванням доказів, проявом упередженості, приховуванням злочинів тощо. При цьому постанови про закриття кримінального провадження неодноразово виносились слідчим та всі вони були скасовані ухвалами слідчих суддів та апеляційним судом (12 разів).
Також вважає безпідставними висновки постанови слідчого про те, що під час досудового розслідування правам та інтересам ОСОБА_3 не завдано будь-якої шкоди, та не виявлено будь-яких перешкод для їх реалізації. Стверджує, що оскаржувана постанова винесена слідчим без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулась за судовим захистом.
У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. На адресу суду органом досудового розслідування надано матеріали кримінального провадження №0000166 (а.с.24).

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника скарги, дослідивши матеріали судової справи та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження прокуратурою Харківської області проводилося досудове розслідування кримінального провадження № 0000166 від 30 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України, за результатами якого постановою слідчого від 28 лютого 2019 року провадження у справі було закрито у зв`язку з відсутністю в діях оперуповноваженого ОСОБА_5 складів вказаних кримінальних правопорушень.

11 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова постанова слідчого від 28 лютого 2019 року скасована. Зокрема, слідчий суддя вказав, що на момент оскаржуваного рішення не усунуто в повному обсязі недоліки слідства, які слугували підставою для скасування попередніх постанов про закриття кримінального провадження, а саме не допитані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та вчителька школи №59, яка була присутня під час проведення очних ставок (арк.кп.166 т. 3).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що після скасування слідчим суддею постанови від 28 лютого 2019 року кримінальне провадження повернуто для подальшого досудового розслідування (арк.кп.167 т. 3).
27 листопада 2019 року постановою прокуратури Харківської області проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження доручено слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві (арк.кп. 168-169 т. 3).
У подальшому начальником Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, постановою від 04 грудня 2019 року визначено слідчу групу для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000166. Після цього, не проводячи жодних слідчих дій та не виконавши вказівки слідчого судді, зазначених в ухвалі від 11 листопада 2019 року, слідчим постановою від 23 грудня 2019 року закрито кримінальне провадження, при цьому дублюючи обставини та опис зібраних доказів з попередніх постанов (арк. кп.170-171, 172-176 т. 3).
Зазначені обставини були чітко зазначені в ухвалі Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2020 року (арк.кп.2-3 т. 4), однак необґрунтовано залишені поза увагою слідчого при винесенні ним рішення про закриття кримінального провадження від 13 листопада 2020 року, яке фактично за своїм змістом є тотожним попередньому, що було скасовано апеляційним судом.
Постановою слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, від 13.11.2020 року кримінальне провадження № 0000166 від 30 грудня 2013 року закрито за відсутності в діях оперуповноваженого СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст.367 КК України. (арк. Кп. 85-89 т. 4).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.03.2021 року постанова слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, від 13.11.2020 року скасована у зв`язку з її передчасністю та невиконання вказівок слідчих суддів та суду апеляційної інстанції. ( арк. Кп. 90-91 т. 4).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно з положеннями статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови від 23.07.2021 року слідчим на порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, не дотримано в повній мірі вищевказаних вимог процесуального закону та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Зокрема, слідчим не допитано у кримінальному провадженні перелік тих осіб, що зазначені як в ухвалі слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2019 року, так і ухвалі Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2020 року, не перевірено всі вказані обставини та не надано їм відповідної оцінки у сукупності з іншими доказами, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення.
Натомість, з часу відновлення досудового розслідування у матеріалах кримінального провадження №0000166 наявна лише постанова слідчого, датована 30 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні та видання пам`ятки про процесуальні права та обов`язки.
Однак у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про проведення слідчим будь-яких слідчих дій під час досудового розслідування після скасування попереднього рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином, установлено, що вказівки слідчого судді, зазначені в ухвалі від 11 листопада 2019 року, щодо яких додатково наголошено судом апеляційної інстанції 14 травня 2020 року, а також ухвалі слідчого судді від 15 березня 2021 року, до цього часу не виконані, натомість, слідчий вчергове закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях оперуповноваженого СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.365 КК України, не звернувши уваги на ці обставини, не надав їм належної оцінки, не провів для цього необхідних слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що слідчий прийняв передчасне рішення.

Відтак, доводи особи, яка подала скаргу, є такими, що заслуговують на увагу.
Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п .67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі «Шевченко проти України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.
Таким чином, оскільки слідчим закрито кримінальне провадження без урахування зазначених у судових рішеннях висновків та вказівок, що може вплинути на прийняття остаточного рішення по справі, а тому з метою належного дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити, а постанову слідчого від 23.07.2021 року скасувати.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 24, 91, 94, 110, 303-307, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 23 липня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000166 від 30 грудня 2013 року - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 23 липня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000166 від 30 грудня 2013 року та повернути матеріали кримінального провадження до органу досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлений 22.11.2021.

Слідчий суддя - ОСОБА_1