ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/548/21 Головуюча в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжні заходи Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2021 року, якою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Агдаш, Республіка Азербайджан, громадянина України, з середньою освітою, фізичної особи підприємця, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за наступних обставин.
Так, інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_10 є поліцейським та працівником правоохоронного органу, який під час несення служби з охорони громадського порядку та публічної безпеки, 16.09.2021 року о 13 годині 35 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту, розташованій біля будинку №1 по вул. Суворова м. Херсона, склав на водія автомобілю Land Rover Freelander, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , постанову № ЕАО 4780053 від 16.09.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, з приводу того, що останній, 16.09.2021 о 13.29 годин в м. Херсоні по вул. Суворова, 1/13, керуючи транспортним засобом здійснив зупинку та в подальшому стоянку на зупинці громадського транспорту, позначену знаками 5.41.1 та 5.42.1 та при цьому не пред`явив на вимогу посвідчення транспортного засобу та реєстраційний документ на транспортний засіб, в результаті чого порушив п. 2.4.а ПДР, та не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб.

У результаті чого інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_10 по справі було прийняте рішення у вигляді накладення адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, а саме накладення штрафу на ОСОБА_7 в сумі 425 гривень.

У подальшому, 16.09.2021 року о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 , з метою помсти інспектору взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_10 , з приводу виконання ним вказаних службових обов`язків, а саме складанням на нього постанови про накладення адміністративного стягнення № ЕАО 4780053 від 16.09.2021 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення штрафу, знаходячись біля будинку № 8 по вул. Карбишева м. Херсона, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи і передбачаючи можливість настання злочинних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_10 , який був одягнений у формений одяг працівника поліції, чотири удари руками в обличчя, в результаті чого спричинив йому відповідно до довідки КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради № 837 від 16.09.2021 року тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкої травми, струсу головного мозку.

Слідчий СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливості інших запобіжних заходів забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді, відмовлено в задоволенні вищевказаного клопотання слідчого та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погодившись з вищевказаною ухвалою слідчого судді прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою відносно ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Зокрема, апелянт зазначає про те, що слідим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 вчинив зухвале кримінальне правопорушення відносно співробітника поліції, яке супроводжувалось лайкою та образами в його сторону, а після спричинення тілесних ушкоджень, підозрюваний з місця вчинення правопорушення втік, не дочекавшись ані карету швидкої допомоги, ані співробітників поліції, що свідчить про намагання переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того, апелянт звертає увагу і на те, що судом не враховано, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На переконання апелянта, зазначені ризики свідчать про те, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити його належної поведінки та попередити спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів провадження 16 вересня 2021 року, ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 17 вересня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України.
На думку колегії суддів, слідчим суддею хоча й вірно зроблено висновок про обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та наявність ризиків зазначених в клопотанні слідчого, разом з тим зроблено передчасний висновок про можливість забезпечення запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню існуючим ризикам.
Так, на даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_12 , - довідкою КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» № 837 від 16.09.2021 року щодо виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 ; - протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 .

Зазначені докази, як кожний оремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.
В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя посилається на наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання в м. Херсоні, в якому ж також проживають його батьки, його працевлаштованість та наявність доходу оскільки він є фізичною особою підприємцем, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має молодий вік, сам з`явився до поліції де і було його затримано.
Разом з тим, поза належною увагу слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, пов`язаного з навмисним заподіянням тілесних ушкоджень працівнику поліції, який виконував свої службові обов`язки, є особою неодруженою, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості про це, проживає один, відомості про його реєстрацію також відсутні в матеріалах провадження, хоча і є фізичною особою підприємцем, однак в матеріалах провадження відсутні належні дані про здійснення ним підприємницької діяльності та отримання доходу від неї, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, а з урахуванням підозри у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність у нього осіб, які б мали на нього вирішальний впалив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігти існуючим ризикам.
Крім того, колегія суддів бере до уваги самі обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме зухвалу поведінку підозрюваного, пов`язану з неповагою до працівників поліції, навмисне уникнення від виконання законних вимог працівника правоохоронного органу, пов`язаного з виконанням ним службових обов`язків, вчинення кримінального правопорушення через значний проміжок часу після складання відносно нього адміністративного протоколу, що може свідчити про відстеження ним потерпілого працівника поліції із мотивів помсти.
Посилання свідчим суддею на молодий вік підозрюваного та його явку да працівників поліції, з урахуванням вищевикладеного, не дають достатні підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого.
Вищевикладене вказує на існування ризиків заявлених у клопотанні слідчого, які в сукупності дають достатні підстави вважати, що для їх запобігання та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Обрання саме такого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 відповідатиме і вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про

застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинене із застосуванням насильства, альтернативний запобіжний захід у виді застави судом не визначається.

Доказів доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, його достатності для запобігання встановлених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним до суду не надано.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги та обставини, на які посилається прокурор, як на підстави необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, а отже апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177-178, 404, 405, 409 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2021 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_11 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14 листопада 2021 року, включно.
Взяти підозрюваного ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Ухвала набирає законної сили після оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: