Справа № 740/2696/21
Провадження № 1-кп/740/142/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники справи:

- прокурор ОСОБА_5 ,

- потерпіла ОСОБА_6 ,

- обвинувачений ОСОБА_7 ,

- захисник ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7

у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 листопада 2021 року призначено судовий розгляд кримінального провадження на 03 грудня 2021 року, 14-30 год.; запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого продовжено до 17 січня 2022 року. У подальшому судове засідання відкладено на 12 січня 2022 року.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому обставин, яке просив задовольнити, пославшись на те, що не зменшилися ризики, передбачені п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Потерпіла підтримала думку прокурора.
У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просили відмовити, пославшись на необґрунтованість та недоведеність існування будь-яких ризиків у вказаному кримінальному провадженні. Захисник зауважив на недоведеності винуватості обвинуваченого в указаному кримінальному правопорушенні.
Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні чи зміні запобіжного заходу суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Суд ураховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції та практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
На переконання суду, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що вони не зменшилися та продовжують існувати, а саме можливість переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливу на інших учасників кримінального провадження, зокрема, потерпілої, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань, вчинення іншого кримінального правопорушення. Прокурор довів, що заявлені ризики не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати.
Для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу та які не перестали існувати на теперішній час, суд ураховує суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а тому суд вважає виправданим продовження дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших запобіжних заходів, належне виконання ним процесуальних обов`язків.
За таких обставин клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою слід задовольнити.
Керуючись ст. 177 179, 183, 194, 331, 371, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 11 березня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Повну ухвалу складено і підписано 13 січня 2022 року.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3