Справа № 466/142/22
У Х В А Л А

27 січня 2022 року Шевченківський районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК № 30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відео конференції, клопотання про умовно-дострокове звільнення, засудженого державної установи «Личаківської виправної колонії №30», -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, до засудження не працюючого, раніше неодноразово судимого:
- 10.08.2012 Червоноградським міським судом Львівської області за ст.ст. 186 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців;
- 23.10.2014 Сокальським районним судом Львівської області за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2- 186 ч 2, 186 ч 2, 187 ч.1, 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.03.2015, вирок від 23.10.2014 скасовано.
- 21.05.2015 Сокальським районним судом Львівської області за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2- 186 ч 2, 69, 186 ч 2,187 ч.1, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.02.2016 по кінцю строку відбування покарання.

встановив:

ОСОБА_5 засуджений 23.06.2016 Галицьким районним судом м. Львова за ст. 187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 17.02.2017 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області вирок від 23.06.2016 залишено без змін. На підставі ст.72 ч.5 КК України, йому зараховано строк перебування під вартою з 24.03.2016 по 17.02.2017 з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок терміну покарання: 24.03.2016 Кінець терміну покарання: 01.05.2022.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України, оскільки він відбув 2/3 частини покарання, вважає, що довів своє виправлення.
В судовому засіданні в режимі відео конференції, засуджений ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити.
Перевіривши подані матеріали, оглянувши матеріали особової справи, заслухавши пояснення представника Личаківської виправної колонії №30, висновок прокурора, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 81 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року №2 «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-достроковому звільненню підлягають після відбуття 2/3 строку покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, став на шлях виправлення.
З поданих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 , перебуваючи під вартою у СІЗО м. Львова з 01.04.2016 допустив 4 порушення вимог режиму утримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи не заохочувався.
За час відбування покарання в установі ЛВК № 30, допустив 13 порушень вимог режиму відбування покарання, адміністрацією установи заохочувався один раз.
Згідно характеристики засудженого, останній всупереч до ст. ст. 123, 127, 128 Кримінально-виконавчого кодексу України, не приймає особистої участі у організації виховних заходів, які проводяться у виправній колонії. Не відвідує богослужіння, релігійні обряди та бібліотеку установи. Відповідно до статті 123 КВК України, включений до програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», але до її реалізації не прагне. До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Відповідально ставиться до робіт по благоустрою установи виконання покарань. Всупереч до ст.125 КВК України, засуджений не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. За характером запальний, скритний. У відношенні до себе недостатньо вимогливий. В судовому засіданні вину в скоєному злочині визнав частково.
Вказані обставини, на думку суду не свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення, оскільки останній неодноразово судимий, за час відбування покарання допустив сімнадцять порушень режиму вимог режиму утримання і лише один раз заохочувався, а належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.
Відтак, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 не надав достатніх доказів того, що своєю поведінкою в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення, тому вважає, що у задоволенні його клопотання слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 82 КК України, суд, -
постановив :

у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, засудженого державної установи «Личаківської виправної колонії №30» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити за безпідставністю.
На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення прокурор та засуджений мають право подати апеляції до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1