233 № 219/2373/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого
судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за

участю

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка, Донецької області, заяву колегії суддів про самовідвід з розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 21 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 21 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187КК України.
18 серпня 2021 року від колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 надійшла заява про самовідвід з розгляду вказаного кримінального провадження.
В обґрунтування заяви про самовідвід зазначено, що 18 серпня 2021 року колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ухвалено вирок на підставі угоди у виділеному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 від 21 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187КК України. Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ, положення п.1 ст.6 конвенції, ч. 1 ст.21 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що суддями колегії сформульовано та висловлено свою правову позицію щодо обвинувачення та події, яка інкримінується, як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_8 , якому висунуто обвинувачення щодо вчинення одного й того ж злочину, що й ОСОБА_9 . Вказана обставина свідчить про формування у суддів думки про наявність події та складу кримінального правопорушення, що об`єктивно може позначитись на їх безсторонності у разі повторного розгляду та свідчити про упередженість. У зв`язку з чим, участь колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в розгляді виділеного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 21 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187КК України після постановлення вироку на підставі угоди у виділеному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 від 21 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187КК України протирічить практиці ЄСПЛ, а рішення, які будуть прийняті в подальшому, як проміжні ухвали, так і рішення по суті справи будуть ухвалені упередженим, а відповідно незаконним складом суду.

Прокурор ОСОБА_5 у вирішенні заявленого самовідводу покладалася на розсуду суду.
Обвинувачений ОСОБА_8 , його законний представник ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення заявленого самовідводу.
Вислухавши думку учасників судового засідання з приводу заявленої заяви про самовідвід, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст.75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, які узгоджуються з ст.21 КПК, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (і) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (і) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Таким чином, враховуючи, практику ЄСПЛ, положення п.1 ст.6 конвенції, ч. 1 ст.21 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що суддями колегії сформульовано та висловлено свою правову позицію щодо обвинувачення та події, яка інкримінується, як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_8 , якому висунуто обвинувачення щодо вчинення одного й того ж злочину, що й ОСОБА_9 . Вказана обставина свідчить про формування у суддів думки про наявність події та складу кримінального правопорушення, що об`єктивно може позначитись на їх безсторонності у разі повторного розгляду та свідчити про упередженість. Участь колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 21 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187КК України після постановлення вироку на підставі угоди у виділеному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 від 21 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187КК України протирічить практиці ЄСПЛ, а рішення, які будуть прийняті в подальшому, як проміжні ухвали, так і рішення по суті справи будуть ухвалені упередженим, а відповідно незаконним складом суду, а тому заява колегії суддів про самовідвід підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.75,81,82 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Заяву колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про самовідвід з розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 21 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187КК України - задовольнити.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КПК України матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 21 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187КК України (справа №219/2373/18) - передати до канцелярії Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області для визначення іншого складу суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді