Справа № 587/300/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за № 0000655 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, працездатного, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, не зареєстрованого за певним місцем проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до 2003 року не судимого в порядку ст. 89 КК України, раніше судимого:

1) 24 червня 2003 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 140 КК України до 4 місяців арешту;

2) 06.06.2005 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі; за результатами перегляду Апеляційним судом Сумської області засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

3) 21.04.2010 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 162 ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

4) 24.03.2014 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту;

5) 19.10.2017 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 місяців арешту,

6) 19.12.2017 Сумським районним судом Сумської області ч. 2 ст. 185, ст. 15 ч. 2 та ч.3 ст. 185, 69, ч. 1 ст.70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 місяців 8 днів арешту;

7) 25 травня 2018 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 185, 69, 70 КК України до 6 місяців арешту, звільненого 11 січня 2019 року по закінченню строку покарання,

8) 16 квітня 2019 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 850 гривень штрафу в доход держави;

9) 4 жовтня 2019 року за ч. 2 ст. 185, 71, 72 КК України до 3 місяців арешту, а штраф, призначений за попереднім вироком, виконувати самостійно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого кримінального правопорушення, повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 07 жовтня 2019 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що господарі домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , постійно там не мешкають, вирішив вчинити крадіжку металевих виробів, що знаходяться у будинку на території вказаного домоволодіння.

Того ж дня, близько 20:00 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , діючи таємно для оточуючих, пройшов до домоволодіння за вищевказаною адресою, підійшов до вхідних дверей в будинок, де за допомогою металевого прута, який заздалегідь взяв з собою з дому, відбив навісний замок на дверях, після чого проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав майно потерпілої наступною вартістю: чавунну пічну плиту стандартну двокомфорну з кільцями до неї 550 грн.; дверцята топочні для закладки палива у грубу чавунні 133 грн.; чотири металевих кутники загальною вагою 30 кг 120 грн.; п`ять колісників одинарних чавунних для груби довжиною 400 мм 410 грн., а всього таємно викрав майна потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 1213 гривень.

Викрадене майно ОСОБА_4 переніс за місцем свого мешкання та в подальшому розпорядився на власний розсуд, збувши частину майна, а дверцята топочні для закладки палива в грубу чавунні залишив для власного користування.

Крім того, 26 січня 2021 року близько 15:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Ополонське Сумського району Сумської області, побачив частково огороджене домоволодіння по АДРЕСА_2 та вирішив викрасти майно, що знаходиться на території вказаного домоволодіння.

Того ж дня, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з проникненням до домоволодіння, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу зайшов на територію належного ОСОБА_6 домоволодіння АДРЕСА_2 , підійшов до приміщення погрібу, де руками зняв з дверей незачинений навісний замок та таким чином незаконно проник в середину приміщення, звідки таємно викрав наступне майно потерпілого ОСОБА_7 : дві металеві труби, дві металеві пластини та металевий кутник, два металевих швелера загальною вагою 73 кг, вартістю (згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/1217ТВ від 02.02.2021) - 506,00 гривень.

Викрадене майно ОСОБА_4 по частинах переніс та заховав у лісі неподалік вказаного домоволодіння, а в подальшому переніс викрадене до місця свого проживання, продавши частину викраденого майна та витративши отримані кошти на власні нагальні потреби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно в жовтні 2019 року та в січні 2021 року він вчинив крадіжки з домоволодінь в с. Ополонське Сумського району Сумської області. Йому було відомо, що в будинку АДРЕСА_3 постійно не проживають, тому він вирішив вчинити крадіжку з цього будинку. Близько 20:00 год. він пройшов до домоволодіння за вищевказаною адресою, підійшов до вхідних дверей в будинок, де за допомогою металевого прута відбив навісний замок на дверях, зайшов до будинку, звідки таємно викрав чавунну пічну плиту, дверцята топочні, чотири металевих кутники, п`ять колісників, які переніс до свого домоволодіння і в подальшому збув викрадене невідомим особам, які скуповували металобрухт по селу, а топочні дверцята залишив собі, вони були вилучені під час досудового слідства.

Крім того, в січні 2021 року в денний час він вирішив вчинити крадіжку з домоволодіння по АДРЕСА_2 . Того ж дня, він шляхом вільного доступу зайшов на територію належного ОСОБА_6 домоволодіння АДРЕСА_2 , підійшов до приміщення погребу, руками зняв з дверей незачинений навісний замок та таким чином проник до приміщення погребу, звідки викрав дві металеві труби, дві металеві пластини та металевий кутник, два металевих швелера, які по частинах переніс та заховав у лісі неподалік вказаного домоволодіння, а в подальшому переніс викрадене до місця свого проживання, продавши частину викраденого майна та витративши отримані кошти на власні нагальні потреби.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

З висновку товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/2419е від 31.10.2019 вбачається, що загальна вартість викраденого обвинуваченим в домоволодінні ОСОБА_5 майна становить 1213 гривень.

З висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/1217ТВ від 02.02.2021 вбачається, що загальна вартість викраденого обвинуваченим в домоволодінні ОСОБА_6 майна становить 506,00 гривень.

З протоколу огляду місця події від 9 листопада 2019 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії було оглянуто домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , розташоване за адресою АДРЕСА_1 , з якого, за поясненнями обвинуваченого, він викрав металеві речі для груби.

З протоколу огляду від 24 жовтня 2019 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_4 добровільно видав топочні дверцята для груби, які знаходились в бур*яні біля городу. Як пояснив в ході слідчої дії ОСОБА_4 , топочні дверцята для груби разом з іншими металевими речами були викрадені ним з будинку домоволодіння ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 в жовтні 2019 року. Присутня під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_8 пояснила, що самі ці чавунні топочні дверцята були викрадені з будинку АДРЕСА_1 .

З протоколу огляду місця події від 29 січня 2019 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії було оглянуто належне ОСОБА_6 домоволодіння АДРЕСА_2 , з погребу якого, за поясненнями обвинуваченого, він викрав належні ОСОБА_7 дві металеві труби, дві металеві пластини та металевий кутник, два металевих швелера. Під час слідчої дії було виявлено, що на момент огляду двері погребу зачинені, без пошкоджень. Двері обладнані металевою петлею та заокругленим гачком для навісного замка, який на момент огляду відсутній; на ґрунтовій підлозі погребу виявлені сліди присутності сторонніх осіб.

З протоколу огляду предметів від 4 лютого 2021 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії було оглянуто добровільно видані обвинуваченим металева труба, дві металеві пластини та металевий швелер, які, як пояснив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , він викрав з погребу домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 . Присутній під час зазначеної слідчої дії потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що саме ці речі, які належать йому, були викрадені 26 січня 2021 року з погребу домоволодіння за місцем його проживання.

З протоколу слідчого експерименту від 12 лютого 2021 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою вину, дав пояснення про обставини вчинення ним крадіжок з домоволодінь потерпілих і на місці показав місце розташування домоволодінь, продемонстрував послідовність своїх злочинних дій, продемонстрував механізм проникнення до будинку ОСОБА_9 та погрібу ОСОБА_6 .

Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі, підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає достовірними, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності з положеннями ст. ст. 85, 86 КПК України, тобто в порядку і у спосіб, встановлений кримінально-процесуальним законодавством України.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний безпосередньо досліджений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він повторно, з проникненням до житла та іншого приміщення вчинив таємне викрадення майна ОСОБА_5 на суму 1213 гривень та майна ОСОБА_7 на суму 506 гривень.

При призначенні покарання суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо ( Постанова Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року з подальшими змінами).

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення,

кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що «справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання повинно бути домірним кримінальному правопорушенню».

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, пом`якшуючі відповідальність обставини свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину і встановленню істини по справі, матеріальна шкода не є значною, цивільних позовів не заявлено, претензій матеріального характеру потерпілі до обвинуваченого не мають.

Крім того, призначаючи покарання, як пом`якшуючу відповідальність обставину суд враховує те, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим внаслідок збігу несприятливих особистих життєвих обставин, оскільки обвинувачений, постійно проживаючи в сільській місцевості, в маленькому віддаленому населеному пункті, за відсутності підприємств, установ, організацій, де б ОСОБА_4 міг працевлаштуватися, вимушений шукати тимчасові заробітки для отримання коштів для існування.

Не маючи стабільного джерела доходів, обвинувачений не має у власності чи у законному користуванні житла, будучи вимушеним тимчасово проживати в різних місцях.

Факт вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких особистих обставин був встановлений і іншими судовими рішеннями, зокрема, вироком Сумського районного суду Сумської області від 25 травня 2018 року.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Зазначене положення КК України збігається з усталеною практикою ЄСПЛ, який, трактуючи поняття «покарання», зазначає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), хоча це не виключає, що покарання може бути спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням це може бути ще й відшкодування.

Беручи до уваги вищевикладене, з врахуванням сукупності зазначених пом`якшуючих відповідальність обвинуваченого обставин, враховуючи відсутність обтяжуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 850 гривень, призначене ОСОБА_4 вироком Сумського районного суду Сумської області від 16 квітня 2019 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 961 гривню 38 копійок витрат, пов`язаних з проведенням судових товарознавчих експертиз ( Отримувач платежу: УК у Сумському районі/Сумський район Код отримувача: 37970621 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код бюджетної класифікації: 24060300 Рахунок отримувача: UA5018355 Призначення платежу: Інші надходження (за проведення експертизи).

Речові докази: дверцята топочні чавунні для закладки палива у грубу, передані на зберігання потерпілої ОСОБА_8 , - залишити в розпорядженні ОСОБА_5 ; металеву трубу, металевий швелер та дві металеві пластини, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - залишити в розпорядженні ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1