Провадження №: 1-кс/755/69/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" січня 2022 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст. 171-172 КПК України за клопотанням представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001872 від 25 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

До слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001872 від 25 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, для забезпечення цивільного позову.

У своєму клопотанні представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_2 стало відомо, що її нерухоме майно було продано без її згоди і без її відома, шляхом підробки документів і перереєстрації права власності на об`єкти нерухомості ОСОБА_2 на інших осіб. За цим фактом розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001872 від 25 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у якому ОСОБА_2 визнано потерпілою. 22 липня 2021 року він (адвокат ОСОБА_3 ) подав до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Слідча суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 171, 172 КПК за клопотанням, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Однак, матеріали клопотання не містять жодних даних, передбачених ч. 3 ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких підстав, слідча суддя вважає необхідним повернути клопотання представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001872 від 25 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001872 від 25 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, повернути адвокату ОСОБА_3 для усунення недоліків, встановивши строк усунення недоліків, сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1