ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/1517/20 Номер провадження 11-кп/814/802/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції між Полтавським апеляційним судом та Вовчанським районним судом Харківської області, Червонозаводським районним судом м.Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 13.03.2017 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Червоноармійське Друге, Вовчанського району Харківської області, українки, гр. України, з вищою освітою, заміжньої, працюючої головою Вовчанського районного суду Харківської області, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , не судимої,
за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 14 травня 2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 14 травня 2021 року кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000204 від 13.03.2017 про обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України.
Цивільний позов в інтересах потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишений без розгляду.
Вирішено долю речових доказів.
Згідно ухвали суду, 09.12.2020 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України із затвердженим обвинувальним актом, відповідно до якого суддя ОСОБА_7 постановила завідомо неправосудну постанову в інших особистих інтересах за наступних обставин.
Указом Президента України від 09.01.2003 № 13/2003 ОСОБА_7 призначено на посаду судді Вовчанського районного суду Харківської області строком на п`ять років.
ОСОБА_7 26.03.2004 склала присягу судді та присягнула чесно і сумлінно виконувати обов`язки судді, здійснювати правосуддя, підкоряючись тільки закону, бути об`єктивною і справедливою.
Постановою Верховної Ради України від 22.05.2008 № 300- VI ОСОБА_7 обрано на посаду судді безстроково.
Незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватись закону, суддя Вовчанського районного суду Харківської області ОСОБА_7 , будучи службовою особою і носієм судової влади, маючи відповідну фахову підготовку та великий досвід роботи, знехтувала вимогами законодавства і постановила завідомо неправосудне рішення у справі про адміністративне правопорушення, яким визнано ОСОБА_8 винним за ст. 185 КУпАП, чим незаконно обмежила гарантоване, Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України, право громадян на справедливий суд.
Зазначеною незаконною постановою, проголошеною суддею ОСОБА_7 від імені України, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злісної непокори вимозі поліцейського та накладено на нього максимальне адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб.
Внаслідок виконання винесеної суддею ОСОБА_7 завідомо неправосудної постанови ОСОБА_8 був незаконно позбавлений волі строком на 9 діб, оскільки відбував призначене покарання з 14.11.2016 по 23.11.2016 в умовах ізолятора тимчасового тримання Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області.
Постанову від 14.11.2016, винесену суддею ОСОБА_7 у справі №617/1546/16-п, якою ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та піддано адміністративному арешту строком на 15 діб, оскаржено останнім до апеляційного суду Харківської області та за результатами розгляду ухвалою від 23.11.2016 скасовано, ОСОБА_8 звільнено, а матеріали адміністративної справи повернуто до Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області на доопрацювання.
Надалі постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 03.02.2017 провадження у справі про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В результаті умисних злочинних дій, пов`язаних з постановленням завідомо неправосудної постанови, суддею Вовчанського районного суду Харківської області ОСОБА_7 потерпілому завдано істотну шкоду у вигляді порушення законних прав, передбачених ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі права громадянина на справедливий суд, внаслідок чого ОСОБА_8 незаконно позбавлено волі строком на 9 діб.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну та повернути до Чутівського районного суду матеріали кримінального провадження для розгляду по суті посилаючись на відсутність в ст. 284 КПК України такої підстави для закриття кримінального провадження як визнання неконституційною норми КК України. Вказує, що вирішення питання декриміналізації злочину не відбувається в рамках прийняття рішення Конституційним Судом України, а можливе лише шляхом внесення відповідних змін до Закону про кримінальну відповідальність.
Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та направити матеріали кримінального провадження для розгляду по суті, обвинувачену ОСОБА_7 , яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала щодо апеляційної скарги потерпілого, вказувала на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями кримінального процесуального кодексу.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Апеляційним судом встановлено, що Чутівським районним судом Полтавської області кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України, було закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК Україні.
Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 375 КК України на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК Україні, суд керувався Рішенням Конституційного Суду України №7-р/2020 від 11 червня 2020 року, згідно з яким ст. 375 КК України визнана такою, що не відповідає Конституції України, та вона втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, оскільки вона суперечить частині першій статті 8, частинам першій, другій статті 126, частині першій, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України.
Мотивуючи прийняте Рішення, орган конституційної юрисдикції наголосив на тому, що зазначена норма кримінального права не встановлює об`єктивних критеріїв визнання судового акту неправосудним, а також не розкриває змісту такої суб`єктивної ознаки злочину, як вчинення суддею відповідних дій завідомо. Зазначене, на переконання Конституційного Суду, уможливлює неоднозначне розуміння змісту складу злочину, що є несумісним з вимогами ясності, передбачуваності закону та юридичної визначеності як елемента принципу верховенства права. Нечіткість диспозиції статті 375 КК створює ризик зловживань з боку правоохоронних органів у виді протиправного впливу на суддів шляхом їх кримінального переслідування за реалізацію своїх повноважень щодо здійснення правосуддя, що нівелює конституційний принцип незалежності судової влади.
У контексті презумпції законної сили нескасованих судових актів, засади їх обов`язковості і заборони перегляду за межами встановлених законом апеляційної та касаційної процедур, Конституційний Суд України висловився про неприпустимість оцінювання рішень суду органами досудового розслідування і прокуратури під час вчинення ними дій, наслідком яких може стати притягнення суддів до кримінальної відповідальності.
Вказаний висновок закріплений і рішенням, прийнятим Великою Палатою Верховного Суду у справі № 0306/7567/12 ( провадження № 13-73 кс19) від 13 січня 2021 року в якому вказано, що офіційна констатація невідповідності правової норми Конституції України анулює її юридичну силу, що за змістом є рівнозначним виключенню такої норми на законодавчому рівні.
Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК; г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту.
Відтак дія чи бездіяльність перестають вважатися злочином як на підставі закону про скасування кримінальної відповідальності, так і у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення про неконституційність норми КК, що встановлювала цю відповідальність.
У відповідності до ч.ч.1,3 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.
Згідно з ч.2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
У відповідності до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність.
За таких обставин твердження апелянта про неможливість закриття кримінального провадження на підставі рішень ухвалених Конституційним Судом України не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.
Стосовно вимог апеляційної скарги потерпілого про не здійснення судом продовження розгляду кримінального провадження, то колегія суддів вважає їх безпідставними, зважаючи на наступні висновки.
Вирішуючи питання про правозастосування наведеної норми закону, Верховний Суд у своєму рішенні від 01 березня 2021 року зазначив, що на відміну від п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України положення п. 4 цієї статті не передбачають можливості продовження кримінального провадження в цілях реабілітації засудженого або з інших причин. Це пов`язано з тим, що втрата чинності законом, який визнавав те чи інше діяння карним правопорушенням, унаслідок його скасування чи визнання неконституційним робить подальше кримінальне провадження безпредметним - особу в будь-якому випадку не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо відповідне діяння не є злочином відповідно до чинного КК, отже сторона обвинувачення не може доводити його винуватість.
Також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 січня 2021 року зроблений висновок, що у зв`язку з втратою чинності статтею 375 КК України відпали необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність у діях особи на час скоєння інкримінованого діяння складу злочину, передбаченого цією статтею.
У наведених рішеннях суду касаційної інстанції зроблені висновки про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що інкриміновані особі діяння перестали бути кримінально карними.
Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини, колегія суддів об`єктивно переконана, що місцевий суд провів судовий розгляд із додержанням вимог КПК України та, як наслідок, дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав для її скасування за доводами потерпілого під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 14 травня 2021 року, якою кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000204 від 13.03.2017 про обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4