Справа№ 309/3978/21
Провадження № 1-кп/309/319/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хуст обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000264 внесеному до ЄРДР від 06.10.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, уродженця с. Сокирниця Хустського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Хустського районного суду Закарпатської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000264 внесеному до ЄРДР від 06.10.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України прокурору у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки ні обвинувальний акт, ні реєстр матеріалів досудового дорозслідування, ні матеріали даного кримінального провадження ОСОБА_4 не було вручено. ОСОБА_4 взагалі не був ні у Хустському РУП ГУНП в Закарпатській області, ні в Хустській окружній прокуратурі. 13 жовтня 2021 року, його було допитано дізнавачем 12 жовтня 2021 року, після чого він чекав на черговий виклик до дізнавача, але отримав судову повістку. Відповідно, ні надати свої докази по даному кримінальному провадженню, чи реалізувати своє право на захист ОСОБА_4 не мав можливості. В обвинувальному акті відсутні посилання на докази, що також підтверджує відсутність фактичних даних. В обвинувальному акті вказано, що перебуваючи на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_6 , ща за адресою АДРЕСА_2 , на грунті тривалих неприязних відносин розпочав конфлікт із ОСОБА_6 , у ході якого заподіяв легкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 . При цьому дізнавачем не перевірено факту наявності у ОСОБА_6 земельної ділянки у АДРЕСА_2 і невідомо також якій ОСОБА_8 нанесено тілесні ушкодження. В обвинувальному акті, який розглядається в межах даного кримінального провадження не має посилання на жоден доказ, не має обґрунтування на підставі чого зроблено висновки обвинувачення. А тому дані обвинувального акту не є фактичними, а є припущеннями та домислами, що є порушенням ст. 17 КПК України, ст. 62 Конституції України та п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім того, в обвинувальному акті вказано, що тілесні ушкодження нанесено ОСОБА_8 . В обвинувальному акті вказано, що обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, хоча під час вручення останньому підозри він категорично заперечував її обґрунтованість, а під час допиту виклав обставини справи. На думку захисника, вказані порушення є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкоджає призначенню даного обвинувального акту до судового розгляду та призведе до порушення прав обвинуваченого на захист.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив повернути обвинувальний акт щодо нього прокурору, який його склав.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору як бзепідставного. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений відповідно до вимог визначених ст. 291 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.

Розглянувши обвинувальний акт, дослідивши його та заслухавши думку учасників судового розгляду, суд проходить до наступних висновків.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Як роз`яснено в п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

Частину другу статті 291 доповнено пунктом 7-1 згідно із Законом № 314-VII від 23.05.2013\

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші. Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а і точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Отже, в обвинувальному акті повинен мати місце як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання обвинувачення. До того ж законодавець чітко визначає, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Фактичний аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000264 внесеному до ЄРДР від 06.10.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України свідчить про те, що у ньому незрозуміло викладено суть обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення встановленого за результатами досудового розслідування кримінального провадження, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення частини статті закону України про кримінальну відповідальність.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті повинні бути викладені з обов`язковим урахуванням наведених вимог ст. ст. 91, 374 КПК України. При цьому фактичні обставини та формулювання обвинувачення мають бути викладені окремо і не повинні суперечити один одному.

Суд констатує, що обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, передбачених кримінальним процесуальним законом, та є не конкретним.

Окрім того, в обвинувальному акті зазначено пом`якшуючу обставину щире каяття у той час, коли обвинувачений ОСОБА_4 заперечив вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Розгляд кримінального провадження за відсутності належним чином сформульованого обвинувачення та належно викладених фактичних обставин злочину, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист та позбавляє суд можливості прийняти законне рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.

За наведених обставин, суд констатує, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, його слід повернути прокурору із наведених вище обставин.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.87, 109, 291, 293 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задоволити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000264 внесеному до ЄРДР від 06.10.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України повернути прокурору, який склав обвинувальний акт як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення повного тексту ухвали через Хустський районний суд Закарпатської області.

Ухвала вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1