Справа 288/1100/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання прокурора Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 17.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:
До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про закриття кримінального провадження № 0000141 від 17.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтоване тим, що Сектором дізнання Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000141 від 17.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

До місцевої прокуратури у порядку п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , у якому вона обґрунтовує наявність підстав для закриття кримінального провадження № 00000141 від 17.03.2015 у зв`язку з не встановленням особи (осіб), яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вивченням клопотання та матеріалів кримінального провадження установлено, що в рамках кримінального провадження № 00000141 від 17.03.2015 здійснюється досудове розслідування за фактом шахрайства.

Встановлено, що 17.03.2015 року до Попільнянського РВ УМВС України надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що в березні 2014 року ОСОБА_6 , зловживаючи її довірою та шляхом обману заволоділа земельної ділянкою.

Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000141 від 17.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

На підставі ст. 93 КПК України по матеріалах кримінального провадження були зібрані наступні докази, зокрема:

25.01.2002 В.Ф. Друмою було засновано СФГ «Друмі». В 2006 році до статуту СФГ «Друмі» було внесено зміни, відповідно до яких дане СФГ поповнилось членами, а саме: ОСОБА_7 син, ОСОБА_8 племінниця, ОСОБА_6 - повинна була стати невісткою, ОСОБА_9 сестра ОСОБА_4 , ОСОБА_10 чоловік ОСОБА_9 . Між вищевказаними особами було розподілено земельну ділянку площею 30,0 га та виготовлено технічну документацію на кожну з ділянок.

14.07.2007 ОСОБА_6 уклала доручення посвідчене приватним нотаріусом про представництво в усіх установах та організаціях земельних ділянок в межах Корнинської селищної ради на ім?я ОСОБА_6 , а також розпоряджатися ними (продати, здати в оренду, обміняти, а при необхідності подарувати ОСОБА_7 ); 13.06.2008 ОСОБА_6 на правах власника припинила дію довіреності у того ж приватного нотаріуса, на що мала повне право. У своїх показах ОСОБА_6 вказує, що припинила дію довіреності в зв`язку з тим, що розірвала свої особисті відносини з сім?єю ОСОБА_4 . Також вона вказує, що з моменту скасування доручення, ніяких дій відносно земельної ділянки вона не вчиняла.

допитана в якості свідка головний спеціаліст, юрист-консул Попільнянського держзему ОСОБА_11 повідомила, що 05.02.2014 до Попільнянського відділення держзему із заявою звернулась ОСОБА_6 про те, щоб їй видали з архіву копію Державного акту на право власності на земельну ділянку. Дана копія їй була видана.

Також свідок пояснила, що дана процедура відбувається після подання оголошення в місцеву газету про втрату державного акту та після терміну в один місяць, якщо ніхто не звернеться з оскарженням даного оголошення.

Таким чином, у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000141 від 17.03.2015 проведені всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії, а також вичерпний комплекс оперативних розшукових заходів, спрямованих на встановлення особи (осіб), яка вчинила вищевказаний злочин, однак встановити таку особу (осіб) не видалося за можливе. Об`єктивні можливості для встановлення такої особи (осіб) слідчим та оперативним шляхом фактично відсутні.

Про підозру у вчиненні злочинів у вказаному провадженні нікому не повідомлялось.

З огляду на викладене, станом на 15.06.2021 строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення розслідуваного у рамках кримінального провадження №0000141 від 17.03.2015 кримінального проступку закінчились, особу, що його вчинила, дізнанням не встановлено, тому наявні підстави для закриття даного провадження на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі вищевикладеного прокурор просить кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000141 від 17.03.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - закрити у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти закриття кримінального провадження, просила скасувати державну реєстрацію земельної ділянки.
Суд, вислухавши прокурора, потерпілу, вивчивши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з долученими до нього додатками, встановив наступне.
Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів, зокрема матеріалів кримінального провадження № 0000141 від 17.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, слідує, що
17.03.2015 року до Попільнянського РВ УМВС України надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що в березні 2014 року ОСОБА_6 , зловживаючи її довірою та шляхом обману заволоділа земельної ділянкою.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.

При цьому законодавець зазначив, що закриття кримінального провадження із вказаної підстави здійснюється судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 284 КК України).

Згідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком за який передбачена відповідальність у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
Пунктом 2 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Клопотання направлено до суду з підстав, передбачених п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З огляду на досудове розслідування кримінального провадження, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

В матеріалах кримінального провадження міститься постанова прокурора Коростишівської місцевої прокуратури від 28 лютого 2019 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000141 від 17.03.2015, зі змісту якої вбачається, що під час досудового розслідування допущено неналежне досудове розслідування кримінального провадження. Зокрема під час досудового розслідування не допитано як свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення, на які вказала потерпіла ОСОБА_4 .. Не допитано повторно ОСОБА_6 щодо причин вступу до складу фермерського господарства та оформлення на неї земельної ділянки, її дій при цьому та наявності домовленості щодо майбутньої передачі земельної ділянки у власність третім особам. Не проведено одночасного допиту потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_15 для усунення протиріч у їх показах.
Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим (дізнавачем) не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства" як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000141 від 17.03.2015, шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи позицію потерпілого, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево, з недотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 110, 284, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 17.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.
Кримінальне провадження повернути до Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1