Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.12.2021,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 14.02.2022 з покладенням обов`язків: не покидати цілодобово власне помешкання за адресою: АДРЕСА_1 протягом часу дії даної ухвали; прибувати до слідчого в провадженні якого буде перебувати кримінальна справа за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання органу досудового розслідування свій закордонний паспорт або інший документ, який дає право виїзду за територію України; уникати від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні та потерпілими, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 24.10.2021.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вказав, що підозрюваний одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, що свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а тому вказані факти можуть вважатись достатнім стримуючим фактором від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зазначив, що ризики, передбачені п.п. 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий, не знайшли свого саме повного підтвердження під час розгляду клопотання, а також не доведено можливість підозрюваного впливати на свідків, експертів та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст. 177 КПК України).

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави. Зазначає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, санкція якої передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком від 7 до 10 років, тому у разі визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, до нього неможливо буде застосувати приписи ст.75 та ч.3,4 ст.469 КПК України. Вважає, що усвідомлюючи наслідки вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний може вчиняти спроби переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказує, що зважаючи на надані потерпілими та свідками показаннями під час досудового слідства, підозрюваний може вчиняти спроби протиправного впливу на потерпілих, свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження з метою уникнути кримінальної відповідальності. Вважає, що ОСОБА_8 може безпідставно не з`являтися за викликом до слідчого та суду, звертає увагу, що останній проживає поза межами м. Житомира, де знаходиться орган досудового розслідування. Зазначає, що ОСОБА_8 неодноразово перебував за кордоном на роботі, є батьком неповнолітньої дитини, однак фактично вона не проживає з підозрюваним, офіційного місця роботи в Україні підозрюваний не має.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000486 від 24.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, за підозрою ОСОБА_8 у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили загибель кількох осіб, а саме ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ОСОБА_13

24.10.2021 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25.10.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили загибель декількох осіб, а саме ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ОСОБА_13 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

26.10.2021 року слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 год.10 хв. 23.12.2021 року, без права внесення застави.

13.12.2021 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням погодженим прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.12.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 14.02.2022 з покладенням обов`язків, щодо ОСОБА_8 .

Слідчий суддя відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 вказав, що підозрюваний одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, що свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а тому вказані факти можуть вважатись достатнім стримуючим фактором від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зазначив, що ризики, передбачені п.п. 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий, не знайшли свого саме повного підтвердження під час розгляду клопотання, а також не доведено можливість підозрюваного впливати на свідків, експертів та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст. 177 КПК України).

З даним висновком слідчого судді, колегія суддів погодитись не може.

Слідчий суддя відмовляючи в обранні запобіжного заходу вигляді тримання під вартою у своїх висновках не навів переконливих мотивів чому вважає недоведеним клопотання слідчого про недостатність застосування менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні та не врахував обставини визначені у ст. 178 КПК України, які були надані стороною обвинувачення в обґрунтування доводів клопотання.

Існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується матеріалами справи.

Висновки слідчого судді про те, що прокурор не довів існування ризиків, передбачених п. 3,4 ч.1 ст. 177 КПК України на переконання колегії суддів є помилковим.

Колегія суддів також не може погодитися з висновками слідчого судді про відсутність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою .

З доказів долучених до клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили загибель декількох осіб, а саме ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ОСОБА_13 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком від 7 до 10 років.

Крім того, ОСОБА_8 неодноразово перебував за кордоном на роботі, є батьком неповнолітньої дитини, однак фактично вона не проживає з підозрюваним, офіційного місця роботи в Україні підозрюваний не має,

Ці обставини, дані про особу підозрюваного та те, що у даному провадженні ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, на думку колегії суддів свідчить про існування ризиків впливу на потерпілих, свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження з метою уникнути кримінальної відповідальності, може безпідставно не з`являтися за викликом до слідчого та суду оскільки останній проживає поза межами м. Житомира, усвідомлюючи наслідки, підозрюваний може вчиняти спроби переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та недостатність за таких обставин у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, постійного місця проживання, та перебування у шлюбі не є переконливим доводом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, оскільки ці обставини, згідно до підозри не стримали його від протиправної поведінки, а тому не зможуть гарантувати, що він не намагатиметься переховуватися від слідства та суду.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На думку колегії суддів, відмовляючи у обранні тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя не в повній мірі взяв до уваги вказані обставини, а тому погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування ухвали слідчого судді та обрання щодо ОСОБА_8 більш суворого запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу прокурора, скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову ухвалу, якою обирає ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Крім того, враховуючи положення п.2 ч.4 ст.183 КПК України, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , спричинив загибель людей, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.12.2021 щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 , задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.02.2022 року (включно), без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 20.02.2022 року (включно).

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: