Cправа № 750/140/20
Провадження № 1-в/750/95/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м.Чернігова в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність із законодавством України,

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м.Чернігова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому останній просить надати належну правову оцінку обставинам, що вказують на незаконність складу судових колегій, що виносили вирок Чернігівського обласного суду від 01.06.2001 та ухвалу Верховного Суду України від 09.10.2001, визнати склад судових колегій Чернігівського обласного суду, що виносила вирок від 01.06.2001, та Верховного Суду України, що винесла ухвалу від 09.10.2001 незаконними, на підставі норм Конституції та Конвенції як законодавства вищої юридичної сили скасувати щодо нього вирок Чернігівського обласного суду від 01.06.2001 та ухвалу Верховного Суду України від 09.10.2001.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 зазначив, що вироком Чернігівського обласного суду від 01.06.2001, який набрав законної сили, він був засуджений до довічного позбавлення волі. Дане клопотання подане ним в порядку ч.1 п.14 ст. 537, ч.2 п.4 ст. 539 КПК України, статей 8, 55 Конституції України, статей 6,13 Європейської Конвенції з прав людини.

Наполягає на тому, що склади колегій, що ухвалювали та переглядали вирок, постановлений відносно нього, є незаконними. Так, суддя ОСОБА_6 була призначена суддею Чернігівського обласного суду Указом Президента України №39/96 від 09.01.1996 та приступила до роботи з 01.02.1996. Проте з врахуванням ст. 126, 128, п.1, 12 Розділу XV Перехідних положень Конституції України, повноваження судді Чернігівського обласного суду ОСОБА_7 мала право здійснювати протягом одного року з дня набуття чинності Конституції, тобто до 28.06.1997. Згідно Конституції, Закону України «Про статус суддів», Постанови ВРУ «Про обрання суддів від 22.12.2005» ОСОБА_7 не мала повноважень судді Апеляційного суду Чернігівської області (Чернігівського обласного суду) з 28.06.1997 (одного року з дня набуття чинності Конституції) до 22.12.2005 (часу обрання Верховною Радою України на посаду судді Апеляційного суду Чернігівської області безстроково). Вказує, що в особових справах, які перебувають на зберіганні в Апеляційному суді Чернігівської області, інформація щодо прийняття присяги суддями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутня. Щодо суддів Верховного Суду України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , то їх особові справи також не містять інформації щодо прийняття ними присяги. Наполягає на тому, що ані Конституція України, ані Закон №2862 ХІІ не передбачали існування суддів, які не склали присягу. Стверджує, що в даному випадку, коли судді не складали присягу, не може йти мова про довіру до суду. Склад суду, який ухвалив вирок, та склад суду, який залишив його без змін, не відповідає вимогам п. 1 ст. 6 Конвенції щодо здійснення правосуддя судом, встановленим законом, внаслідок відсутності в особових справах суддів підписаних ними тексту присяг, що ставить під сумнів взагалі їх призначення суддями, а також внаслідок закінчення строку суддівських повноважень головуючого судді ОСОБА_7 на час винесення вироку. Ухвалення судового рішення незаконним складом суду є беззаперечною підставою для скасування судового рішення в силу п.2 ч.2 ст. 412 КПК України.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав повністю. З урахуванням отриманих ним додаткових документів, які приєднані до матеріалів справи, зазначив, що суддя ОСОБА_7 призначена на посаду судді з порушенням вимога закону, та що після 1996 року нею не було прийнято присягу судді. Щодо суддів Верховного Суду України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вказав, що вони призначені відповідно до вимог закону, проте їх особові справи не містять інформації щодо прийняття ними присяги. Підтвердив, що питання незаконності складу суду вже було предметом розгляду у справах №750/7906/16-к та №750/3726/19, проте, на його думку, судові рішення по даним справам, не надали обґрунтованої відповіді з даного приводу. За твердженням засудженого, всі судді після набрання чинності Конституцією України повинні були прийняти присягу на вірність державі Україна, а не Української РСР.
Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання засудженого, зазначив, що це їх спільна позиція, тому клопотання просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважаючи, що воно не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Зазначив, що твердження засудженого про те, що згідно Перехідних положень Конституції України суддя ОСОБА_7 мала право здійснювати повноваження протягом одного року з дня набуття чинності Конституцією України, є безпідставним, оскільки це положення застосовується до тих суддів, у яких закінчились повноваження в день набуття чинності Конституцією України, проте у судді ОСОБА_7 станом на 28.06.1996 такі повноваження були. Щодо відсутності в особових справах текстів присяги зазначив, що згідно із законом передбачається, що суддя зачитує присягу в урочистій обстановці, вимоги наявності підписаного суддею тексту присяги закон не містить. Вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали, долучені в судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 01 червня 2001 року вироком Чернігівського обласного суду за п.п. «б», «г», «е», «і» ст.93 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі.

09 жовтня 2001 року вказаний вирок ухвалою Верховного Суду України залишено без змін.

У клопотанні, що розглядається, засуджений ОСОБА_5 просить скасувати вирок суду від 01.06.2001, визнавши незаконним склад суду, який його ухвалив.

При вирішенні даного клопотання засудженого суд враховує наступне.

Верховний Суд у постанові від 05.12.2019 у справі 750/7906/16-к за касаційними скаргами захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_4 і засуджених ОСОБА_13 , ОСОБА_5 на ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2018 року та Чернігівського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року, якими залишено без задоволення заяви засуджених про перегляд вироку суду від 01.06.2001 за нововиявленими обставинами, прийшов до висновку, що доводи засуджених ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на постановлення судових рішень стосовно них незаконним складом Чернігівського обласного суду та Верховного Суду України через неприйняття суддями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 присяги, що не було їм відомо на час ухвалення таких рішень, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, пунктом 12 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України 1996 року визначено, що судді всіх судів в Україні, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони обрані чи призначені. Судді, повноваження яких закінчилися в день набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження протягом одного року.

Верховним Судом у справі №750/7906/16-к установлено, що судді Чернігівського обласного суду та Верховного Суду України, які постановили судові рішення стосовно, зокрема ОСОБА_5 , були обрані на посаду до дня набуття чинності Конституцією України і здійснювали свої повноваження відповідно до вказаних вимог Конституції України. З огляду на наведене, підстави стверджувати про незаконність складу колегії суддів Чернігівського обласного суду та Верховного Суду України, як про це зазначають засуджені, відсутні.

Таким чином, суд вважає, що судом вищої інстанції вже здійснювалась перевірка доводів засудженого ОСОБА_5 про незаконність складу Чернігівського обласного суду, який ухвалив щодо нього вирок від 01.06.2001, та Верховного Суду України, який переглядав даний вирок і залишив його без змін, і підстав для визнання таких доводів законними не було знайдено.

Твердження засудженого про те, що в судових рішеннях у справах №750/7906/16-к та №750/3726/19 судами не було надано обґрунтованої відповіді факту незаконності судових складів через відсутність даних про прийняття суддями присяги, суд розцінює лише як незгоду особи із прийнятими рішеннями та відхиленням судами його доводів.
Крім того, суд вважає, що ОСОБА_5 , заявляючи вимогу про скасування вироку з підстав незаконності складу суду, фактично оскаржує вирок суду від 01.06.2001.

З даного приводу суд зауважує наступне. П.93 Рішення ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року зазначає, що: «Право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 параграф 1 Конвенції, передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду. Відповідно до цього принципу жодна з сторін не може клопотати про перегляд остаточного і обов`язкового рішення переважно для того, щоб заслухати справу знову та домогтися нового рішення у справі».

Зловживання учасниками процесу принципом остаточності судового рішення, що є складовою частиною верховенства права є недопустимим. Судове рішення слід визначати за істину, що означає остаточність рішення суду, яке набрало чинності і не може бути переглянуте.
Даний принцип визнано на міжнародному рівні та зафіксовано, в тому числі, у п.1 ст.44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип остаточності рішення є складовою частиною верховенства права.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність із законодавством України.

На підставі ст.ст. 370, 372,537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність із законодавством України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Чернігова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1