У Х В А Л А
Іменем України
02 листопада 2021 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ГСУ ДБР ОСОБА_5 , від 28.07.2021 року, про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в межах кримінального провадження № 0001085 від 19.05.2021 року,-
в с т а н о в и в:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого ОСОБА_5 , від 28.07.2021 року, про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в межах кримінального провадження № 0001085 від 19.05.2021 року.
Свою скаргу скаржник обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 знаходиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001085 від 13.05.2021 року за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.
Відомості про вказане кримінальне провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань прокурором третього відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.04.2021 року у справі № 757/20181/21-к. Даним судовим рішенням зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданою в інтересах ОСОБА_4 від 30.03.2021 року.
В даному кримінальному провадженні розслідуються факти можливого незаконного притягнення завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності, вчинені слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, та прокурорами Офісу Генерального прокурора, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину та зі штучним створенням доказів обвинувачення.
23.07.2021 року скаржник надіслав на ім`я слідчого ОСОБА_5 в порядку ст. 220 КПК України клопотання про проведення слідчих (процесуальних) дій від 23.07.2021 року за вих. № 698. В клопотанні скаржник зазначав, що ОСОБА_4 внаслідок вчинення кримінального правопорушення було спричинено моральну шкоду, в зв`язку з чим просив слідчого винести процесуальне рішення у виді постанови, якою визнати ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, вручити останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
За результатами розгляду клопотання слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим від 28.07.2021 року, якою у задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про залучення особи ОСОБА_4 до провадження як потерпілого від 23.07.2021 року у вказаному кримінальному провадженні відмовлено.
Скаржник не погоджується з даною постановою слідчого ОСОБА_5 , вважає, що вона винесена незаконно, необґрунтовано, без достатніх на те правових підстав, а відтак підлягає скасуванню.
Скаржник просив проводити розгляд скарги без його участі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, має містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Так, з постанови слідчого вбачається, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0001085 від 19.05.2021 року, в якості потерпілого було відмовлено, на підставі того, що вивченням матеріалів кримінального провадження та заявленого клопотання не встановлено жодних доказів, спричинення ОСОБА_4 саме такої шкоди, яка передбачена ч. 1 ст. 55 КПК України. Зі змісту поданих документів неможливо визначити, в чому саме полягала шкода, спричинена вказаній особі, що вказує на передчасність подання вказаного клопотання та набуття статусу потерпілого у кримінальному провадженні.
Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що кінцеве судове рішення при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000004 не постановлено, що вказує на неможливість оцінки законності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 і як наслідок визнання його потерпілим у розслідуваному провадженні.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з чим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Так скаржник зазначає, що діями слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, та прокурорів Офісу Генерального прокурора, які полягають у можливому незаконному притягненні завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності, було заподіяно моральної та майнової шкоди ОСОБА_4 .
Тобто у своєму клопотанні адвокат ОСОБА_3 вказував, що ОСОБА_4 було завдано шкоду, однак фактично будь-яка шкода відсутня, оскільки як вірно зазначив слідчий, кінцеве судове рішення при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000004 не прийнято, що вказує на неможливість оцінки законності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 і як наслідок визнання його потерпілим у розслідуваному провадженні.

А відтак, скаржником не надано, та не могло бути надано жодного доказу, щодо завдання ОСОБА_4 шкоди в розумінні ч. 1 ст. 55 КПК України, що було б підставою, для визнання останнього потерпілим.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ГСУ ДБР ОСОБА_5 , від 28.07.2021 року, про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в межах кримінального провадження № 0001085 від 19.05.2021 року є обґрунтованою та такою що ґрунтується на вимогах закону.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 304, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ГСУ ДБР ОСОБА_5 , від 28.07.2021 року, про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в межах кримінального провадження № 0001085 від 19.05.2021 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1