УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу за матеріалами об`єднанного кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має неповнолітню дитину, офіційно не працює, ареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.04.2005 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі із конфіскацією майна; 16.03.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ст.353, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 05.02.2018 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 до 5 років позбавлення волі, звільненого 07.02.2020 умовно достроково з невідбутним строком 7 місяців 10 днів, судимість у встановленому законом порядку незнята та не погашена,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 28, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 28, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України (953/10529/21).
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Обґрунтовуючи дане клопотання прокурор посилається на не зменшення ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, посилалась на зменшення ризиків, просила обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні заявлених клопотань з приводу запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватими у скоєні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливе, а тому, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_5 .
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими, проте корисливими злочинами, а саме злочинами проти власності, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, раніше судимий, проте підозрюється у вчиненні злочинів в період не знятої та не погашеної судимості, має постійне місце проживання, дитину, офіційно ніде не працює, тобто не має стійких соціальних зав`язків та виявляє підвищену соціальну небезпеку, тому суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились.
З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні не тяжких, проте корисливих злочинів, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому продовжує йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, передбачений КПК України та відхиляє доводи захисту про обрання іншого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та соціального стану підозрюваного, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя визначає суму застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 45 400 грн. (2270 грн. х 20 = 45 400 грн.), оскільки зазначений розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків..
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 27, 177, 178, 182, 183, 314-317, 331, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 22.11.2021 включно.
Визначити суму застави ОСОБА_5 у розмірі 45400 гривень (сорок п`ять тисяч чотириста) грн.., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р ua0006674, справа № 953/7335/21, н/п 1-кп/953/3899/21), обвинувачений ОСОБА_5 , платник (прізвище,ініціали).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого покласти наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатись з місця свого проживання в м. Харкові без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;
- утримуватися від спілкування свідками;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Київського районного суду м. Харкова.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Застава, не звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя -