ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/1375/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/109/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0000128 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2021 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , безробітного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначено йому покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два роки).

Покладено на засудженого ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не застосовано. Знято арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 22.01.2020 року (том1 а.п.21-22, 26-27). Цивільні позови потерпілої ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_10 залишено без розгляду. Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрати.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 17.01.2020 року, близько 23:10 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «SkodaSuperb», д.р.н. НОМЕР_1 , під час руху зі сторони вулиці Першотравневої, навпроти будинку №5 по пр-ту Дніпровський в м. Нова Каховка, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, в порушення пункту 14.6 в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого обгін заборонено ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год та пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, зневажив безпекою дорожнього руху, не прийняв своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, не дотримався безпечної швидкості руху в межах населеного пункту, здійснив обгін транспортного засобу на пішохідному переході, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «DaewooLanos», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який попереду автомобіля «SkodaSuperb», д.р.н. НОМЕР_1 , у попутному напрямку із ним, здійснював маневр у вигляді повороту ліворуч, в результаті якого водій автомобіля марки «DaewooLanos», д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_11 , а також пасажирки автомобіля «SkodaSuperb», д.р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, а саме: ОСОБА_11 у вигляді повного розриву лівого ключично акроміального зчленування з вивихом лівої ключиці, садна в проекції зовнішнього кінця лівої ключиці; ОСОБА_8 - у вигляді закритого парапротезного перелому верхньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, садна лівого колінного суглобу, ОСОБА_10 - у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням, переломів 2 та 7 ребер справа, сінця ділянки правого плечового суглоба.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилаючись на істотне порушення судом вимог КПК, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд розглянув справу упереджено, без дотримання принципу змагальності сторін, у відсутності захисника, чим порушив право ОСОБА_9 на захист, не надав йому достатньо часу для підготовки до судових дебатів, та не застосував практику Європейського суду з пав людини як джерело права.

Всупереч вимогам ст. 370, 374 КПК суд формально перелічив у вироку докази, не давши їм юридичної оцінки, не навівши мотивів з яких прийняв одні докази та відхилив інші, що призвело до необґрунтованості та невмотивованості судового рішення та є істотним порушенням вимог КПК.

При розгляді справи суд безпідставно не прийняв до уваги, що ОСОБА_9 свою вину не визнав у повному обсязі, не дав належної оцінки та аналізу цим показанням. Суд не врахував суперечливість показань потерпілої та обвинуваченого з приводу обставин ДТП, а також заперечень проти висновків автотехнічної експертизи, оскільки при її проведенні не було враховано елементів дороги, наявність розмітки, дорожніх знаків, для експертного дослідження було надано невірні вихідні дані. Суд не викликав та не допитав в судовому засіданні слідчого ОСОБА_12 , експерта ОСОБА_13 .

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд не врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, висновок органу пробації про низькі ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення та безпеки для суспільства, вік обвинуваченого, стан його здоров`я, наявність офіційного місця роботи, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи, його минуле, склад сім`ї, наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку, його матеріальний стан тощо. За таких обставин суд належним чином не мотивував таке покарання як позбавлення права керування транспортними засобами, що призведе до втрати роботи та єдиного джерела доходу для родини.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, просив скасувати вирок та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Прокурор ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився -про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином за наявними в матеріалах справи засобами зв`язку.

Захисник ОСОБА_7 підтвердив, що ОСОБА_9 обізнаний з датою судового засідання та просив здійснювати апеляційний розгляд у свою відсутність. Не заперечував проти здійснення апеляційного розгляду у відсутність обвинуваченого, зазначивши, що позицію захисту ОСОБА_9 з ним узгодив.

Кримінальне провадження розглядається в апеляційному порядку за відсутності обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , неявка яких з урахуванням положень ч. 1 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення апеляційного розгляду на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Мотиви суду

Заслухавши суддю - доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та поданих на неї заперечень від потерпілої ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення судів першої інстанцій у межах апеляційної скарги.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги істотне порушення судом вимог ст. 23, 94 КПК, щодо дослідження та оцінки доказів, невідповідність висновків суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів визнає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у порушенні п. 14.6в, 12.4,12.3 Правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило заподіяння потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відповідає обставинам, з`ясованим судом, встановленим під час кримінального провадження, підтверджений ретельно перевіреними у судовому засіданні і детально наведеними у вироку доказами, яким суд дав належну оцінку, і є обґрунтованим.

Такого висновку суд дійшов насамперед на підставі аналізу наступних доказів, безпосередньо досліджених ході судового розгляду, зокрема:

-показань потерпілого ОСОБА_11 про те, що 17.01.2020 року, приблизно о 23-00 год., він, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», д.р.н. НОМЕР_2 , прямував зі стадіону «Енергія» у бік Будинку культури по пр. Дніпровському в м. Нова Каховка та заїхав на парковку біля парку, щоб висадити пасажирів, після чого, увімкнувши аварійні маяки, почав здавати назад. Автомобіль, який наближався позаду, він бачив, проте , був впевнений, що має достатнього часу для маневру, оскільки той ще далеко від стадіону. Отже, виїхавши з парковки заднім ходом, він проїхав уперед 5-7 метрів, увімкнув лівий поворот, щоб розвернутись, але встиг лише одним колесом перетнути розділювальну смугу, як відчув удар автомобіля під керуванням обвинуваченого. У результаті цієї ДТП, яка, на його думку, сталася в результаті перевищення обвинуваченим допустимої швидкості руху, він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ключиці. Спричинену шкоду ОСОБА_9 до теперішнього часу йому не відшкодував;

-показань потерпілої ОСОБА_8 про те, що 17.01.2020 року вона із друзями святкувала своє 70 річчя в барі «Казкова діброва». Коли вечір скінчився, викликали таксі, і вона із чоловіком та ОСОБА_10 сіли в автомобіль, яким керував обвинувачений. ДТП сталась навпроти входу у парк атракціонів по проспекту Дніпровський. Вона одразу ж втратила свідомість, а тому подробиць події не пам`ятає;

-показань потерпілої ОСОБА_10 про те, що близько 23:00 год. вони завершили святкування ювілею ОСОБА_8 і викликали таксі. Коли автомобіль, в якому була вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , та яким керував ОСОБА_9 , виїхав на пр. Дніпровський, їй стало страшно, оскільки швидкість руху обвинувачений сильно перевищував, потім їх автомобіль «качнуло» у бік при виконанні якогось маневру водієм, та відразу вона відчула удар та знепритомніла, прийшла до свідомості вже в реанімації. Як з`ясувала пізніше, в районі входу до парку атракціонів їх автомобіль зіткнувся з іншим. У результаті ДТП вона отримала струс головного мозку, перелом ключиці, перелом ребер .За увесь час лікування та реабілітації ОСОБА_9 будь-якої матеріальної допомоги їй не надавав;

-показань свідка ОСОБА_15 про те, що 17.01.2020 року вона також була присутня на святкуванні ювілею ОСОБА_8 ; додому (приблизно о 23-00 год.) разом з деякими колегами йшла пішки о 23:00 год. та бачила, як на великій швидкості повз них проїхало «таксі», а потім відразу вони почули звук розбитого скла та металу та побачили, що біля входу у парк атракціонів, по пр. Дніпровському трапилась ДТП. Водій одного з автомобілі таксі це був ОСОБА_11 лежав непритомний, груддю на кермі, в іншій машині без свідомості знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , також по дорозі був розлитий тосол. Вона привела до тями ОСОБА_8 , викликали швидку допомогу;

-показань свідка ОСОБА_14 про те, що він їхав з потерпілими та обвинуваченим в одному таксі. Пам`ятає, що зненацька побачив світло задніх фар автомобілю попереду, їх автомобіль спробував його обігнати і одразу з правого боку відбулось зіткнення. Його дружина внаслідок цієї ДТП отримала травму голови та грудної клітини, перенесла операції, була в лікарні близько 5 місяців. ОСОБА_9 заподіяну з його вини шкоду не відшкодував, з лікуванням не допомагав та навіть не вибачився;

-показань свідка ОСОБА_16 про те, що він працює в «службі таксі» водієм та 17.01.2020 року їхав на виклик зі швидкістю 60 км/год, у той час, як інший автомобіль під керуванням ОСОБА_9 його обігнав, тобто швидкість останнього транспортного засобу була точно більша, ніж цей показник. Буквально через кілька секунд сталась ДТП, в якій постраждали пасажири, оскільки ОСОБА_9 , рухаючись з підвищеною швидкістю, почав об`їжджати автомобіль, який стояв попереду, але той різко почав здавати назад, хоча обвинувачений попередньо подав сигнал лівого повороту. У результаті сталось зіткнення цих двох транспортних засобів на правій смузі руху;

-протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.01.2020 року, до якого долучено схему ДТП та фототаблицю, якими зафіксовано місце ДТП, розташування автомобілів на проїзній частині, механічні пошкодження: автомобіль «Део Ланос» д.н. НОМЕР_2 знаходився на проїжджій частині кермовим колесом у напрямку вул. Горького, на зустрічній смузі у напрямку руху; автомобіль «Шкода» д.н. НОМЕР_1 - кермовим колесом у напрямку вул. Горького, на зустрічній смузі (том1 а.п.9-16);

-висновку експерта Херсонського НДЕКЦ від 29.01.2020 року №30-АТ, про те, що перед настанням ДТП 17.01.2020 року гальмівний механізм переднього правого колеса та гальмівні механізми задніх коліс автомобіля «Daewoo Lanos», д.р.н. НОМЕР_2 перебували у технічно-працездатному стані та дозволяли зниження швидкості автомобіля до повної зупинки з відомою для водія ефективністю. Встановити технічний стан гальмового механізму переднього лівого колеса не виявилось можливим у зв`язку з пошкодженнями, які вказані в дослідницькій частині. Перед настанням ДТП рульове керування цього автомобіля знаходилось у технічно-працездатному стані (том1 а.п. 64-69);

-висновку експерта Херсонського НДЕКЦ від 29.01.2020 року №29-АТ, відповідно до якого перед настанням ДТП робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «Skoda Superb», д.р.н. НОМЕР_1 перебували у технічно-працездатному стані (том1а.п.72-76);

-висновку інженерно-транспортної експертизи №28-АТ від 20.02.2020 року, відповідно до якого первинний контакт під час ДТП 17.01.2020 року відбувся між передньою правою кутовою частиною автомобіля «SkodaSuperb», д.р.н. НОМЕР_1 з передньою лівою бічною частиною автомобіля «Daewoo Lanos», д.р.н. НОМЕР_2 . Кут між повздовжніми осями транспортних засобів в момент первинного контакту був близьким до 40 градусів (+- 5) (том1а.п.77-84);

-висновку комплексної судової відеотехнічної та автотехнічної експертизи №72-АТ від 16.03.2020 року, відповідно до якого середня розрахункова швидкість руху автомобіля «SkodaSuperb», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , виходячи з відомостей, отриманих у результаті перегляду відеозапису ДТП на оптичному диску формату «DVD-RW Esperanza 4,7 gb», перед зіткненням становила 99-108 км/год.; водій автомобіля «SkodaSuperb», д.р.н. НОМЕР_1 , повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.14.6, в)12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху України, та, виконуючи в комплексі ці вимоги, він мав можливість уникнути настання даної події 17.01.2020 року. Водій автомобіля «DaewooLanos», д.р.н. НОМЕР_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.10.1, 10.4 та 10.7 г) Правил дорожнього руху України та у разі їх виконання в комплексі він мав можливість не допустити настання даної події. Разом з тим, експертом констатовано, що з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням ДТП 17.01.2020 року перебувають саме дії водія автомобіля «SkodaSuperb», д.р.н. НОМЕР_1 (том1а.п.85-102), тобто ОСОБА_9 (том1 а.п.89-102);

-відеозапису камер відеоспостереження від 17.01.2020 року КП «Парк культури та відпочинку», який отримано у порядку тимчасового доступу до речей і документів за ухвалою слідчого судді, який долучено до справи в якості речового доказу, та переглянуто судовому засіданні, на якому ситуативно зафіксовано обставини ДТП та протокол огляду цього відеозапису від 06.02.2020 року, якими зафіксовано, що на ньому відображений фрагмент проїжджої частини по пр. Дніпровському в м. Нова Каховка Херсонської області навпроти міського парку атракціонів м. Нова Каховка КП «Парк культури відпочинку». На 05:56 хвилині з моменту початку перегляду даного файлу відображено як на паркувальний майданчик при вході до міською парку атракціонів під`їхав автомобіль марки «Деу Ланос», на даху якого встановлена шашка «Таксі», з увімкненим світловим сигналом повороту направо. Заїхавши на паркувальний майданчик, зазначений автомобіль зупинився, та з нього вийшло двоє пасажирів. Потім на цьому транспортному засобі з`явився світовий сигнал повороту направо та із увімкненими передніми та задніми фарами він почав рух заднім ходом. На 07:10 хвилин з моменту початку перегляду даного відеофайлу автомобіль «Деу Ланос», рухаючись заднім ходом, зупинився та пропустив автомобіль, який рухався по пр. Дніпровському зі сторони вул. Першотравневої, після чого автомобіль «Деу Ланос» почав рух переднім ходом по пр. Днiпровському в сторону вул. Горького із увімкненим світлом передніх фар та свiтловим сигналом повороту наліво. Проїхавши пішохідний перехід, автомобіль «Деу ланос» із увімкненим світловим сигналом «наліво» почав виконувати лівий поворотом У цей момент автомобіль марки « Шкода Суперб» чорного кольору із шашкою «таксі», який рухався по пр Дніпровському зі сторони вул. Першотравневої, пересуваючись по зустрічній смузі відносно свого напрямку руху, проїхавши пішохідний перехід, навпроти входу до міського парку атракціонів, здійснив зіткнення передньою частиною свого кузова з передньою лівою частиною кузова автомобіля «Деу Ланос», внаслідок якого автомобіль марки «Деу Ланос» розвернуло на 360 градусів, а автомобіль марки «Шкода Суперб» продовжив рух в сторону вул. Горького. Після цього до пішохідного переходу зі сторони вул. Першотравневої під`їхав автомобіль в кузові чорного кольору також із «шашкою таксі» (том1 а.п.110-119);

-висновків судово-медичних експертизи №22, 23 НК від 04.03.2020 року, №25 НК від 28.02.2020 року яким встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в результаті ДТП отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я, потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 також і легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, а потерпіла ОСОБА_8 також і легкі тілесні ушкодження (том 1а.п. 212-213; 243-244, том 2 а.п. 58-59).

Вказані докази є логічними, послідовними і узгоджуються між собою, отримані у спосіб, передбачений КПК і у сукупності вказують на те, що саме ОСОБА_9 винуватий у ДТП.

Вирок місцевого суду є належно обґрунтованим та вмотивованим, за змістом відповідає вимогам статей 370, 374 КПК, у ньому зазначено відповідні підстави та положення закону, якими керувався суд при ухваленні рішення.

Всупереч доводам апелянта суд виклав у вироку мотиви, з яких критично поставився до показань обвинуваченого.

Зокрема у вироку суд вказав, що показання ОСОБА_9 про дотримання ним швидкісного режиму та невинуватість у ДТП, яка на його думку сталась з вини водія ОСОБА_11 , спростовуються висновком комплексної судової відеотехнічної та автотехнічної експертизи №72-АТ від 16.03.2020 року, відповідно до якого швидкість транспортного засобу під керуванням ОСОБА_9 складала 99-108 км/год та саме дії ОСОБА_9 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, показаннями потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_9 рухався на великій швидкості.

Допитаний судом експерт ОСОБА_17 також підтвердив, що версія обвинуваченого щодо невеликої швидкості руху його автомобілю є неспроможною.

В апеляційній скарзі захисник ставить під сумнів достовірність вказаного висновку експерта, проте не наводить доводів та аргументів з яких саме передбачених у ст. 86, 87 КПК підстав цей висновок є недопустимим доказом. Стверджуючи про те, що в основу висновку експерта покладено недостовірні вихідні дані, захисник не конкретизує які саме та в якій частині вони є недостовірними, що свідчить про необґрунтованість апеляційних вимог.

Зі змісту висновку експерта №72-АТ від 16.03.2020 року вбачається, що в його основу покладені ті дані, які отримані в ході огляду місця події, з висновків автотехнічних експертиз щодо технічної справності транспортних засобів, з показань свідка ОСОБА_16 та відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження міського парку культури та відпочинку (том 1 а.п. 91-92), достовірність яких стороною захисту не оспорюється.

Твердження у скарзі про неповноту судового розгляду через те, що суд не допитав слідчого ОСОБА_12 та експерта ОСОБА_13 є голослівними. Апелянт не обґрунтовує для з`ясування яких обставин суд мав допитувати вказаних осіб, за чиїм клопотанням та з яких передбачених законом підстав.

Безпідставними є твердження захисника про порушення права на захист ОСОБА_9 через незабезпечення судом участі захисника у провадженні.

Так, на стадії досудового розслідування 20.03.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, вручено пам`ятку про права та обв`язки (том 2 а.п. 77-79, 80-83), в якій роз`яснено в тому числі право на першу вимогу мати захисника та побачення з ним до першого допиту, на отримання послуг захисника за рахунок держави. В матеріалах провадження відсутні клопотання підозрюваного про залучення захисника.

В підготовчому судовому засіданні 13.05.2020 року (а.п. 99, 101 том 1) суд вручив обвинуваченому пам`ятку про його права та обов`язки, з`ясував -чи зрозумілі обвинуваченому його права, на що отримав ствердну відповідь.

При цьому, обвинувачений клопотань про призначення йому захисника не заявляв.

Не встановивши обставин, за яких участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою згідно із ст. 52 КПК, суд захисника не залучав, а ОСОБА_9 самостійно здійснював захист своїх прав у суді.

Об`єктивних даних, які б свідчили про неправильне розуміння ОСОБА_9 суті обвинувачення та змісту права на захист, у матеріалах провадження не міститься.

З довідки лікаря нарколога та довідки лікаря психіатра (а.п. 65 том 2) вбачається, що ОСОБА_9 не перебуває на обліку у нарколога або психіатра.
Обставин, які б зумовили обов`язкову участь захисника апелянтом не наведено.
Не заслуговують на уваги й доводи захисника про порушення права на захист обвинуваченого через ненадання достатнього часу для підготовки до судових дебатів.
З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 02.07.2021 року, в якому приймав участь обвинувачений, судом оголошувалась перерва до 16.07.2021 року перед судовими дебатами за клопотанням прокурора про надання йому часу для підготовки до судових дебатів, отже ОСОБА_9 був достовірно обізнаний про проведення судових дебатів 16.07.2021 року та мав нарівні з прокурором достатньо часу для підготовки. Клопотання про продовження цього строку в судовому засіданні 16.07.2021 року ОСОБА_9 не заявляв (том 1 а.п. 206-207, 213). Суд не обмежував його виступ в судових дебатах, отже відповідне право було обвинуваченим реалізовано в повній мірі.
Виходячи з наведеного, проаналізувавши кожен із доводів апеляційної скарги захисника колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, як про те просить апелянт.

Доводи апелянта про неправильне застосування кримінального закону, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Вказуючи в апеляційній скарзі на те, що суд порушив вимоги закону про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_9 покарання, захисник взагалі не навів мотивів про існування істотної диспропорції, неадекватності між визначеним судом видом і розміром покарання та тим, яке, на його думку, мало бути призначено та взагалі не зазначає яке саме покарання суд мав визначити з огляду на наведені захисником обставини.

Як убачається з вироку, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 286 КК у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки та звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, згідно з досудовою доповіддю має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у вчиненому злочині не розкаявся, заподіяну матеріальну шкоду не відшкодував, на обліку у лікарня-нарколога та психіатра не перебуває, встановив відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, врахував думку потерпілих.

Посилання в апеляційній скарзі на поставлення судом через застосування додаткового покарання під загрозу існування родини ОСОБА_9 є вочевидь безпідставним, оскільки вказане обмеження передбачене державою як примусовий захід, спрямований на запобігання аналогічних кримінальних правопорушень, застосовуючи який суд діяв у спосіб, передбачений законом. Крім того, апелянтом не надано жодних доказів того, що ОСОБА_9 дійсно працює водієм і не має можливості виконувати іншу роботу ніж ту, що пов`язана із керуванням транспортним засобом.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 286 КК, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення засудженого, відповідає меті покарання, є співмірним характеру вчиненого діяння та його наслідкам. Крім того, воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтями 50, 65 КК. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через суворість колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень КПК, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2021 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4