Справа № 451/1317/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 25 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радехів Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимого:

- 22.08.2019 Радехівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік,

- 25.11.2021 Радехівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 року і 4 місяців позбавлення волі;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, а саме вироком Радехівського районного суду Львівської області від 22.08.2019 за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 , 25 березня 2020 року, близько 12год. 00хв., з метою вчинення крадіжки, крізь металеву хвіртку огорожі проник в господарство ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , звідки таємно з корисливих спонукань та повторно, оскільки раніше вчинив корисливий злочин, судимість за який не знята у встановленому законом порядку, вчинив крадіжку каналізаційного люка, кришки до каналізаційного люка та два металеві кутники, що належить ОСОБА_6 , спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 571,75грн.

Крім цього, 03 червня 2020 року, близько 12год. 00хв., ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки, крізь металеву хвіртку огорожі проник в господарство ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , звідки таємно, шляхом злому навісного замка в гаражному приміщенні , з корисливих спонукань та повторно, оскільки раніше вчинив корисливий злочин, судимість за який не знята у встановленому законом порядку, вчинив крадіжку електрокосарки марки «Vitals Master EZP 321S» вартістю 4000грн., яка належить ОСОБА_6 , спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 4000грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно на початку 2020 року, коли саме не пригадує, вчинив крадіжку з господарства потерпілої звідки таємно викрав металевий люк та газонокосарку, які мав намір продати з метою отримання коштів, однак такі речі у нього були виявлені власником через кілька днів, який і викликав працівників поліції. Щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, однак на адресу суду скерувала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, претензій до обвинуваченого немає.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинуваченого, щодо процесуальних витрат та речових доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він є особою, яка раніше була судима і судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України повинно бути у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 раніше був засуджений вироком Радехівського районного суду Львівської області від 22.08.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Водночас, відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

З обставин даної справи видно, що дане, нове, кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив 25.03.2020 та 03.06.2020 відповідно, тобто під час іспитового строку.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Радехівського районного суду Львівської області від 25.11.2021 за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 року і 4 місяців позбавлення волі. Вказаний вирок суду не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вказано у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суд від 01.06.2020 №766/39/17, при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Таким чином, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити остаточно на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Оцінюючи прохання обвинуваченого про необхідність звільнення його від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання не може мати місця у даному випадку, оскільки обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення саме під час перебування на іспитовому строку, а тому до нього не може бути застосована ст. 75 КК України.

Процесуальні витрати у сумі 1570, 10 грн. за проведення товарознавчої експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 27.03.2020 необхідно скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільного позову не було пред`явлено.

Запобіжний захід не обирався, однак прокурор просив суд обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачений перебував у розшуку та був доставлений органами поліції, а тому може спробувати в подальшому вдатися до втечі та переховування.

Вирішуючи питання запобіжного заходу суд виходив з такого.

Як видно з обставин справи, відносно обвинуваченого не було застосовано запобіжного заходу у межах даного кримінального провадження. Разом з тим, у межах даної справи судом було неодноразово застосовано привід до обвинуваченого, а ухвалою від 17.11.2021 оголошено розшук обвинуваченого і його доставлено до суду 26.11.2021 силами Національної поліції.

Вказане свідчить про наявність ризику переховування ОСОБА_4 від суду, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є підставною для обрання запобіжного заходу.

З огляду на це, а також враховуючи покарання, яке суд застосовує до ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання даного покарання та покарання визначеного вироком Радехівського районного суду Львівської області від 25.11.2021 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років та двох місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 26.11.2021.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у сумі 1570, 10 грн.

Речові докази: каналізаційний люк, кришка до каналізаційного люка, два металеві кутники та електрокосарки марки «Vitals Master EZP 321S» вважати повернутими за належністю ОСОБА_6 згідно розписки від 17.06.2020 та від 09.04.2020.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 27.03.2020 скасувати.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до моменту набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 26.11.2021.

Суддя ОСОБА_1