ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/5/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника ТОВ
Вест-запчастина
адвоката ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ Вест-запчастина адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року,-
встановила:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на вилучений 14 грудня 2021 року автомобіль марки Renault моделі DOKKER д.н.з. НОМЕР_1 , 2021 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТОВ ВЕСТ-ЗАПЧАСТИНА, фактичним користувачем якого є ОСОБА_8 .
Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що вказаний транспортний засіб, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, оскільки був вилучений з вмістом оргтехніки та документів щодо законності переміщення яких розслідується дане кримінальне провадження, тому не накладення арешту на вказаний транспортний засіб може призвести до відчуження або знищення речових доказів.
В апеляційній скарзі представник ТОВ Вест-запчастина адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.12.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, відмовити.
Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На думку апелянта, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000251 від 15 грудня 2021 року, подане не прокурором, а Відділенням поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, на що вказує штамп поштового конверту, в який було вкладено це клопотання.
Вважає, що огляд місця події, в ході якого було вилучено автомобіль, який належить TOB «ВЕСТ-ЗАПЧАСТИНА», було проведено з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, зокрема, огляд проведено 14 грудня 2021 року в період часу з 15 год. 10 хв. до 18 год. 00 хв., а відомості про кримінальний проступок, передбачений ст. 356 КК України, до ЄРДР внесені об 11 год. 05 хв. 15 грудня 2021 року, а не невідкладно після завершення огляду, як про це зазначено в ч. 3 ст. 214 КПК України.
Вважає, що огляд місця події, проведений на території ТОВ Віконт 14 грудня 2021 року, без згоди уповноваженої особи та за відсутності ухвали слідчого судді, є незаконним, а тому всі докази отримані в ході його проведення, є недопустимими.
Посилається на те, що під час огляду застосовувалися технічні засоби, фототаблиця або носій з відеозаписом огляду місця події, проте до клопотання долучені не були.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах адвоката, який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000251 від 15.12.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, за фактом того, що 14 грудня 2021 року у відділ поліції надійшла заява від ОСОБА_9 про те, що 14.12.2021 року близько 11:30 год. ОСОБА_10 самовільно, всупереч установленому законом порядку зайшов на територію ТзОВ Віконт, що по вул. Млинна,1 , с.Миролюбівка, Тернопільського району та виніс майно, а саме оргтехніку та документи, які належать ТзОВ Віконт та помістив в транспортний засіб марки Renault DOKKER, білого кольору, ВО 4154 СТ.
Як стверджують матеріали провадження, 14.12.2021 року в ході огляду місця події було вилучено транспортний засіб марки Renault моделі DOKKER д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору з вмістом оргтехніки та документації.
Слідчим суддею встановлено, що юридичним власником цього автомобіля, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є ТОВ Вест-Запчастина, яке знаходиться за адресою вул. Гріга, буд.1, м.Тернопіль, а користувачем його є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .
Вказаний транспортний засіб, постановою дізнавача від 15.12.2021 року визнано речовим доказом та поміщено на спец-майданчик за адресою вул. Бережанська, 44Б, м.Тернопіль.
У кримінальному провадженні підозра нікому не оголошена.
Вирішуючи питання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.
З огляду на положення ч.1,3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, яке зберегло на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, та яке може бути відчужене чи знищене, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин кримінального провадження, з метою збереження речових доказів слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно.
Окрім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та користувача майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність того чи іншого майна до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Щодо посилання апелянта на подачу слідчому судді клопотання про арешт майна не прокурором є необґрунтованим, оскільки в матеріалах провадження наявне клопотання прокурора.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, є правові підстави для арешту майна, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 404, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу представника ТОВ Вест-запчастина адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року про накладення арешту на майно - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді