Справа № 643/1738/22
Провадження № 1-кс/643/648/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003375 від 08.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

СВ Харківського районного управління поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по вищевказаному кримінальному провадженню, досудове розслідування у якому розпочато за фактом незаконного заволодіння у період часу з 21:00 год. 07.12.2021 по 06:00 год. 08.12.2021автомобілем ВАЗ 2121 д/н НОМЕР_1 , який знаходився біля буд. АДРЕСА_1 .

Під час досудового розслідування 03.02.2022, на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 26.01.2022, за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено обшук житла, яке належить ОСОБА_4 . У ході проведення обшуку було виявлено та вилучено пусті слоти (пластикові тримачі) від сім-карт, оператора ПрАТ «Київстар» у кількості чотирьох штук, на яких зазначені абонентські номери: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку предмети є засобами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Абонентські номери які знаходились у вилучених слотах (пластикових утримувачах) могли використовуватись ОСОБА_5 для спілкування з іншими учасниками злочину під час та після його вчинення.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що вилучене майно буде використовуватись у якості речових доказів і з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості їх знищення, просив накласти арешт на майно.

До початку судового розгляду прокурор подав заяву, з проханням розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя вважає, що строки для звернення з клопотанням про арешт майна слідчий не пропустив.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні слідчого майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: пусті слоти (пластикові тримачі) від сім-карт, оператора ПрАТ «Київстар» у кількості чотирьох штук, на яких зазначені абонентські номери: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1