Справа № 645/5847/18
Провадження № 1-кп/645/115/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2021 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань - ОСОБА_2
прокурора Немищлянської окружної прокуратури ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 24.02.2010 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 307
КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з
конфіскацією майна, 20.06.2013 умовно- достроково звільнений від відбування
покарання з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 9 днів,-
у вчиненні кримінального правопорушення - проступка, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
19.08.2018 близько 22:30, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 у барі «Охота», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, 56, де останні разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_4 помітив у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 5 Black», чорного кольору, котрий лежав біля потерпілого на дивані. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливі наслідки, скористався тим, що потерпілий ОСОБА_6 , будучи у стані алкогольного сп`яніння заснув, та, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 «Хіаоmі Redmi Note 5 Black», чорного кольору, вартістю 4 208 гривень 30 копійок. Незаконно заволодівши таким чином майном ОСОБА_6 , ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4 208 гривень 30 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, пояснив суду про обставини викладені вище, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінального правопорушення вірно відображені, дійсно 19 серпня 2018 року нічний час він із своїм знайомим ОСОБА_6 в барі «Охота», скориставшись тим, що ОСОБА_6 після вживання алкогольних напоїв заснув, він таємно викрав його мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 5 Black», який лежав на дивані біля ОСОБА_6 .
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, зокрема кількість і вартість викраденого майна, враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним кримінального діяння, розуміючи яка міра покарання загрожує, показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, а саме про обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Оскільки кримінальне провадження розглянуто в межах пред`явленого обвинуваченням, обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України судом визнається рецидив кримінальних правопорушень.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ), раніше засуджений останній раз 24.02.2010 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з
конфіскацією майна, 20.06.2013 умовно- достроково звільнений від відбування
покарання з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 9 днів (вимога ОСК ГУНП в Харківській області від 27.09.2018 року), як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 27.09.2018 року №7384 наобліку в наркологічному диспансері не перебуває, згідно повідомлення КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» від 27.09.2018 року №6613, ОСОБА_4 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «ХМПНД №3» не звертався.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Призначаючи ОСОБА_4 у покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшує та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді громадських робіт.
Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Так, санкція КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, але оскільки обвинувачений не працевлаштований, суд не призначає йому вказаний вид покарання.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.
У справі наявні процесуальні витрати, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово- товарознавчої експертизи №3764 від 27.09.2018 року у розмірі 429 грн. 00 коп. (чотириста двадцять дев`ять гривень).
Речовий доказ копія журналу обліку клієнтів майстерні з ремонту мобільних телефонів на одному аркуші в одному примірнику, який знаходиться на відповідальному зберіганні в матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили залишити там зберігати.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: