Справа № 204/3715/21
Провадження № 1-в/204/586/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява представника Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_7 . В заяві представника Дніпровської філії «СЗНПД» ДУ «ЦПЗМНА МОЗ України», до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №443 від 12 травня 2021 року стверджується, що ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, оскільки пацієнт становить небезпеку для суспільства і потребує подальшого лікування.
В судовому засіданні представник закладу підтримав вказану заяву, просив задовольнити і посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів № 443 від 12.05.2021 року, суду пояснив, що психічний стан пацієнта ОСОБА_7 продовжує залишатися нестійким, в психічному стані зберігаються маячні ідеї отруєння, має місце дисимуляція хворобливих переживань минулого, хворий категорично заперечує наявність оманів сприйняття та маячних висловлювань, що були причиною госпіталізації в психіатричну лікарню в Єгипті, критичні здібності щодо свого психічного стану, тяжкості скоєного порушені, терапевтичні настанови не сформовані. Вказане свідчить про збереження хворим суспільної небезпеки для оточуючих, тому підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно пацієнта на теперішній час відсутні.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви лікаря щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_7 і надала клопотання про призначення по справі стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_7 , зазначивши в обґрунтування, що вона не згодна з висновком комісії лікарів №443 від 12.05.2021 року, оскільки він не відображає дійсний психічний стан пацієнта ОСОБА_7 , який вже тривалий час отримує лікування у вказаному закладі, при цьому й досі не відбулося позитивної динаміки. Враховуючи викладене, а також для усуненні будь-яких сумнівів щодо психічного стану здоров`я ОСОБА_7 та необхідності його подальшого утримання в психіатричному закладі із суворим наглядом, вважає що проведення судово-психіатричної експертизи у даній справі є необхідним. На вирішення експертів просила поставити наступні питання: чи страждає на даний час психічним розладом; Чи здатний ОСОБА_7 на даний час за своїм психічним станом усвідомлювати свої дії та керувати ними; Чи потребує ОСОБА_7 о застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?; Чи потребує ОСОБА_7 з урахуванням його стану перебування саме у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом?; Чи можна змінити ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом?

ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав свого захисника.
В судовому засіданні прокурор підтримав заяву представника установи, просив задовольнити, продовживши відносно ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. В задоволенні клопотання захисника щодо призначення по справі стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_7 , просив відмовити, оскільки вважає його безпідставним.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заява представника Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом до психічно хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
В частині 1 статті 95 КК України зазначено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Відповідно до п.п. 18,19 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 № 7 статтею 95 КК України, зокрема, введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців. Це правило поширюється і на випадки надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. За змістом ст. 95 КК України, ст. 19 Закону N 1489-ІІІ зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.
Наказом МОЗ України №397 від 08.10.2001 затверджено порядок застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричних закладах до осіб, які хворі на психічні розлади і вчинили суспільно небезпечні діяння, в п.8 зазначено, що госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворих, які вчинили суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також які за своїм психічним станом і характером учиненого суспільно-небезпечного діяння становлять особливу небезпеку для суспільства і потребують тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду. До таких хворих відносяться особи з активним типом суспільної небезпечності. У п.5 зазначено, що активний тип суспільної небезпечності спостерігається в осіб з такими психічними розладами: зокрема, як маячні ідеї певного змісту, скеровані проти конкретних осіб, які проявляються як на вербальному, так і дійовому рівні.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 27 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. У Дніпровській Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» пацієнт ОСОБА_7 знаходиться з 15.02.2019 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу.
В обґрунтування продовження застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим у висновку комісії лікарів-психіатрів №443 від 12.05.2021 року зазначено, що в психічному стані зберігаються маячні ідеї отруєння, має місце дисимуляція хворобливих переживань минулого, хворий категорично заперечує наявність оманів сприйняття та маячних висловлювань, що були причиною госпіталізації в психіатричну лікарню в Єгипті, критичні здібності щодо свого психічного стану, тяжкості скоєного порушені, терапевтичні настанови не сформовані. Вказане свідчить про збереження хворим суспільної небезпеки для оточуючих, тому підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно пацієнта на теперішній час відсутні.
В пункті 24 «Динаміка перебігу стану особи в закладі охорони здоров`я, у якому на даний час перебуває особа» висновку комісії лікарів-психіатрів №443 від 12.05.2021 року зазначено, що пацієнта ОСОБА_7 наявні скарги на порушення сну, неспокій. Психічний стан: за між комісійний період маячні ідеї отруєння зберігали значущість для хворого. Був емоційно лабільний, дратівливий. В березні штовхнув ослабленого пацієнта, на зауваження реагував з роздратуванням. Омани сприйняття заперечував, поведінкою не виявляв. Розповідав, що вдома дружина брата підсипала йому в їжу пігулки, був впевнений, що вона хотіла його отруїти. Про стосунки з потерпілою розповідав з роздратуванням, звинувачував в зраді, казав, що в неї був інший чоловік «я бачив смс в телефоні». Дисимулював хворобливі переживання минулого: категорично заперечував наявність оманів сприйняття та маячних висловлювань, що були причиною госпіталізації в психіатричну лікарню в Єгипті, також заперечував агресивні дії на адресу медперсоналу. Себе психічно хворим не вважав, стереотипно стверджував, що він «лише наркоман», необхідності лікування не розумів. Про скоєне розповідав без жалю «сама винна, зрадила мене, спровокувала.... я навіть білет їй додому в Узбекистан купив, а вона не хотіла їхати». Дані патопсихологічного дослідження: виявлялися ознаки шизофренічного патопсихологічного симптомокомплексу.
В пункті 25 вказаного висновку «Дані клінічного дослідження особи, отримані під час проведення комісії лікарів-психіатрів» висновку комісії лікарів-психіатрів №443 від 12.05.2021 року зазначено, що психічний стан пацієнта ОСОБА_7 доступний формальному мовному контакту. Орієнтований всебічно вірно. На питання відповідає в плані заданого. Емоційно лабільний. На момент огляду омани сприйняття заперечує, поведінкою не виявляє. Також категорично заперечує наявність слухових оманів сприйняття, маячних висловлювань, агресивної поведінки на адресу медперсоналу під час лікування в психіатричній лікарні в Єгипті. Маячні ідеї отруєння зберігають значущість для пацієнта. Розповідає, що з дружиною брата в нього були погані відносини: "«вона була погана людина, дуже конфліктна... вона мені в їжу підмішувала таблетки, від чого в мене закочувались очі, я ставав агресивним... йшов на вулицю і виникало бажання когось вдарити». Про скоєне правопорушення розповідає без жалю, з роздратуванням розповідає про зраду співмешканки «навіщо мені така... я відправляв її додому, а вона не хотіла повертатися до Узбекистану ...своєю поведінкою спровокувала на такі дії». Із здивуванням запитує лікаря «навіщо мені приймати лікування?». Себе психічно хворим не вважає, стверджує «я наркоман... у мене в роду психічно хворих не було». Дані патопсихологічного дослідження: на фоні внутрішньої тривоги й напруженості виявляються не різко виражені порушення мислення у вигляді зниження критичності, деякої химерності суджень, тенденцій до використання «слабких» ознак. У структурі особистісно-мотиваційній та емоційно-вольовій виявляються: змішаний тип реагування з перевагою пасивно-оборонних тенденцій, риси емоційної незрілості, чутливість відносно критичних зауважень на свою адресу, індивідуалістичність, підвищене прагнення до незалежності, труднощі адаптації, «втеча» у світ внутрішніх переживань, розлад у міжособистісних контактах.

Зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів №443 від 12.05.2021 року повністю підтримав представник закладу лікар-психіатр ОСОБА_5 в судовому засіданні, зазначивши, що згідно вказаного висновку, в психічному стані хворого ОСОБА_7 досі зберігаються маячні ідеї отруєння, має місце дисимуляція хворобливих переживань минулого, хворий категорично заперечує наявність оманів сприйняття та маячних висловлювань, що були причиною госпіталізації в психіатричну лікарню в Єгипті.
Відповідно до п.5 Наказу №397, наявність хоча б одного з критерію (зокрема, маячність ідей) свідчить про активний тип суспільної небезпечності хворого.
Підстав не довіряти висновку комісії лікарів-психіатрів №443 від 12.05.2021 року та поясненням лікаря-психіатра в судовому засіданні, які є послідовними, незмінними та узгоджуються між собою, у суду немає.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, хворий ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке суспільно-небезпечне діяння, що призвело до загибелі людини.
Слід також зазначити, що ухвалами Красногвардійського районного суду м.Дніпропетрровська від 26.06.2019 року, 19.12.2020 року, від 10.06.2020 року, від 24.03.2021 року було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_7 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Вказані ухвали суду не оскаржувалися і набрали чинності.
Враховуючи викладене, суд вважає, що заява представника установи підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 про призначення та проведення по справі стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_7 для усунення сумнівів щодо психічного стану здоров`я ОСОБА_7 та необхідності його подальшого утримання в психіатричному закладі із суворим наглядом, то суду вважає, що обставини, зазначені захисником у клопотанні не знайшли свого підтвердження під час судового засідання, а тому клопотання захисника щодо призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст. 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_9 задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 про призначення по справі стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню в частині продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1