Справа № 509/2477/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000876 від 01.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
21 травня 2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області від Чорноморської окружної прокуратури Одеської області надійшов затверджений прокурором ОСОБА_4 обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування до обвинуваченого не застосовувався.

Ухвалою судді від 24 травня 2021 року призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту в даному кримінальному провадженні.

31.05.2021 року захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 подано до суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Клопотання захисника обгрунтовано тим, що як вбачається з санкції кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, максимальним видом покарання за вказане суспільно небезпечне діяння є покарання у вигляді виправних робіт. Відтак, в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, строками давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) є 2 (два) роки.
Як вбачається з обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обвинувачується ОСОБА_6 було вчинено 30.04.2018.
За таких обставин та враховуючи викладене, на теперішній час в рамках кримінального провадження №0000876 від 01.05.2018 завершилися строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності. Оскільки ОСОБА_6 не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, враховуючи, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності останнього на теперішній час завершилися, правові підстави для задоволення даного клопотання в рамках такого кримінального провадження наявні.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого заявлене клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття відносно останнього кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України підтримав повністю з викладених в клопотанні підстав, просив суд звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти закриття провадження щодо обвинуваченого та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_8 викликалася в підготовчі судові засідання, які призначені на 02.06.2021 року, 20.07.2021 року, 05.08.2021 року та 31.08.2021 року, однак жодного разу до суду не з`явилася. 30.08.2021 року на електронну адресу суду потерпілою ОСОБА_8 було подано клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з тим, що знаходиться у відрядженні у місті Львові, при цьому будь-яких доказів про таке відрядження суду не надано. Крім того, з аналогічним клопотанням потерпіла ОСОБА_8 зверталась до суду 20.07.2021 року, в якому неможливість своєї неявки до суду пояснила наявністю сімейних обставин, через які перебувала у місті Києві. При цьому жодного підтвердження такого перебування у місті Києві суду також не подано.

Через неодноразову неявку потерпілої на судові виклики без поважних причин ухвалою суду від 20.07.2021 року на потерпілу ОСОБА_8 накладено грошове стягнення у розмірі 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135 грн. Жодних висновків потерпіла ОСОБА_8 не зробила та продовжує ігнорувати судові виклики, не з`являючись в підготовче судове засідання без надання підтверджень поважності причин такої неявки.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне провести підготовче судове засідання та розглянути клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за відсутності потерпілої ОСОБА_8 .

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 49 КК України встановлено, зокрема, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;...

Відповідно до статті 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Судом встановлено, що 01 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000876 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст.125 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразились в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді: штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до ст. 49 ч. 1 п. 1 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно роз`ясненням, що містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, вчиненого 30 квітня 2018 року.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.05.2020 року, тобто після спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (минуло більше двох років з дня вчинення кримінального правопорушення) оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.09.2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000876 від 01.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України - повернено прокурору з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України на момент розгляду судом справи минув строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, які вказували б на вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 в період з 30.04.2018 року по 02.06.2021 року інших кримінальних правопорушень. Таким чином будь якого порушення перебігу строків давності судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Судом не встановлено обставин, які б вказували на наявність підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Разом із тим, суд зазначає, що за наявності умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

А тому, судом ураховується те, що Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к указав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к та у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 566/554/16-к.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин питання про доведеність вини особи не вирішується. У вказаній справі Європейський Суд зазначив, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону. Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою».

Наведені ВС умови судом було дотримано, а тому суд не пов`язує в цій справі таке звільнення із фактом визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину або ж з фактом його відсутності.

Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє потерпілого можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства. (Такої правової позиції у своїй постанові 26.03.2020 року по справі № 730/67/16-к дійшов Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду).

Отже, в зв`язку з наведеним, суд вважає клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284, 286, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000876 від 01.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України- закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1