ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3926/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Дарницького управління поліції Головного управлння Національної поліції у м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань із заяви про вчинення кримінального правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Дарницького управління поліції Головного управлння Національної поліції у м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань із заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Вивчивши подану скаргу з доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів скарги, остання підписана та подана до суду адвокатом ОСОБА_2 .
Згідно з ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Частиною 1 статті 50 КПК України, визначено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно положень ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Адвокат зобов`язаний діяти у межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI), під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
Як вбачається з матеріалів адвокатом надано лише копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльностю та копію договору про надання правової допомоги укладеного між ТОВ «Буд Сервіс Груп» та адвокатом ОСОБА_2 від 24.09.2021.
Однак, розгляд слідчим суддею скарг на дії, бездіяльність слідчого, прокурора є окремою процесуальною дією, на яку видається окремий ордер.
Тоді як, інших документів на підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів ТОВ «Буд Сервіс Груп» у Дарницькому районному суді м. Києва до матеріалів скарги додано не було, як того вимагає закон.
Судом враховується, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання із боку держави.
У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
Враховуючи те, що адвокатом не надано ордер на вчинення окремої процесуальної дії та витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, повноваження його як представника належним чином не підтверджені, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення скарги, у зв`язку з тим, що скаргу подано особою, яка не має права подавати скаргу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Одночасно, слід роз`яснити вимоги ч. 7 ст. 304 КПК України, відповідно до приписів якої повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Дарницького управління поліції Головного управлння Національної поліції у м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань із заяви про вчинення кримінального правопорушення-повернути особі, яка її подала.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: