Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/325/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2021 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у режимі відеоконференцзв`язу відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2021 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.12.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст..15 ч.2, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільнений 20.08.2020 умовно достроково, з невідбутою частиною покарання 1 рік 2 місяця 12 днів, підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 19 год. 30 хв. 12 серпня 2021 року до 10 жовтня 2021 року, із визначенням розміру застави в сумі 68100 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2021 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 19 год. 30 хв. 12 серпня 2021 року до 10 жовтня 2021 року, із визначенням розміру застави в сумі 68100 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що 29.07.2021 ОСОБА_8 знаходився в гостях у ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 де на подвір`ї спільно вживали спиртні напої. Близько 03.00 години 30.07.2021 ОСОБА_9 на подвір`ї зазначеного вище домоволодіння ліг відпочивати та заснув. ОСОБА_8 який перебував біля нього помітив не зачинені двері до підсобного приміщення флігеля - бічної прибудови до головної споруди будинку. У цей час у ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення шляхом крадіжки чужого майна, виник прямий злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення будь-якого майна з приміщення флігеля.

Реалізуючи свій умисел до кінця, близько 03 год. 00 хв. 30.07.2021 року, ОСОБА_8 впевнившись, що ОСОБА_9 спить, та не бачить його протиправні дії, а інші особи поблизу нього відсутні, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, через незачинені двері проник до приміщення флігелю - бічної прибудови до головної споруди будинку, звідки таємно повторно викрав:

-мобільний телефон «Nokia 1134» вартістю 280 грн.;

-мобільний телефон «TECNO POP 4», вартістю 2200 грн.;

-тример для гоління «Geemy GM-7500», вартістю 180 грн.;

-машинку для стрижки «Geemy GM-550», вартістю 300 грн.;

-ліхтар «HIGH POWER HEADLAMP» вартістю 277 грн.;

Утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 своїми умисними протиправними діями матеріальну шкоду на загальну суму 3237 грн.

Таким чином ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Крім того, 01.08.2021 ОСОБА_8 знаходився в гостях у ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 де на подвір`ї вживали спиртні напої до ранку 02.08.2021. Близько 10 год. 00 хв. 02.08.2021 ОСОБА_9 у власних справах пішов із свого домоволодіння, зачинивши на замок вхідні двері до приміщення флігелю - бічної прибудови до головної споруди будинку, при цьому ОСОБА_8 дозволив залишитися лише на території його домоволодіння, дозволу на перебування у будинку та флігелі він останньому не давав.

У цей час у ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення шляхом крадіжки чужого майна, виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення будь-якого майна з приміщення флігеля.

Реалізуючи свій умисел до кінця, близько 10.00 години 02.08.2021, ОСОБА_8 перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, будучи впевненим, що його злочинні дії нікому не помітні, за допомогою металевої арматури, яку знайшов на подвір`ї пошкодив замок на вхідних дверях та незаконно проник до приміщення флігелю, звідки таємно повторно викрав: портативну музичну колонку «GW-60R», вартістю 199 грн.; велосипед «Аіст» темно-синього кольору, вартістю 800 грн;

Утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 своїми умисними протиправними діями матеріальну шкоду на загальну суму 999 грн.

Таким чином ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Також, 10.08.2021 у вечірній час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виникла усна домовленість щодо передачі у користування на визначений строк, ОСОБА_8 мобільного телефону «Sigma HIT 2020», належного ОСОБА_10

11.08.2021, в ранковий час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в кишені власних штанів помітив мобільний телефон котрий був наданий йому у користування ОСОБА_10 .

У цей час, відчуваючи гостру потребу в грошах у ОСОБА_8 , який був раніше судимим за скоєння злочинів проти власності, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення мобільного телефону.

Реалізуючи свій умисел до кінця, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, бажаючи настання суспільних небезпечних наслідків, будучи впевненим, що його злочинні дії нікому не помітні, мобільний телефон «Sigma HIT 2020» вартістю 519 грн., належний ОСОБА_10 продав гр. ОСОБА_11 , повідомивши при цьому, що телефон належить йому, тим самим, шляхом вільного доступу, таємно, повторно його викрав та розпорядився ним на власний розсуд.

Викравши у такий спосіб мобільний телефон «Sigma HIT 2020» ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 519 гривень.

Таким чином ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Крім того, 12.08.2021, близько 18 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 перебував у гостях у ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 , де спільно з останнім вживав спиртні напої.

Під час відпочинку та розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_13 , помітив у правій кишені штанів ОСОБА_12 грошові кошти, які привернули його увагу, як предмет незаконного збагачення.

У цей час у ОСОБА_8 виник прямий злочинний умисел направлений на повторне викрадення вказаних грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, з корисливих мотивів, скориставшись станом сильного алкогольного сп`яніння ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що його злочинні дії помітні потерпілому, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_12 та дістав з зовнішньої правої кишені штанів останнього грошові кошти в сумі 400 грн., якими відкрито, повторно незаконно заволодів. Утримуючи викрадені грошові кошти при собі, не зважаючи на зауваження потерпілого щодо припинення протиправних дій, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на свій власний розсуд, своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 400 гривень.

Таким чином ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 , раніше судимий, не одружений, не має постійного джерела доходів, не працює, не має постійного роду занять, схильний до вчинення нових злочинів, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та повторно в період умовно-дострокового звільнення вчинив умисні корисливі злочини, що свідчить про суспільну небезпечність підозрюваного, підтверджує ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Крім того, слідчим та прокурором повністю обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України та доведено, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. А, саме ОСОБА_8 раніше був засуджений 13 грудня 2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.15 ч.2, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільнений 20.08.2020 умовно достроково, з невідбутою частиною покарання 1 рік 2 місяця 12 днів ,що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та наразі обґрунтовано підозрюється у скоєнні ряду умисних тяжких та нетяжкого злочинів проти власності.. Постійного джерела заробітку та міцних соціальних зв`язків не має. Вказане, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , свідчить про реальність ризиків, визначених п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду і вказує на очевидну небезпеку можливості продовження злочинної діяльності у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Свої вимоги обґрунтував тим, що обгрунтування підозри у вчинені кримінальних правопорушень зводиться лише до припущень, а не наявних доказів. Проте, якщо слідчим суддею не взято до уваги, що ані слідчий, ані прокурор в судовому засіданні не довели наявності ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, та не обґрунтували неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, визнаючи вагомими наявні докази вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень слідчий суддя послалася на документи, жоден з яких об`єктивно не доводить причетності підозрюваного до їх вчинення. Слідчий суддя мала б критично поставитися до письмових пояснень підозрюваного в протоколі затримання та особистого обшуку від 12.08.2021 року, в яких він визнає вину, позаяк даний запис зроблено за відсутності захисника. Тим паче, що відповідно до ч. 8 ст. 95 КПК України пояснення не є джерелом доказів.

Також, скрутне матеріальне становище ОСОБА_8 об`єктивно свідчить про відсутність у підозрюваного наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи наявність у підозрюваного постійного місця проживання та матері похилого віку, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також відсутність за час досудового слідства та раніше будь яких порушень обов`язків як підозрюваного, немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику його переховування від правосуддя, а тому обрання слідчим суддею підозрюваному виняткового запобіжного заходу є недоцільним.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який просив відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.
Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.

12 серпня 2021 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 затриманий працівниками ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області у порядку ст. 208 КПК України.

13 серпня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 , раніше був засуджений 13 грудня 2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.15 ч.2, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільнений 20.08.2020 умовно - достроково, з невідбутою частиною покарання 1 рік 2 місяця 12 днів, не одружений, не має постійного джерела доходів, не працює, не має постійного роду занять, схильний до вчинення нових злочинів, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та повторно в період умовно-дострокового звільнення вчинив умисні корисливі злочини, що свідчить про суспільну небезпечність підозрюваного, підтверджує ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Крім того слід зазначити, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: витягом з ЄРДР за №0000422 від 12 серпня 2021року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України (а.с. 9-11); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.08.2021 від гр.. ОСОБА_12 (а.с. 12-13); протоколом огляду місця події від 12.08.2021 (а.с. 15-16); протоколом затримання та особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 від 12.08.2021, в ході якого у затриманого ОСОБА_8 виявлено і вилучено грошові кошти в сумі 400 грн. (а.с. 20-22);. протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_12 (а.с.24-26, 27); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.08.2021 від гр.. ОСОБА_10 (а.с. 28-29); протоколом огляду місця події від 12.08.2021 (а.с. 32-33); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.08.2021 від гр.. ОСОБА_9 (а.с. 32); протоколом огляду місця події від 12.08.2021 (а.с. 40-41), протоколом огляду місця події від 12.08.2021 (а.с. 44-45)

Підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Світловодськ, Кіровоградської області, громадянин України, українець, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 13.12.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст..15 ч.2, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільнений 20.08.2020 умовно достроково, з невідбутою частиною покарання 1 рік 2 місяця 12 днів, (а.с.48-53).

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те що ОСОБА_8 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , розмір завданих збитків, і визначив розмір застави в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 68100 грн.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що обґрунтованість підозри та ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри підтверджується вищевикладеними доказами, а ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Крім того, доводи захисника, стосовно того, що жоден доказ вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, об`єктивно не доводить причетності підозрюваного до їх вчинення, є необґрунтованими та передчасними, оскільки вирішення питань стовно належності та допустимості доказів по справі є предметом розгляду справи по суті.

Також, доводи захисника стосовно скрутного матеріального становища ОСОБА_8 об`єктивно свідчить про відсутність у підозрюваного наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, наявність у підозрюваного постійного місця проживання та матері похилого віку, а також відсутність за час досудового слідства та раніше будь яких порушень обов`язків як підозрюваного, немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику його переховування від правосуддя, є необґрунтованими та безпідставними. До суду апеляційної інстанції підтверджуючих документів стосовно зазначених фактів не надано та в судовому засіданні ні підозрюваним, а ні його захисником не доведено.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 19 год. 30 хв. 12 серпня 2021 року до 10 жовтня 2021 року, із визначенням розміру застави в сумі 68100 грн. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)