ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/446/21 Справа № 705/822/17 Категорія: ст.166 КВК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання з участі: прокурора засудженого представника пробаціїОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання інспектора Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло подання інспектора Уманського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 і направлення засудженого для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2021 року відмовлено у задоволенні подання інспектора Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду,прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить скасуватиухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити дане подання інспектора, а ОСОБА_7 направити для відбування покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2020.

Вважає, що оскаржувана ухвала винесена місцевим судом з істотним порушенням кримінального процесуального закону, тоді як судом не взято до уваги доказів, які могли істотно вплинути на його висновки.
Зазначає, що суд в порушення ст.470 КПК України не навів жодного мотиву про спростування одного з основних доводів органу пробації і прокурора про необхідність скасування звільнення від відбування покарання, яке полягало в тому, що ОСОБА_7 має 8 судимостей за скоєння крадіжок, грабежів, заподіяння тілесних ушкоджень. Декілька разів відбував покарання в місцях позбавлення волі.
В апеляційній скарзі посилається на те, що не одноразове пиятство, порушення правил адміністративного нагляду, неповага до громадського порядку та працівників поліції, які його охороняють, не свідчать про бажання засудженого стати на шлях виправлення, а навпаки, є криміногенними чинниками, свідчать про небажання засудженого з великим кримінальним минулим, стати на шлях виправлення і за відсутності належного реагування правоохоронних органів та суду створює обґрунтований ризик скоєння ОСОБА_7 нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді, думки прокурора ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, представника пробації ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.
За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з п.8 ч.1 ст.537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Із законодавчого визначення слідує, що несприятливі правові наслідки у виді направлення засудженого для реального відбування призначеного покарання визначаються його поведінкою протягом іспитового строку за умов невиконання покладених на нього обов`язків, допущення систематичних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, вчинення нового злочину і цим самим не доведено своє виправлення. У кожному конкретному випадку суд повинен з`ясувати причини невиконання законодавчо визначених умов.

Контроль за поведінкою засуджених осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, та його порядок визначений Кримінально-виконавчим кодексом України.

З положень ч.ч.1-3 ст.166 КВК України вбачається, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Із матеріалів провадження вбачається, вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2020 ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, серед яких періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

29.05.2020 ОСОБА_7 був поставлений на облік в Уманському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області та ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлено дні явки на реєстрацію, якому 18.05.2020 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області було встановлено адміністративний нагляд строком 1 рік.

Відповідності до листів реєстрації засуджений ОСОБА_7 постійно з`являється на реєстрацію до органу пробації.

Також із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності згідно постанов Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області та постанов Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.06.2020 і від 19.04.2021. Тоді як остання постанова була винесена місцевим судом після надходження на адресу суду даного подання.

В свою чергу, згідно оскаржуваної ухвали суд першої інстанції відмовив у задоволенні подання інспектора Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_7 .

З таким висновком місцевого суду повністю погоджується й суд апеляційної інстанції, вважаючи, що все викладене вище не може свідчити про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, тоді як наявність самих лише фактів притягнення засудженого ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності при відсутніх фактах невиконання обов`язків, покладених судом при встановлені іспитового строку, зокрема щодо явки для реєстрації, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання, оскільки не носить систематичний характер.

При цьому судом враховується, що ОСОБА_7 дотримується покладених на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, серед яких періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Крім того, з досліджених судом матеріалів місцевим судом достовірно встановлено, що ОСОБА_7 протягом 2019-2020 років був працевлаштований, утримує цивільну дружину з неповнолітніми дітьми, що також не заперечувалося представником органу пробації, відповідно до характеристики за місцем проживання приймає активну участь в громадському житті села, допомагає наводити благоустрій, від односельчан та сусідів до сільської ради скарг та заяв не надходило, що свідчать про бажання засудженого стати на шлях виправлення та відсутність наміру ухилятись від виконання покладених на нього судом обов`язків.

А отже колегія суддів не вбачає й підстав для скасування в даному конкретному випадку іспитового строку останньому з направленням для відбування призначеного покарання.

Враховуючи вищевикладене, неспроможними є доводи прокурора про те, що оскаржувана ухвала винесена місцевим судом з істотним порушенням кримінального процесуального закону, тоді як судом не взято до уваги доказів, які могли істотно вплинути на його висновки, оскільки усі наявні в матеріалах провадження докази ретельно досліджено та оцінено місцевим судом.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що суд в порушення ст.470 КПК України не навів жодного мотиву про спростування одного з основних доводів органу пробації і прокурора про необхідність скасування звільнення від відбування покарання, яке полягало в тому, що ОСОБА_7 має 8 судимостей за скоєння крадіжок, грабежів, заподіяння тілесних ушкоджень. Декілька разів відбував покарання в місцях позбавлення волі.
Колегія суддів вважає дані доводи апелянта неприйнятними, який, в даному випадку, у відповідності до вимог КК України та КВК України, не може слугувати підставою для задоволення подання органу пробації.
З врахуванням характеристики засудженого ОСОБА_7 та його ставленням до виконання своїх обов`язків, не слугують підставою для скасування оскаржуваного рішення доводи апелянта про те, що не одноразове пияцтво, порушення правил адміністративного нагляду, неповага до громадського порядку та працівників поліції, які його охороняють, не свідчать про бажання засудженого стати на шлях виправлення, а навпаки, є криміногенними чинниками, свідчать про небажання засудженого з великим кримінальним минулим, стати на шлях виправлення і за відсутності належного реагування правоохоронних органів та суду створює обґрунтований ризик скоєння ОСОБА_7 нових злочинів.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, в повному обсязі з`ясувавши всі обставини справи, мотивовано відмовив у задоволенні клопотання органу пробації, про що зазначив у своїй ухвалі, прийнявши цілком законне та обґрунтоване рішення стосовно ОСОБА_7 , у зв`язку з чим воно підлягає залишенню без змін, а подана прокурором апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання інспектора Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді