Провадження № 1-кс/344/6570/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000371 від 06 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що 06.07.2021 приблизно о 07.00 годин, у світлу пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, керуючи автомобілем VolkswagenTouareg, реєстраційний № НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-09 Мукачево-Львів, що по вул. Свободи у м. Яремче Надвірнянського району Івано-Франківської області, у напрямку м. Мукачево. Проїзна частина дороги у даному місці має по одній смузі для руху у кожному напрямку, по напрямку руху автомобіля є поворот праворуч. У цей час в зустрічному напрямку, по своїй смузі, рухався мотоцикл марки BAJAJ PULSAR NS200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 . Водій ОСОБА_4 , рухаючись ділянкою дороги із поворотом праворуч, при наближенні до мотоцикла BAJAJ PULSAR NS200проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, унаслідок чого не справився з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення з мотоциклом марки BAJAJ PULSAR NS200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.2., п. 1.5., п. 2.3., б) д); п. 2.9., а) п. 10.1., п. 11.3., п. 12.1. У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої водій мотоцикла BAJAJ PULSAR NS200 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці події.

07.07.2021 Івано-Франківським міським судом щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.09.2021 включно без права визначення застави.03.09.2019 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців до 06.11.2021, а строк дії запобіжного заходу у тримання під вартою продовжено до 01.11.2021

Завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадження необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.

На даний час підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою немає, ризики, що були заявлені раніше органом досудового розслідування не зменшились та продовжують існувати.

Враховуючи викладене, з метою запобігання заявленим ризикам, а також для забезпечення виконання необхідних слідчих, процесуальних дій, які мають важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні під час судового розгляду, необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 на строк 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти клопотання заперечив, оскільки для запобігання ризикам вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, достатнім запобіжним заходом буде домашній арешт. У випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Представник потерпілих у судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, представника потерпілих, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

06 липня 2021 року об 11.30 годин ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

07 липня 2021 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 вересня 2021 включно без права визначення застави.

03 вересня 2019 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до 01 листопада 2021 року включно.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2021 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 06 січня 2022 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування і суду, а також незаконно впливати на свідків.

Причетність до вказаного злочину ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, значний резонанс у суспільстві, обставини вчинення кримінального правопорушення, його вік, наявність зареєстрованого місця проживання, міцність соціальних зв`язків, а також положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Так, зважаючи на те, що інкримінований підозрюваному злочин був вчинений в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння і призвів до смерті потерпілої, то в даному конкретному випадку вважаю відсутніми підстави для визначення застави, оскільки її внесення у випадку визначення та відповідно звільнення підозрюваного з під варти, не гарантуватиме належним чином виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не зможе нівелювати наявні на даний час ризики та забезпечити дієвість даного провадження.
Слідчим суддею не встановлені обставини для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 23 грудня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до 23 грудня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1