Провадження №: 1-кс/755/350/22
Однак, таке розслідування є неефективним. Так, саме кримінальне провадження закривалося слідчим уже 2 та двічі слідчим суддею було скасовані рішення про закриття.
Зокрема, після останнього скасування рішення слідчого про закриття, що мало місце 23.12.2020, слідство було відновлено (указано в скарзі), але з часу відновлення орган досудового розслідування уникає спілкування та не надає жодної інформації про хід розслідування.
Відповідно до ст. 35 КПК Україниавтоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого слідчого суддю ОСОБА_1 та передано матеріали за скаргою 02.02.2022.
Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою приходить до наступного.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема його Главою 26.
Зокрема, об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Частиною 2 статті 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена у тому числі бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Також, у контексті наведеного, на думку слідчого судді, у світлі норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підлягає урахуванню позиція ВССУ відображена в пункті 1.3 - оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» в частині того, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, а враховуючи вимоги ст. 304 КПК, в разі надходження на розгляд таких скарг слідчим суддям необхідно відмовляти у відкритті провадження, а не в їх задоволенні, оцінюючи їх обґрунтованість, зокрема, зумовленими відмовою прокурора у задоволенні клопотання про продовження досудового розслідування, щодо перекваліфікації кримінального правопорушення, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження, щодо повернення цивільного позову у кримінальному провадженні, щодо невручення особі повідомлення про підозру, щодо відмови слідчим у закритті кримінального провадження, тощо, бо зазначена норма не передбачає оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування».
Водночас слід зазначити, що бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових), дій може бути предметом оскарження лише у тих випадках, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого. За відсутності такого попереднього клопотання слідчі судді приймають обґрунтовані рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою.
Дані наведені у скарзі та долучених до неї матеріалів не вказують на те, що скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого.
Фактично у скарзі ідеться мова щодо оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування.
Що стосується ухвал суду від 28.02.2018 та 23.12.2020, то це судові рішення, якими скасовано рішення слідчого про закриття кримінального провадження, а тому не може йти мова про будь-яке їх невиконання, так як за ними слідчим суддею не надавалися указівки, в порядку ст. 307 КПК, про вчинення певної слідчої абож процесуальної дії.
Відповідно ж до ч. 4 ст. 304 КПК Українислідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Таким чином, враховуючи те, що, у даному випадку, особою, що подала скаргу оскаржується бездіяльність, яка виходячи з ч. 4 ст. 304 КПК України, не підлягає оскарженню слідчому судді, з вищенаведених передумов, у відкритті провадження слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303-304, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив :
відмовити відкритті провадження за скаргою.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_3