Справа № 603/491/21
Провадження № 1-кп/603/78/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2021 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000167 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2021 року,
про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горожанка, Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, з середньою освітою, інваліда третьої групи, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_5 ;
потерпілого ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

У ОСОБА_3 08 липня 2021 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, помітивши неподалік приміщення адміністративної будівлі Монастириської МТГ (приміщення колишньої Горожанської сільської ради) ОСОБА_7 , з яким мав неприязні відносини, раптово виник злочинний умисел направлений на спричинення йому тілесного ушкодження. Реалізуючи свій умисел у зазначений час та у зазначеному місці, умисно, з мотивів помсти за образу, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітки посередині, в результаті чого останній присів, після чого ОСОБА_9 наніс іще один удар кулаком правої руки в лівий бік шиї ОСОБА_7 .
Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено легкі тілесні ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 висловив небажання надавати показання, однак пізніше, а саме 13 жовтня 2021 року, позицію змінив, надавши показання під час судового розгляду.
Свою провину в скоєнні злочину обвинувачений ОСОБА_9 визнав частково.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що напередодні конфлікту із потерпілим ОСОБА_10 , тобто 07.07.2021 року проводилися збори громади села із земельних питань. Він на цих зборах участі не брав, проте його дружина ОСОБА_11 була присутня. Як повідомила йому ввечері дружина, потерпілий ОСОБА_12 на зборах публічно його ображав та звинувачував. На наступний день зранку (08.07.2021 року) під`їхавши автомобілем до приміщення колишньої сільської ради помітив там потерпілого ОСОБА_7 , який розмовляв з жителями села. Маючи злість на потерпілого за безпричинне публічне звинувачення та образи, він підійшов до нього і завдав йому один удар рукою в ділянку грудної клітки. Щодо другого удару в шию, обвинувачений категорично заперечив.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_13 , винуватість його в інкримінованому кримінальному правопорушенні (проступку) підтверджується такими доказами.
Із показань потерпілого ОСОБА_7 , отриманих під час судового розгляду, слідує, що 08 липня 2021 року близько 11 год 30 хв він перебуваючи неподалік приміщення колишньої Горожанської сільської ради розмовляв із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Через деякий час до приміщення колишньої Горожанської сільської ради на своєму автомобілі під`їхав ОСОБА_9 і вийшовши з автомобіля підійшов до них. Після чого, нічого не пояснюючи, наніс йому один удар у грудну клітку, внаслідок чого йому перехопило подих, він присів і в цей момент ОСОБА_9 наніс йому ще один удар у лівий бік шиї. Внаслідок таких дій йому заподіяні тілесні ушкодження у виді набряку, почервоніння та садно в ділянці лівої ключиці.
Із показань свідка ОСОБА_16 , отриманих під час судового розгляду слідує, що 08 липня 2021 року близько 11 год 30 хв вона разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_17 стояли неподалік приміщення колишньої Горожанської сільської ради та розмовляли. Через деякий час на автомобілі під`їхав ОСОБА_9 і вийшовши з автомобіля підійшов до них. Привітавшись із ними, ОСОБА_9 підійшовши впритул до ОСОБА_7 нічого не пояснюючи наніс йому один удар в грудну клітку, внаслідок чого той присів, після чого ОСОБА_9 наніс йому ще один удар кулаком правої руки у лівий бік шиї. Після цих подій ОСОБА_9 поїхав, а вона допомогла ОСОБА_8 сісти на лавку та викликала швидку допомогу.
Аналогічні за змістом показання надав під час судового розгляду свідок ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні повідомив, що 08.07.2021 року зранку вийшовши із колишнього приміщення Горожанської сільської ради помітив ОСОБА_7 , що розмовляв із мужчиною (з ким не пригадує). Після чого, помітив як до них наблизився ОСОБА_9 , і нічого не пояснюючи наніс один удар ОСОБА_8 рукою в голову, а другий в шию, після чого потерпілий присів, а ОСОБА_9 сів у автомобіль і поїхав.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується й іншими доказами отриманими стороною обвинувачення й поданими під час судового розгляду, зокрема:
-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08.07.2021 року (а.м.к.п. 99-100);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 05.08.2021 року та фото таблицею до нього, за участю потерпілого ОСОБА_7 . З протоколу слідує, що підозрюваний у присутності понятих чітко демонструє куди і як обвинувачений наносив йому удари в ділянку грудної клітки та шиї (а.м.к.п. 70-73);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.08.2021 року та фото таблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_16 . З протоколу слідує, що свідок у присутності понятих демонструє куди і як обвинувачений наносив потерпілому ОСОБА_8 удари в ділянку грудної клітки та шиї (а.м.к.п. 74-77);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.08.2021 року та фото таблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_20 . З протоколу слідує, що свідок у присутності понятих демонструє куди і як обвинувачений наносив потерпілому ОСОБА_8 удари в ділянку грудної клітки та шиї (а.м.к.п. 78-81);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.08.2021 року та фото таблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_21 . З протоколу слідує, що свідок у присутності понятих демонструє куди і як обвинувачений наносив потерпілому ОСОБА_8 удари в ділянку грудної клітки та шиї (а.м.к.п. 78-81);
-висновком експерта від 20.08.2021 року № 796 (а.м.к.п. 95-98), згідно підсумків якого встановлено, що у громадянина ОСОБА_22 відповідно до записів з медичної картки № 1269 стаціонарного хворого, при поступлення 08.07.2021 року у хірургічне відділення КНП «Монастириська міська лікарня», було виявлено ознаки забиття м`яких тканин шиї зліва у вигляді набряку та гіперемії (почервоніння), садно в ділянці лівої ключиці, що за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Оцінивши подані стороною обвинувачення докази, суд вважає їх такими, що відповідають вимогам ст.ст. 84-86 КПК України щодо їх належності та допустимості, оскільки отримані в порядку, встановленому діючим КПК України. При цьому, процесуальні дії та складені за їх результатами протоколи слідчих експериментів відповідають вимогам ст.ст. 104-107, 240 КПК України.
Що стосується висновку експерта, то це дослідження було проведене за встановленою КПК України процедурою, зміст його відповідає статтям 101, 102 вказаного Кодексу. Підстав вважати цей доказ недопустимим у контексті вимог ст. 87 КПК України немає.
Щодо показань обвинуваченого про кількість нанесених ударів, то вони спростовуються показаннями потерпілого, свідків ГОРБАЛЬ, МАЦЬКЕВИЧА, ОСОБА_20 , даними протоколів слідчих експериментів, що узгоджуються між собою.
Деякі розбіжності в показаннях свідка ОСОБА_20 щодо нанесення обвинуваченим першого удару потерпілому в голову, а не в груди, пояснюється тим, що свідок міг не помітити в яку конкретну ділянку тіла було нанесено удар, оскільки потерпілий до свідка стояв спиною, про що свідок зазначив під час допиту. Окрім цього, під час слідчого експерименту свідок в присутності понятих чітко указав про нанесення першого удару в ділянку грудної клітки. Між тим, такі розбіжності не є суттєвими та не впливають на загальний висновок суду щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 .
Усі показання отримані судом під час судового розгляду - безпосередньо, відповідно до вимог ст. 22 КПК України, із дотриманням правил допиту свідка та потерпілого, передбачених статтями 352,353 КПК України.
Зважаючи на наведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) та кваліфікує його дії за частиною першою ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
У разі визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, суд у відповідності до частини третьої ст. 374 КПК України, окрім іншого, зазначає мотиви призначення покарання.
Відповідно до положень статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Таке покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Отже, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_23 суд враховує, що обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення (проступок), який посягає на здоров`я людини, що є однією із найвищих соціальних цінностей проголошених у ст. 3 Конституції України, одружений (а.м.к.п. 47), на утриманні має неповнолітню доньку: ОСОБА_24 2009 року народження (а.м.к.п. 44), інвалід третьої групи (а.м.к.п. 110), не працює (а.м.к.п. 109), за місцем проживання характеризується позитивно (а.м.к.п. 47), на обліку в лікаря нарколога та під наглядом лікаря психіатра не перебуває (а.м.к.п. 47).
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд також зважає на думку потерпілого ОСОБА_7 , який просив призначити обвинуваченому суворе покарання у виді громадських робіт. Натомість, позиція потерпілого хоча і може бути врахована судом при призначенні покарання, однак не є вирішальною, оскільки покарання має бути співмірним вчиненому діянню.
Окрім цього судом з`ясовано, що ОСОБА_9 має постійне джерело доходу, оскільки отримує державну соціальну допомогу особи з інвалідністю.
Отже, враховуючи усі без виключення вищевказані обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_23 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу в максимальному його розмірі.
Саме таке покарання, на переконання суду, буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , запобігатиме вчиненню новим злочинам, а також відповідатиме принципам справедливості, співмірності та невідворотності покарання за вчинене діяння.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.
Речові докази, процесуальні витрати, пов`язані із залученнями експерта, відсутні.
Керуючись п. 1 ч.3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1