Справа № 452/4190/21
Провадження № 1-кп/452/103/2022
ВИРОК
Іменем України

21 лютого 2022 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області кримінальне провадження № 0000479 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, непрацюючого, раніше судимого 05.07.2017 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 162 КК України на строк 4 роки позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених

ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 11 жовтня 2021 року, близько о 18 год 55 хв, перебуваючи на автовокзалі, що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого злочинного наміру, маючи умисел на викрадення документів, проник шляхом підбору ключа в автомобіль марки ВАЗ 2106 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , та вчинив таємне викрадення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2106», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6903837 та медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом серія 12ЯЯЮ № 118036, які належать ОСОБА_7 і є офіційними документами, тобто, викрадення офіційних документів, вчинених в особистих інтересах.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у викраденні офіційних документів, вчиненому в особистих інтересах, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.357 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , тоді ж і там же, з метою реалізації свого злочинного наміру, маючи умисел на незаконне заволодіння іншим важливим особистим документом, проник шляхом підбору ключа в автомобіль марки ВАЗ 2106 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , де незаконно заволодів посвідченням водія № НОМЕР_2 , виданим на ім`я ОСОБА_6 , яке є іншим важливим особистим документом.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у незаконному заволодінні іншим важливим особистим документом, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав, що 11 жовтня 2021 року, близько 18 год 55 хвилин, перебуваючи на автовокзалі, що за адресою: м. Самбір Львівської області, вул. Вокзальна, 1/11, проник шляхом підбору ключа в автомобіль марки ВАЗ 2106 із реєстраційним номером НОМЕР_1 , звідки таємно викрав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2106», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6903837, медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом серія 12ЯЯЮ № НОМЕР_3 та посвідчення водія № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_7 . На даний час частково відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 11 жовтня 2021 року тимчасово припаркував свій автомобіль марки ВАЗ 2106, закривши його на ключ, на автовокзалі, що за адресою: м. Самбір Львівської області, вул. Вокзальна, 1/11, та поїхав електропотягом до
м. Львова на роботу. Повернувшись виявив що у автомобілі відкриті двері та відсутні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2106», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6903837, медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом серія 12ЯЯЮ № НОМЕР_3 та посвідчення водія на його ім`я № НОМЕР_2 , про що повідомив правоохоронні органи. На даний час майнова шкода йому відшкодована частково. Претензій до обвинуваченого немає, просить його суворо не карати.
Учасники судового провадження не оспорювали обставини винуватості ОСОБА_4 у викраденні офіційних документів вчиненому в особистих інтересах та незаконному заволодінню іншим важливим особистим документом, а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у викраденні офіційних документів вчиненому в особистих інтересах, а саме:11 жовтня 2021 року, близько о 18 год 55 хв, із автомобіля марки ВАЗ 2106 із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2106», полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6903837 та медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом серії НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_7 , а тому кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 357 КК України є вірною.

Крім цього, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному заволодінні іншим важливим особистим документом, а саме:11 жовтня 2021 року, близько о 18 год 55 хв, із автомобіля марки ВАЗ 2106 із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 посвідченням водія № НОМЕР_2 , виданим на ім`я ОСОБА_6 , а тому кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 357 КК України є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченим суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що у відповідності ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня

2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.

При виборі обвинуваченим заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, в тому числі, ст. ст. 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, неодружений, непрацюючий, раніше судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді штрафу.
Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Речових доказів по справі немає.
Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого

ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого

ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя