справа № 488/2915/21
номер провадження № 1-кп/488/381/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
23.12.2019 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч. 1 ст. 190 КК України до 100 годин громадських робіт,
02.03.2021 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.1 та ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням - один рік,
07.06.2021 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на три місяці. Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.03.2021 року відносно ОСОБА_5 , за яким останній засуджений за ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.1 та ч.4 ст. 70 КК України до 2-х років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, виконувати самостійно,-
за ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 повторно, 14.07.2021 року о 02:00 год., перебуваючи в парку, який розташований біля будинку №45 по вул. Океанівській в м.Миколаєві, керуючись корисливим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, звернувся до раніше знайомої ОСОБА_4 з проханням про передачу йому мобільного телефону для тимчасового користування. В свою чергу ОСОБА_4 , не здогадуючись про злочинний намір ОСОБА_5 , передала останньому свій мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «А 10 (SM-A105F) 32 GB», вартістю 2083, 33 грн. з сім-картою без вартості. Заволодівши вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_5 зник з місця скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин заволодіння ним майном раніше йому знайомої ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою потерпілої - належним їй мобільним телефоном марки «SAMSUNG», який він попросив у останньої для здійснення дзвінку, однак сів на таксі та поїхав в місто, телефон здав до ломбарду, за що отримав 1 100- 1 200 грн., гроші витратив на продукти харчування. Має намір відшкодувати потерпілій шкоду.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всіх обставин справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, відомостей про судові витрати та заходи забезпечення кримінального провадження, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.
Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України - у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та дані щодо його особи - раніше судимого неодноразово, у тому числі за вчинення корисливих злочинів та злочинів проти життя та здоров`я особи, судимість за попередні злочини якого не знята та не погашена у встановленому Законом порядку, інкримінований злочин вчинено обвинуваченим під час призначеного судом звільнення від покарання та встановленого іспитового строку, який посередньо характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Врахувавши конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_5 , наявність у нього незнятої та непогашеної судимості за вчинення злочину аналогічної спрямованості, вчинення інкримінованого злочину в період призначеного судом іспитового строку, що безпосередньо вказує на його схильність до вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення, суд приходить до висновку що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи, що ОСОБА_5 інкримінований злочин скоїв після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання в період встановленого йому судом іспитового строку, остаточно покарання йому слід визначити за правилами ст.71 КК України - за сукупністю вироків та у вигляді позбавлення волі.
Поданий потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди обвинувачений визнав у повному обсязі.
Враховуючи, що обвинувачений є особою, злочинними діями якої потерпілій ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду, завдана шкода у відповідності до ст.1166 ЦК України підлягає відшкодуванню обвинуваченим, відтак, цивільний позов потерпілої є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Вартість експертиз слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
У відповідності зі ст. 71 КК України до новопризначеного покарання приєднати частково не відбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.03.2021 року та остаточно визначити покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.
Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди 1 100,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на користь держави у сумі 1 372,96 грн. за проведення судової експертизи.
Речові докази по справі - мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «А 10 (SM-A105F) 32 GB», переданий потерпілій ОСОБА_4 - залишити останній, як власниці.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1