Справа № 495/8658/21
№ провадження 1-кс/495/2520/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 20.10.2021 року надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0001127 від 15.09.2021 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
14.09.2021 Білгород-Дністровським РВП ГУНП в Одеській області зареєстровано заяву голови Білгород-Дністровської районної ради Одеської області ОСОБА_4 про те, що починаючи з 28.08.2021 посадові особи місцевого самоврядування Шабівської сільської ради (громади) Білгород-Дністровського району Одеської області, зловживаючи владою, з метою одержання неправомірної винагороди для себе, всупереч інтересам служби, в порушення п. 24 Х Перехідних положень Земельного кодексу України та інших нормативно-правових актів, подав до державного реєстратора документи, на підставі яких проведено відповідні реєстраційні дії та змінено права власності на 18 земельних ділянок, що спричинило тяжкі наслідки.
Під час досудового розслідування встановлено, що у 1992 році рішенням Президії Білгород-Дністровської районної ради Одеської області затверджено Проект формування територій меж сільських, селищних та районних рад Білгород-Дністровського району Одеської області, де встановлено межі кожної сільської та селищної ради, які не змінювались. Відповідно до даного Проекту територія Будацького лиману та Будацької коси не входили до складу жодної сільської та селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в тому числі і до Шабівської сільської ради.
Територія Будацького лиману та Будацької коси є державною власністю, повноваження на розпорядження якою здійснюється повноважними особами державної влади, згідно з нормами Земельними кодексу України.
Шабівська об`єднана територіальна громада була утворена в порядку, який визначено Законом України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», у листопаді 2017 року внаслідок об`єднання чотирьох сільських рад.
Відповідно до абзацу першого пункту 71 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 за № 720-Р, затверджено адміністративні центри та затвердити території територіальних громад Одеської області, яким визначено межі Шабівської територіальної громади.
Згідно з п. 24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, визначених даним пунктом.
Станом на теперішній час, межі жодної об`єднаної територіальної громади не встановлено.
Розробка проектів встановлення меж об`єднаних територіальних громад можливе лише з 27.11.2021, після набрання чинності підпункту 20 розділу І Закону України від 28.04.2021 за № 1423-ІХ, відповідно до якого Закон України «Про землеустрій» буде доповнено ст. 46-1 «Проекти землеустрою щодо встановлення меж територій територіальних громад».
Починаючи з 28.08.2021 на підставі рішень сесії Шабівської сільської ради (громади) Білгород-Дністровського району Одеської області та розробленої і затвердженої проектно-технічної документації щодо відведення земельних ділянок у приватну власність, державним реєстратором Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, внесено відомості

про реєстрацію права комунальної форми власності за Шабівською сільською радою на землі рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва за межами населеного пункту на території Будацького лиману та Будацької коси, за кадастровими номерами: :05:001:0254; :05:001:0250; :05:001:0256; :05:001:0255; :05:001:0247; :05:001:0244; :05:001:0245; :05:001:0246; :05:001:0243; :05:001:0249; :01:001:0051; :01:001:0050; :01:001:0246; :05:001:0257; :01:001:0049; :01:001:0056; :01:001:0048.
Під час досудового розслідування, 11.10.2021 проведено огляд зазначених земельних ділянок, які розташовані території Будацького лиману та Будацької коси Білгород-Дністровського району Одеської області та відповідно до постанови від 11.10.2021 їх визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Після державної реєстрації права комунальної форми власності за Шабівською сільською радою зазначених земельних ділянок, на підставі розробленої та затвердженої проектно-технічної документації, 10.09.2021 на сесії Шабівської сільської ради Одеської області, розглянувши заяву ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. ст. 12, 22, 33, 81, 116, 118, 121 та 122 ЗК України, прийнято рішення за № 2/586-VIII про передачу ОСОБА_5 безоплатно у приватну власність земельну ділянку комунальної власності загальною площею 0,10 га, кадастровий номер: :05:001:0245, для індивідуального дачного будівництва, із земель комунальної власності, за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, на підставі зазначеного рішення сільської ради, 02.10.2021 рішенням державного реєстратора Дівізійської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_6 , зареєстровано право приватної власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208.
Підставою та метою накладення арешту є те, що земельна ділянка з кадастровими номерами: :05:001:0245 є предметом злочину, долучено в якості ревних доказів, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером: : :05:001:0245 площею 0,10 га, для створення збереженості предмету злочину, забезпечення збереження такого речового доказу, як предмету злочину, для запобігання змінам, знищенню, відчуженню зазначених земельних ділянок та споруд, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, а також враховуючи те, що не вжиття заходів щодо накладення арешту на вказані земельні ділянки може призвести до незаконної перереєстрації права користування на дану земельну ділянку, здійснення подальших будівельних робіт, а також те, що зазначене у клопотанні майно в подальшому може бути використано як докази, що вказують на необхідність накладення арешту на зазначене майно як речові докази слідчий просив клопотання задовольнити.
Позиції сторін.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явились, був повідомлені про дату та час розгляду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду був сповіщений.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0001127 від 15.09.2021 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

В ході розгляду клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Частиною першою ст.131 КПК України, зазначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 11 ст.170 КПК України зазначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту слідчий суддя враховує положення Конституції України та Закону України «Про міжнародні договори і угоди», якими передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

Регулювання відносин права власності здійснюється з урахуванням Загальної декларації прав людини (1948 р.) та Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, зазначається, що правовою підставою для накладення в рамках даного кримінального провадження арешту майна є забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази у вигляді земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер: :05:001:0245, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 .

Окрім того слідчим зазначається, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження необхідне з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна або відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Слідчим у клопотанні було зазначено, що після державної реєстрації права комунальної форми власності за Шабівською сільською радою зазначених земельних ділянок, на підставі розробленої та затвердженої проектно-технічної документації, 10.09.2021 на сесії Шабівської сільської ради Одеської області, було прийнято рішення № 2/586-VIII про передачу ОСОБА_5 безоплатно у приватну власність земельну ділянку комунальної власності загальною площею 0,10 га, кадастровий номер: :05:001:0245, для індивідуального дачного будівництва, із земель комунальної власності, за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, на підставі зазначеного рішення сільської ради, 02.10.2021 рішенням державного реєстратора Дівізійської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_6 , зареєстровано право приватної власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка №279896744).
В ході досудового розслідування 11.10.2021 було проведено огляд земельних ділянок та постановою слідчого зазначена земельна ділянка площею 0,10га, кадастровий номер: :05:001:0245, для індивідуального дачного будівництва, із земель комунальної власності, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі положень ст.ст. 40, 98, 100 КПК України визнана речовим доказом.
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням слідчим було зазначено, що земельна ділянка за кадастровим номером: :05:001:0245, має бути повернута на користь держави, як така, що незаконно вибула з державної власності та включена в межі Шабівської територіальної громади, а в подальшому безоплатно передана у приватну власність.
Відповідно до ст.ст.7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, що заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

В ході розгляду питання про накладення арешту на зазначене вище майно слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на земельну ділянку шляхом заборони відчуження, оскільки жоден з ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, які б вимагали застосування арешту з забороною користуватись земельною ділянкою слідчим не доведено.

На думку слідчого судді, перебування майна у фактичному володінні особи без заборони його користування та розпорядження відповідає потребам досудового розслідування. Кримінальне провадження здійснюється за фактом зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, а отже подальше відчуження земельної ділянки може призвести до втрати доказової бази, унеможливить відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані матеріали, приходить до висновку, що накладення арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування та при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження. Разом з тим, з метою запобігання можливості відчуження, задля збереження речового доказу слідчий суддя вважає можливим клопотання задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0001127 від 15.09.2021 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України задовольнити частково.

Заборонити відчуження:
- земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер: :05:001:0245, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 .
В задоволенні клопотання в частині щодо заборони користування та розпорядження вищезазначеною земельною ділянкою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1