Справа № 297/2648/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2021 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27.10.2021 року до Берегівського районного суду Закарпатської області від заступника керівника Берегівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт, складений слідчим та затверджений прокурором, у кримінальному № 0000370 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою судді Берегівського районного суду від 29 жовтня 2021 року, вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, обвинувачений може впливати на потерпілих та свідків, може виїхати за межі України, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, заявлені раніше органом досудового розслідування ризики не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили змінити запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт, оскільки вважали, що даний запобіжний захід занадто суворий.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками та клопотання, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та фактичне місце проживання, раніше не судимий, відсутність намірів ухилятися від слідства та суду, а також не доведення стороною обвинувачення збереження ризиків переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

При цьому, суд зазначає, що сама тільки тяжкість покарання за ч.4 ст.296 КК України не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового засідання. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як нічний домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 314-317, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000370 відмовити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 60 діб, а саме заборонити залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин щодня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі Берегівського району».

Строк дії ухвали до 21.01.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Берегівський РВП ГУНП в Закарпатській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу поліції з метою контролю за поведінкою мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6