ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2009/21 Справа № 205/5327/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001563 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, на утриманні дітей не має, офіційно не працює, без реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.04.2004 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 27.12.2005 на підставі постанови Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2005, звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 12 днів;
- 27.04.2006 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 19.06.2007 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 2 роки 6 місяців по вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2006 до відбуття З роки 6 місяців позбавлення волі. 17.12.2010 звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю строку покарання;
- 16.09.2011 Славутським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 18.09.2013 Хмельницьким районним судом Хмельницької області за ч.І ст. 309 КК України до 6 місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за вироками Славутського міськрайсуду Хмельницької області від 16.09.2013 і Хмельницького міськрайсуду Хмельницької області від 18.09.2013 засуджений до 7 років позбавлення волі. 23.02.2016 звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 3 липня 2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, залишено тримання під вартою.
Доля речових доказів та процесуальних витрат вирішена у відповідності вимог процесуального закону.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, ОСОБА_7 , 03 липня 2020 року близько 08 год 30 хв. знаходився поблизу будинку № 4, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська. Перебуваючи у вказаному місці та час, у ОСОБА_7 раптово виник кримінально протиправний намір, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, яке належить ОСОБА_9 .
ОСОБА_7 , побачивши раніше незнайому жінку ОСОБА_9 , у якої в руках знаходився мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3 2017 Duos Gold», реалізуючи раптово виниклий кримінально протиправний намір направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, з корисливих мотивів, вирвав з рук потерпілої ОСОБА_9 вказаний мобільний телефон, чим повторно, відкрито викрав вказане майно. ОСОБА_7 , утримуючи відкрито викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 , матеріальну шкоду у розмірі 2292 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що він злочину не вчиняв, свідок допитаний не був, а пред`явлення особи для впізнання потерпілою проводилось без свідків та понятих.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Мотиви апеляційного суду.
У відповідності до ст. 404 КПК України судове рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, не вчиняв, не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених та належно оцінених судом першої інстанції доказів.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та яким надана належна оцінка.
Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу змісту показань потерпілої та свідка, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні і підтвердили його вину, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також на підставі інших доказів, зміст яких детально відображено у вироку.
Судом першої інстанції обґрунтовано покладено в якості доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, зокрема показання потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що 03.07.2020 року о 08 год. 30 хв. вона виїхала своїм автомобілем з гаражу, який розташований по вул. Великій Діївській в м. Дніпро, після чого вийшла з автомобіля і стояла поруч з ним та тримала мобільний телефон Samsung Galaxy J3 у руці. В цей момент вона побачила як в її сторону прямують два чоловіки, один з яких взяв її за руки та тримав, а ОСОБА_7 вихопив з її рук вказаний мобільний телефон та побіг у невідомому напрямку. А інший чоловік відпустив її та відійшов від неї у сторону і стояв, начебто нічого не відбулося, а потім також пішов у невідомому напрямку. Також потерпіла зазначила, що коли ОСОБА_7 вихоплював у неї з рук мобільний телефон, у нього з кишені випав мобільний телефон марки Нокіа та впав на асфальт і розбився. В подальшому, цей телефон був вилучений працівниками поліції.
Також вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що вона всередині літа 2020 року зранку перебувала на вул. Великій Діївській на зупинці «Комунар» біля магазину «Потрібні речі», де зустрілась з раніше знайомим їй ОСОБА_7 , який попрохав її закласти у ломбард мобільний телефон. На її запитання ОСОБА_7 повідомив, що мобільний телефон не крадений, після чого вона погодилася та здала вказаний телефон у ломбард «Імперіал» приблизно за 700 грн., які віддала ОСОБА_7 , після чого останній їй дав 100 грн. в якості винагороди.
Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпіла та свідок з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого ОСОБА_7 у зазначеному кримінальному правопорушенні, а також не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання і закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.
Всі вищевикладені показання потерпілої та свідка узгоджуються з іншими належними і допустимими письмовими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження.
Так, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.07.2020 року, потерпіла ОСОБА_9 , у присутності двох понятих, за формою обличчя, вух, носу, губ, брів, зачіскою впізнала ОСОБА_7 , який відкрито заволодів її майном, а саме мобільним телефоном.
Що стосується посилання обвинуваченого на те, що пред`явлення особи для впізнання потерпілою було проведено з порушенням вимог закону, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ст. 228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.
Згідно з протоколом, на виконання вказаних вимог процесуального закону, перед пред`явленням особи для впізнання потерпілу ОСОБА_9 попередньо попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України та з`ясовано, чи може вона впізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, на що потерпіла повідомила, що зможе впізнати.
Як вбачається з протоколу, потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що зможе впізнати особу, яка відкрито заволоділа її майном, а саме мобільним телефоном, та у присутності двох понятих, впізнала за формою обличчя, вух, носу, губ, брів, зачіскою особу, якою є ОСОБА_7 . Будь-яких порушень кримінального процесуального закону під час пред`явлення особи для впізнання, про що зазначено обвинуваченим, апеляційним судом не встановлено.
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.07.2020 року, свідок ОСОБА_10 , у присутності двох понятих, за формою обличчя, вух, носу, губ, впізнала ОСОБА_7 , який 03.07.2020 року близько 08 год 30 хв 09 год. 00 хв. попрохав її здати телефон до ломбарду.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.07.2020 року, було оглянуто ділянку місцевості по вул. Велика Діївська в місті Дніпро, поблизу гаражу № 1 та на землі виявлені та вилучені футболка блакитного кольору та мобільний телефон чорного кольору марки Нокіа.
Крім того, з переглянутого в судовому засіданні у присутності сторін кримінального провадження та свідка ОСОБА_10 відеозапису з компакт-диску відео з камери спостереження від 03.07.2020 року вбачається, що на ньому зображені дві особи: чоловічої та жіночої статі, зовні за силуетом схожої на ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . При цьому, чоловік, схожий на ОСОБА_7 хаотично пересувається на вулиці між приміщеннями, а о 08.59.17 до чоловіка підходить жінка, схожа за силуетом на ОСОБА_10 та щось передає йому, після чого чоловік та жінка вдвох проходять декілька метрів по вулиці та зупиняються. Після чого жінка, схожа на ОСОБА_10 обнімає чоловіка, схожого на ОСОБА_7 , та вони розходяться в різі боки вулиці.
За наслідками перегляду зазначеного відеозапису свідок ОСОБА_10 зазначила, що на вказаному відео зображена вона та ОСОБА_7 саме за обставин, про які вона повідомила під час її допиту. Зокрема, ОСОБА_10 уточнила, що на переглянутому відео зображена вона разом з ОСОБА_7 у той момент, коли вона повернулася з ломбарду після того, яка заклала мобільний телефон, який дав їй ОСОБА_7 та віддала йому гроші, отримані в ломбарді, а він, ОСОБА_7 з цих грошей віддав їй 100 грн. При цьому, ОСОБА_10 пояснила, що обняла та поцілувала ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що дуже зраділа тому, що він їй дав 100 грн., адже у цей день їй дуже були потрібні гроші, для вирішення особистих питань.
Колегія суддів цілком погоджується з висновком суду першої інстанції щодо критичного ставлення до показів свідка ОСОБА_11 , оскільки її покази не відповідають сукупності інших досліджених доказів, зокрема показанням потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 . Крім того, покази свідка ОСОБА_11 є недостовірними, зважаючи на те, що покази останньої в судовому засіданні, яка пояснивши що вона 2 липня 2020 року самостійно прибула до місця проживання ОСОБА_7 не змогла назвати адресу місця розташування будинку ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 та не змогла чітко пояснити яким чином вона добралася з мкр. Таромське до місця його проживання, назвати номер автобусного маршруту, на якому вона прибула до місця проживання ОСОБА_7 тощо.
Доводи ж обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що не всі свідки були допитані в суді, є безпідставними, оскільки на підставі тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях суду першої інстанції, з достатньою повнотою з`ясовані всі обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Таким чином, що стосується зазначених судом доказів у їх сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає їх достатніми і приходить до висновку, що вину ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині доведено поза розумним сумнівом.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відповідає доказам, які були предметом дослідження в судовому засіданні, та які суд поклав в основу обвинувального вироку, за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій ґрунтується на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо недоведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищезазначеними матеріалами справи.
Отже, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не підлягає задоволенню, а вирок суду є законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим та відповідає меті покарання.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4