Справа 556/2437/21
Номер провадження 1-кп/556/255/2021
У Х В А Л А
Іменем України

23.12.2021 року. Володимирецький районний суд Рівнеснької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої вирішується клопотання неповнолітнього ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5

захисника неповнолітнього ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_8

представника служби у справах дітей Каноницької об`єднаної територіальної громади ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000427 від 11.10.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 10 класу Кідрівської НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досяг віку кримінальної відповідальності, порушив правила дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, у зв`язку з чим вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, при слідуючих обставинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 жовтня 2020 року, приблизно о 15 год. 35 хв. ОСОБА_4 , в світлу пору доби, у межах населеного пункту смт Володимирець Вараського району, в порушенні вимог п.п. 1.5; 2.3 підпунктів «б», «д», 10.1, 12.1 та 16.1 1 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), керуючи мотоциклом марки «Jianshe», не зареєстрованим у встановленому законом порядку, без посвідчення водія та без обов`язкового страхового полісу, рухаючись із пасажиром ОСОБА_7 , по автодорозі в межах населенного пункту, маючи реальну можливість діяти у відповідності до вимог Правил Дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, під час руху зі швидкістю, близько 60 км/год., на перехресті нерівнозначних доріг вулиць Шевченка та Повстанців в смт Володимирець (Володимирецького) нині Вараського району, не надав переваги в русі та здійснив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по головній автодорозі вулиці Повстанців в cмт Володимирець зі швидкістю близько 50-60 км/год., за кермом якого перебував ОСОБА_10 . Внаслідок зіткнення транспортних засобів, пасажир мотоцикла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла лівої великогомілкової кістки без зміщення, струсу головного мозку, які відповідно до Наказу №6 МОЗ України віл 17.01.1995 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило довготривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно11 жовтня 2020 року, приблизно о 15 год. 35 хв. він разом із ОСОБА_7 їхали мотоциклом, марки «Jianshe». За кермом мотоцикла був він. На перехресті нерівнозначних доріг вулиць Шевченка та Повстанців в смт Володимирець сталося зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Touran». Як саме відбулося ДТП не пам"ятає. Внаслідок зіткнення він і потерпілий отримали тілесні ушкодження. Мотоцикл батька, взяв його без дозволу, покататися.

Розкаявся у вчиненому та просив застосувати до нього заходи виховного характеру.

Потерпілий та його законний представник претензій морального, матеріального характеру до неповнолітнього не мають, збитки відшкодовано. Просять не карати ОСОБА_4 .

Винність неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння стверджується також:

- Протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 11. 10.2020;

- Висновком інженерно-транспортної експертизи №3.5-965/20 від 24.11.2020;

- Висновком інженерно-транспортної експертизи №3.1-997/20 від 09.12.2020;

- Висновком інженерно-транспортної експертизи з транспортно-трасологічного дослідження №3.1-966/20 від 25.11.2020;

- Висновком судово-медичної експертизи потерпілого №3 від 05.02.2021;

- Висновком судової інженерно-транспортної експертизи №8090 від 30.11.2021.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання щодо застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 та законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просили задовольнити клопотання щодо застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків. Батько неповнолітнього запевнив суд, що може забезпечити належну поведінку сина.

Представник служби у справах дітей підтримав клопотання, вважає, що даний захід виховного характеру сприятиме перевихованню ОСОБА_4 . Неповнолітній позитивно характеризується, з благополучної сім"ї.

Суд, заслухавши доводи прокурора по заявленому клопотанню, пояснення неповнолітнього, захисника та його законного представника, потерпілого, законного представника неповнолітнього потерпілого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, прийшов до висновку, що неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно частини 2 статті 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» зазначено, що законодавством передбачено застосування примусових заходів виховного характеру виключно до неповнолітніх, тобто особа повинна бути неповнолітньою не тільки на час вчинення злочину, а й на час розгляду справи в суді.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Неповнолітній ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, неповнолітній ОСОБА_4 не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме 16 років.

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються позитивно по місцю проживання, з благополучної, багатодітної сім"ї, не перебуває на обліку в службі у справах дітей, у лікарів нарколога та психіатра, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

У зв`язку з цим до ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру в виді передачі під нагляд батьків.

В як зазначено в п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Відповідно до ч. 2 ст. 500 КПК України, судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Таким чином, на основі аналізу зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів, та з урахуванням наведених даних про особу неповнолітнього ОСОБА_4 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, враховуючи обставини вчиненого діяння, відсутність тяжких наслідків, відношення неповнолітнього ОСОБА_4 до вчиненого, його щире каяття, суд приходить до висновку про доведеність вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, особою, що не досягнула віку, з якого можлива кримінальна відповідальність та застосування до нього примусових заходів виховного характеру. А тому клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню.

Окрім того, за приписами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
З огляду на те, що суду не надано доказів існування підстав для спеціальної конфіскації арештованого майно відповідно до ст. 96-2 КК України; санкція ч. 1 ст.286 КК України не передбачає такого покарання як конфіскація майна, суд на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасовує арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.10.2020 на мотоцикл «Jianshe», не зареєстрований у встановленому законом порядку та автомобіль, марки «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта, згідно ст.124 КПК України стягнути з батька неповнолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 .

Керуючись, ст.ст. 371, 372, 395, 498, 500, 501 КПК України, ст. 105 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вараської окружної прокуратури про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000427 від 11.10.2020 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, примусові заходи виховного характеру, у вигляді: передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 .

Встановити тривалість заходу виховного характеру терміном на 1(один) рік, про що оголосити неповнолітньому ОСОБА_4 та його законному представнику - ОСОБА_5 .

Стягнути із законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 5 557 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 30 коп.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2020 року на мотоцикл «Jianshe», не зареєстрованим у встановленому законом порядку, який повернути законному володільцю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 та на автомобіль, марки «Volkswagen Touran» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернути власнику ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_2 .

Речові докази:

- мотоцикл «Jianshe», не зареєстрований у встановленому законом порядку повернути законному володільцю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 .

- автомобіль, марки «Volkswagen Touran» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_2 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення через районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1