Справа № 307/3405/21
Провадження № 1-кп/307/331/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді Гримут В.І.

за участі секретаря Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 6.09.2011 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилається на те, що донька має статус дитини-інваліда, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач сплачував вказану суму аліментів, але вона є недостатньою для належного забезпечення доньки, бо прожитковий мінімум на дитину зростає, а вона є інвалідом і відповідно витрати на її утримання та лікування (постійне та профілактичне) на поточний період суттєво збільшуються. Визначений рішенням суду розмір аліментів у сумі 1500 грн щомісячно на дитину є недостатнім для її належного забезпечення, поточного та профілактичного лікування. Вона періодично виїздить на заробітки за кордон, додаткові доходи має з домашнього господарства. З часу ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів витрати на утримання дитини значно зросли. Для забезпечення нормального розвитку доньки, її лікування, оздоровлення, підтримання належних умов проживання, вона витрачає до 10000 грн щомісяця. Відповідач не має якихось фізичних, психічних вад, які б перешкоджали йому виконувати обов`язки по утриманні дитини, є молодим, працездатним чоловіком, який має можливість заробляти своєю працею кошти.

Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов просить задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідно до частини 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років: з січня 2618 гривень, з липня 2744 гривні, з грудня 2833 гривні. Стягнення з нього аліментів на утримання їхньої доньки в розмірі 5000 гривень призведе до того, що він самостійно забезпечує їхню дитину більше ніж прожитковий мінімум. Сума 5000 грн є для нього непосильною та призведе до заборгованості з її сплати, а відтак і до погіршення його матеріального стану. Позовні вимоги визнає частково і готовий сплачувати аліменти в розмірі 2200 грн щомісяця на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, саме такий розмір аліментів, буде доцільним та не буде суперечити чинному законодавству.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 6.09.2011 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти в розмірі 650 гривень на місяць.

Рішенням суду від 16.11.2017 розмір аліментів було збільшено до 1500 гривень на місяць.

Довідкою Углянської сільської ради стверджено, що на утриманні позивачки знаходяться донька, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у населеному пункті, який має статус гірської зони. Позивачка користується земельною ділянкою розміром 0.35 га.

21 квітня 2018 року позивачкою було укладено шлюб з іншим чоловіком.

Довідкою про потребу дитини у домашньому нагляді № 591 від 6.07.2018 стверджено, що ОСОБА_4 з 12.01.2012 має статус дитини-інваліда, у зв`язку з діагнозом - дисплазія кульшових суглобів.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Із приписів статті 182 СК України вбачається, що При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 ч.ч. 1 та 2 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для задоволення позову.

Крім того, з приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" убачається, що з 1 січня 2022 року для дітей віком від 6-ти до 18-ти років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2618 гривень.

На час ухвалення судом рішення про збільшення розміру аліментів від у листопаді 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6-ти років становив 1032 гривні, для дітей віком від 6-ти до 18-ти років 1286 гривень, а на час ухвалення рішення у листопаді 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6-ти років становив 1426 гривні, для дітей віком від 6-ти до 18-ти років 1777 гривень.

Суд також враховує, що середня заробітна плата в Україні: у листопаді 2017 року становила 7479 грн, а по Закарпатській області 6756 гривень. На даний час середня заробітна плата по Україні становить 17453 грн, а по Закарпатській області 15776 гривень.

Мінімальна заробітна плата у листопаді 2017 році складала 3200 гривень, а в 2022 році 6500 гривень.

Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 5000 гривень щомісячно позивачка суду не надала. З позовом про стягнення додаткових коштів на утримання дитини-інваліда вона має право звернутися до суду окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, керуючись стст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, стст. 141, 180, 181, 182, 184, 192 СК України суд,

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково. Збільшити розмір аліментів стягнутих рішенням Тячівського районного суду від 06.09.2011 року, і стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2300 (дві тисячі триста) гривень щомісячно, до її повноліття, з моменту набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 1.03.2022 року.

Головуючий В.І. Гримут