15.02.2022
Справа № 642/2861/21
Провадження № 1-кс/642/588/22
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу до Ленінського районного суду м. Харкова підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі його в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 14.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, яке 14.05.2021 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000049 від 21.04.2020 ч.4 ст. 191 КК України.
15 квітня 2021 року старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - заступник начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
Встановлено, що ОСОБА_5 , наказом № 152-к від 21.11.2017 призначений з 23.11.2017 на посаду заступника директора Державного підприємства «Красноградське лісове господарство» (, юридична адреса: 63343, Харківська область, Красноградський район, с. Наталине, вул. Промислова, 124-а), далі - ДП «Красноградське лісове господарство», підприємство).
Наказом заступника Голови Державного агентства лісових ресурсів України № 34-к від 29.01.2018 ОСОБА_5 надано право підпису документів, пов`язаних зі здійсненням діяльності ДП «Красноградське лісове господарство», яке координується Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.
Згідно з абз. 2 ч. 1 Посадової інструкції заступника директора ДП «Красноградське лісове господарство», затвердженої наказом в. о. директора, головним лісничим ДП «Красноградське лісове господарство» ОСОБА_7 за № 207 від 21.11.2017, посада заступника директора належить до професій керівного складу підприємства. Таким чином, перебуваючи на вказаній посаді в період з 23.11.2017 до 31.12.2018, ОСОБА_5 був службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України, п. 1 примітки до ст. 364 КК України.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі», замовники ? це органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50%.
Пунктом 1.1 Статуту ДП «Красноградське лісове господарство» (далі - Статут), який затверджено наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 77 від 10.03.2017, передбачено, що ДП «Красноградське лісове господарство» засноване на державній власності, створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 № 133, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України і координується Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.
В силу п. 1.3 Статуту підприємство здійснює свою діяльність на комерційній основі відповідно до чинного законодавства України та Статуту.
Відповідно до Статуту ДП «Красноградське лісове господарство» засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України та є державним підприємством.
Відповідно до п. 3.1 Статуту підприємство створене з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів; охорони, відтворення та раціонального використання державного мисливського фонду на території мисливських угідь, наданих у користування Підприємству; одержання прибутку від комерційної діяльності.
Згідно зі ст. 73 Господарського кодексу України, державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління. Найменування державного унітарного підприємства повинно містити слова «державне підприємство».
Водночас, згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 74 Господарського кодексу України, Державне комерційне підприємство є суб`єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання. Статутний капітал державного комерційного підприємства утворюється уповноваженим органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу державного комерційного підприємства встановлюється зазначеним уповноваженим.
Статутний капітал підприємства утворюється Органом управління майном та становить 686107,27 грн. Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, підприємство володіє, користується і розпоряджається зазначеним майном на праві господарського відання.
Отже, ДП «Красноградське лісове господарство» в розумінні п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» є замовником.
Стаття 2 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачає, що під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, (до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень) замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору.
Згідно з ч. 7 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі», закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.
Так, у невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 03.12.2018, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ДП «Красноградське лісове господарство». З цією метою ОСОБА_8 , розуміючи переваги вчинення цього злочину під виглядом законного господарського правочину, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, у невстановлений час вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 , який, виступаючи в силу займаної посади в ролі виконавця розтрати на користь ОСОБА_8 , мав підписати договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений без додержання встановленої законодавством процедури проведення публічних закупівель, за завідомо завищеною ціною, а також перерахувати на рахунок ОСОБА_8 як фізичної особи-підприємця, продавця за договором купівлі продажу, грошові кошти ДП «Красноградське лісове господарство» в якості сплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу за завідомо завищеною ціною.
ФОП ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розтрату майна ДП «Красноградське лісове господарство» на власну користь, надав ОСОБА_5 , який був обізнаний у злочинному умислі ОСОБА_8 , відомості щодо наявності в нього в приватній власності предмету правочину, а саме колісного транспортного засобу спеціального призначення, виготовленого на базі шасі "Урал-375", 1983 року випуску, дійсним власником якого станом на 03.12.2018 був ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В свою чергу, ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем службової особи, наділеної повноваженнями, пов`язаними з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема щодо розпорядження коштами підприємства, виступаючи як заступник директора ДП «Красноградське лісове господарство», з одного боку, без застосування процедури закупівлі, визначеної ч. 1 ст. 12 Закону України «Про публічні закупівлі», ігноруючи вимоги ст. ст. 2, 3 цього Закону, уклав з ФОП ОСОБА_8 як продавцем договір від 03.12.2018 № 11/12/264/1 купівлі-продажу за завідомо завищеною ціною, за державні кошти в розмірі 897 795,00 грн. автомобіля "Урал-375", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , загального вантажного бортового, 1983 року випуску, шасі № НОМЕР_2 (далі договір), дійсним власником якого станом на дату укладання договору був ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким ДП «Красноградське лісове господарство» не мало будь-яких фінансово-господарських відносин та який не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Продовжуючи реалізацію спільного з ФОП ОСОБА_8 як організатором злочинного умислу, зловживаючи своїм службовим становищем, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб наказав в. о. головного бухгалтера ДП «Красноградське лісове господарство» ОСОБА_10 , яка була підлегла йому по службі в силу займаної посади та не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , здійснити перерахування коштів ДП «Красноградське лісове господарство» на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_8 № НОМЕР_3 в ПАТ «Мегабанк» під приводом оплати за придбаний автомобіль "Урал-375" відповідно до договору.
Внаслідок укладання у такий спосіб заступником директора ДП «Красноградське лісове господарство» ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_8 договору, на банківський рахунок ФОП ОСОБА_8 № НОМЕР_3 , відкритий в Приватному акціонерному товаристві «Мегабанк» (м. Харків, МФО 351629), відповідно до платіжних доручень від 13.12.2018 № 3173, № 3174, № 3175, № 3176, № 3177, № 3178 перераховано грошові кошти з рахунку ДП «Красноградське лісове господарство» № НОМЕР_4 , який відкритий в Приватному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», на суми 197 795,00 грн., 150 000,00 грн., 150 000,00 грн., 150 00,00 грн., 150 000,00 грн., 1000 000,00 грн., відповідно, а всього на загальну суму 897 795,00 грн.
Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ № СЕ-19/121-21/4723-АВ від 07.04.2020, ринкова вартість наданого на дослідження колісного транспортного засобу спеціального призначення, виготовленого на базі шасі "Урал-375", 1983 року випуску, із краном-маніпулятором, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 03.12.2018 становить 425 204 грн. 16 коп., що на 472 590 грн. 84 коп. менше ніж сума, виплачена ФОП ОСОБА_8 за умовами договору.
Таким чином, заступник директора ДП «Красноградське лісове господарство» ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, у співучасті з ФОП ОСОБА_8 як організатором злочину, діючи в інтересах ФОП ОСОБА_8 , умисно уклав з останнім, без застосування процедури закупівлі, визначеної ч. 1 ст. 12 Закону України «Про публічні закупівлі», договір купівлі-продажу № 11/12/264/1 від 03.12.2018 та, в подальшому, дав незаконні вказівки в. о. головного бухгалтера ДП «Красноградське лісове господарство» ОСОБА_10 на перерахування 13.12.2018 коштів ДП «Красноградське лісове господарство» у розмірі 897795,00 грн. з розрахункового рахунку ДП «Красноградське лісове господарство» на банківський рахунок ОСОБА_8 , чим державі в особі ДП «Красноградське лісове господарство» завдано матеріальну шкоду в розмірі 472 590 грн. 84 коп., тобто на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, що є великими розмірами.
Так, на повістку про виклик до слідчого для отримання повідомлення про підозру, яка вручена 09.04.2021 його дружині ОСОБА_11 , ОСОБА_5 14.04.2021 та 15.04.2021 не з`явився, про причини не явки орган досудового розслідування, прокуратуру не повідомив, таким чином ігноруючи законні вимоги слідчого про виклик останнього для проведення слідчих дій.
Крім того у порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчим було надано доручення Другому оперативному відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 та забезпечення його явки до слідчого для проведення слідчих дій, однак встановити місце знаходження останнього не вдалося можливим.
Крім того, згідно відомостей з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.04.2021 перетнув кордон в пункту пропуску Гоптівка та до цього часу не повертався.
Враховуючи це, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем мешкання, 15.04.2021 в порядку ч.1 ст. 136 КПК України повідомлення про підозру за ч.4 ст. 191 КК України, вручено житлово-експлуатаційній організації за місцем його проживання, після чого, останнього 13.05.2021 оголошено в розшук.
Постановою процесуального керівника від 14.05.2021 з кримінального провадження № 0000049 від 21.04.2020 ч.4 ст. 191 КК України на підставі ч.3 ст.280 КПК України виділені матеріали кримінального провадження №0000152 від 14.05.2021 за підозрою ОСОБА_5 .
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного ОСОБА_8 в цьому ж кримінальному провадженні.
На виконання п.4 ч.1 ст.184 КПК України орган досудового розслідування вважає, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, що зумовлює застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що на законні вимоги слідчого про явку для проведення слідчих дій ОСОБА_5 не з`являється, про причини не явки орган досудового розслідування, прокуратуру не повідомив, таким чином ігноруючи законні вимоги слідчого про виклик останнього для проведення слідчих дій.
Враховуючи викладене, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочин, ОСОБА_5 може почати переховуватись від органу досудового розслідування. Ризик незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного ОСОБА_8 у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу спілкувався з ними, знає їхні адреси проживання.
Таким чином, орган досудового розслідування обґрунтовано вважає, що лише застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою зможе запобігти вищевикладеним ризикам. Будь-який інший більш м`який запобіжний захід (домашній арешт, особисте зобов`язання, особиста порука, застава) не зможуть запобігти наведеним вище вказаним ризикам.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, так як два рази не з`явився на законний виклик до органу досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Викладені обставини у своїй сукупності свідчать про наявність об`єктивних підстав для затримання ОСОБА_5 з метою приводу, а також ризиків, передбачених п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч. 2 ст.188 КПК України клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане:
1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;
2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;
3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Згідно з ч.1 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Згідно ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик, або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин, або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення в розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру мінімальної заробітної плати у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду. У встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід. За злісне ухилення від явки свідок, потерпілий несе відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
Підозрюваний ОСОБА_5 ухиляється від явки до слідчого, не знаходиться за місцем свого проживання, і місце його знаходження встановити не вдалось.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, так як два рази не з`явився на законний виклик до органу досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Викладені обставини у своїй сукупності свідчать про наявність об`єктивних підстав для затримання ОСОБА_5 з метою приводу, а також ризиків, передбачених п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КК України.
Таким чином, вищезазначені обставини дають підстави для висновку про наявність передбачених ст. 139, ст. 140, ст. 189 ч. 4 КПК України підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки інші процесуальні заходи не можуть достатніми для забезпечення явки підозрюваного ОСОБА_5 на виклик слідчого.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 139, 140, 188, 189 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 - задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного за ч.4 ст. 191 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу до Ленінського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання щодо нього про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали - 6 (шість) місяців з дати її постановлення.
Виконання ухвали про здійснення приводу доручити працівникам Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1