Справа № 697/1605/21
Провадження № 1-кп/691/187/22
УХВАЛА

21 січня 2022 рокум. Городище

Член колегії суду присяжних Городищенського районного суду Черкаської області суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , подане в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Городищенського райсуду перебуває вище зазначене кримінальне провадження.

18.01.2022 року, на адресу суду, через канцелярію, надійшло клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання, прокурор, зазначив, що ухвалою Канівського міськрайонного суду від 14.05.2021 відносно ОСОБА_6 було обрано зазначений запобіжний захід, який неодноразово продовжувався та термін дії якого закінчується. Підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу, який обирався, на даний час відсутні. Вважає, що ОСОБА_6 усвідомлюючи значення своїх протиправних дій та їх наслідки, вчинив умисний тяжкий злочин та замах на особливо тяжкий злочин, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, та на строк від 10 до 15 років позбавлення волі. Перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих і свідка у даному кримінальному провадженні, переховуватись від суду.
Крім того, 18.01.2022 року, прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 посилаючись на те, що ухвалою Канівського міськрайонного суду від 14.05.2021 відносно останньої було обрано зазначений запобіжний захід, який неодноразово продовжувався та термін дії якого закінчується. Підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу, який обирався, на даний час відсутні. Існують ризики того, що обвинувачена може ухилятися від суду, впливати на потерпілих і свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона раніше неодноразово засуджена за вчинення корисливих злочинів та ухилялася від відбування покарання.

Розгляд справи згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи визначено судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних, а саме головуючого судді ОСОБА_8 , судді ОСОБА_1 , присяжних: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Станом на 21.01.2022 року, головуючий в цьому кримінальному провадженні суддя ОСОБА_8 , знаходиться на лікарняному.

Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Зокрема, цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи те, що дія попередньо обраного запобіжного заходу закінчується 22.01.2022 року, однак, у визначеному складі суду присяжних, розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою неможливо, оскільки головуючий у справі - суддя ОСОБА_8 перебуває на лікарняному, тому заявлене клопотання, відповідно до вимог п. 20-5 Перехідних положень КПК України, розглядається членом колегії суду присяжних - суддею ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 21.01.2022 прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, зазначивши, що наведені прокурором ризики є необгрунтованими та недоведеними. Обвинувачений раніше не судимий, має дружину та неповнолітню дитину. До обрання міри запобіжного заходу обвинувачений працював на Миронівській птахофабриці.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_5 просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, зазначивши, що обвинувачена не має наміру переховуватися від суду, всі наведені прокурором ризики є необгрунтованими та недоведеними. Крім того, вона є особою молодого віку та має на утриманні двох малолітніх дітей, які на даний час перебувають із свекрухою та фактично живуть на її пенсію.

Потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у судове засідання не з`явилися, подавши телефонограму про проведення судового засідання без їх участі у зв`язку з неможливістю з`явитися у судове засідання.

Неявка потерпілих не перешкоджає вирішенню питання про дію запобіжних заходів.
Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд враховує наступне.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 14.05.2021, відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався та строк дії якого закінчується 22.01.2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, з викладеного вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і, за наявності підстав, вичерпний перелік яких встановлений ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Суд, перевіряючи достатність доказів для такого висновку, разом з положенням КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року), згідно якого, слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими, шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій, у відповідності до закону про кримінальну відповідальність, підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та замаху на вчинення особливо тяжкого злочину, за які передбачено значні строки покарання.
Викладені обставини дають суду підстави об`єктивно вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може ухилятися від суду з метою уникнення покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 одружений, тимчасово проживав у гуртожитку у с. Бобриця Черкаського району, з метою працевлаштування. Доказів на підтвердження того, що має на утриманні неповнолітню дитину суду не надав.
Доводи прокурора, що обвинувачений може впливати на потерпілих і свідка суд вважає недоведеними.
В зв`язку з викладеним, суд вважає, що відсутні належні гарантії, які б переважали наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому доцільно вирішити питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, відповідності особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, в зв`язку з чим, приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому іншого більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, суд враховує наступне.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 14.05.2021, відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався та строк дії якого закінчується 22.01.2022 року.

ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого та замаху на вчинення особливо тяжкого злочинів, за які передбачено значні строки покарання, розлучена, має на утриманні двох дітей, зареєстрована в Донецькій області, у с. Бобриця Черкаського району проживала тимчасово в гуртожитку, з метою працевлаштування.
Викладені обставини дають суду підстави об`єктивно вважати, що обвинувачена ОСОБА_7 може ухилятися від суду з метою уникнення покарання.
Доводи прокурора, що обвинувачена ОСОБА_7 може впливати на потерпілих і свідка суд вважає недоведеними.
Також суд вважає високою ймовірність того, що обвинувачена ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона, згідно обвинувального акту, чого не заперечувала і в судовому засіданні, є неодноразово судимою, на даний час є засудженою вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.06.2021 року до покарання у виді позбавлення волі та знову обвинувачується у вчиненні умисних злочинів.
В зв`язку з викладеним, суд вважає, що відсутні належні гарантії, які б переважали наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому доцільно вирішити питання про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченій, відповідності особі обвинуваченої та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, в зв`язку з чим, приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченій іншого більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331, 369-372, 394, 395, п.20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , строком на два місяці, до 24 год. 00 хв. 21.03.2022 року.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці м. Білозерське Добропільського району Донецької області, зареєстрованої по АДРЕСА_3 , проживаючої по АДРЕСА_4 , строком на два місяці, до 24 год. 00 хв. 21.03.2022 року.

Копію ухвали суду вручити під розпис обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1