Справа № 489/8900/21
Провадження № 1-кп/489/630/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

20 січня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0001353 від 30.09.2021 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

встановив:

До Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим відносно ОСОБА_3 , який підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за таких обставин.

29.09.2021, близько 17:53 годин, ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 111830», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у світлу пору доби, по сухій проїжджій частині вулиці Троїцької, зі сторони вулиці Новозаводська в напрямку вулиці Новобузька в м. Миколаєві.

Рухаючись в обраному напрямку, при наближенні до нерегульованого світлофором пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 ПДР України і дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, розташованого на проїзній частині вулиці Троїцька в районі перехрестя з вулицею Космонавтів, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п.п. 2.3 «б»; п.18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: рухаючись проїзною частиною вулиці Троїцька, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом всупереч того, що в сусідній смузі зупинився автомобіль, щоб надати перевагу у русі пішоходу, продовжив рух у обраному раніше напрямку, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в межах дії дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України, з ліва на право відносно напрямку руху транспортних засобів на вказаній ділянці проїзної частини та водія ОСОБА_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому великого бугра плечової кістки, забійно-рваної рани потиличної ділянки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3«б», 18.4 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

В клопотанні прокурор ставить питання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, оскільки останній вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, а також просив стягнути з підозрюваного витрати, понесені на залучення експерта.

Підозрюваний та його захисник підтримали клопотання та просили звільнити підозрюваного від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, при цьому свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підозрюваний визнав повністю, підтвердивши факт порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, внаслідок чого вчинив наїзд на потерпілого, який отримав тілесні ушкодження. У вчиненому щиро покаявся, а також зазначив, що примирився з потерпілим та відшкодував йому завдані збитки.

Потерпілий не заперечував проти звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності та зазначив, що примирився з підозрюваним. Претензій матеріального характеру до підозрюваного не має, оскільки останній відшкодував йому заподіяні в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитки, понесені на лікування.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 12 КК України вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення є необережним нетяжким злочином та не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, а також до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 вчинив необережний нетяжкий злочин не в стані сп`яніння, примирився з потерпілим та в клопотанні вказано про відсутність матеріальних збитків від злочину. Крім того, потерпілий підтвердив повне відшкодування йому шкоди.

При цьому підозрюваний згідно з клопотанням та вимогою про судимість є не судимим.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, встановлені судом під час розгляду клопотання обставини є підставою для закриття кримінального провадження та звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, оскільки він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відшкодував завдану його діями шкоду та не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речовий доказ: автомобіль «ВАЗ 111830» реєстраційний номер НОМЕР_1 - підлягає залишенню у особи, у якої він був вилучений та переданий на відповідальне зберігання, ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, вбачається, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду. Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки ст. 126 КПК України визначено, що вказане питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

У зв`язку з цим, з підозрюваного підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 2059,44 грн та експерта Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України в сумі 1887,71 грн.

Керуючись статтями 284, 288, 314, 370, 374 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження №0001353 від 30.09.2021 відносно ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Речовий доказ автомобіль «ВАЗ 111830» реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити у особи, у якої він був вилучений та переданий на відповідальне зберігання, ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) грн 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України в сумі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн 71 коп.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1