Справа № 307/3909/21
Провадження №1-кс/307/1072/21
У Х В А Л А
іменем України
09 листопада 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:
слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, несеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000638 від 07 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Вказує на те, що працівниками сектору захисту інтересів суспільства і держави ГУНП в Закарпатській області 06 листопада 2021 року, близько 15 години 30 хвилин, на узбіччі в с. Лопухів Тячівського району Закарпатської області, було виявлено вантажний автомобіль марки "Урал", з державним номерним знаком НОМЕР_1 , із напівпричепом, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який в свою чергу завантажений деревиною, а саме 75 стовбурів дерев різних діаметрів та різними довжинами 9-8 метрів.
Окрім цього, в ході огляду на стовбурах дерев виявлено бирки, перевіривши які, через програму ЛІАЦ, встановлено розбіжності з діаметрами деревин. В подальшому встановлено, що згідно ТТН №1 від 05 листопада 2021 року, яка виписана ФОП ОСОБА_8 , деревину в кількості 29,67 м.куб. повинен був перевезти водій ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_1 до ФОП ОСОБА_5 , в смт. Усть-Чорна. Також, ФОП ОСОБА_8 було надано ТТН, щодо підтвердження походження деревини, а саме ТТН серії ЗКБ №563473 від 01 листопада 2021 року, ТТН серії ЗКБ №563491 від 05 листопада 2021 року та ТТН серії ЗКБ №563495 від 06 листопада 2021 року.

Деревину було розвантажено на території лісопилорами ФОП ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказаний огляд місця події і подальше вилучення вище вказаних транспортних засобів були вчиненні старшим слідчим Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та предметів кримінального правопорушення, при цьому, зазначені заходи були проведені з дотриманням вимог статей 233 та 234 КПК України.

08 листопада 2021 року слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 вказану лісопродукцію визнано речовими доказами.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме: 75 стовбурів дерев, довжиною приблизно 7, 8, 9 метрів із забороною розпорядження, користуватися та відчужувати його.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та пояснив, що ним, без дозволу власника майна та ухвали суду було оглянуто транспортний засіб та вилучено деревину. В подальшому дану деревину, без його згоди було розвантажено на території ФОП ОСОБА_10 . Після цього, дану деревину ним було визнано речовим доказом та поміщено на зберігання на території ФОП ОСОБА_10 .. При цьому, у нього відсутні будь-які документи про передачу даної деревини на зберігання ОСОБА_10 .

В судовому засіданні ОСОБА_8 та ОСОБА_5 проти клопотання заперечити та пояснили, що ніхто не надавав дозволу слідчому на огляд автомобіля та деревини. Також, за таким дозволом слідчий не звертався до суду. Розбіжність між деревиною та бірками на неї пояснюють тим, що працівники поліції умисно знімали бірки з деревини та міняли їх місцями. Крім цього зазначили, що жодного вилучення деревини не було, оскільки вони, нібито після вилучення, і надалі вільно могли розпоряджатися деревиною.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000638 від 07 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Із протоколу огляду місця події від 06 листопада 2021 року відомо, що слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , в с. Лопухів, був оглянутий вантажний автомобіль марки "Урал", з державним номерним знаком НОМЕР_1 , із напівпричепом, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , на якому була навантажена деревина в кількості 75 стовбурів, яка була ним вилучена.
Після вилучення (якого фактично не відбулося), дана деревина нікому не була передана на зберігання.
В подальшому, 06 листопада 2021 року, слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 повторно оглянув вищезазначену деревину на території лісопилорами ФОП ОСОБА_10 , яка була вже розвантаженою після її вилучення та без відома слідчого. У протоколі зазначено, що огляд проводився на підставі добровільної згоди, однак кого саме, не зазначено і суду не подано.

Постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 08 листопада 2021 року 75 стовбурів дерев довжиною приблизно 7, 8, 9 метрів, які було вилучено на підставі протоколу огляду від 06 листопада 2021 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000638 від 07 листопада 2021 року.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №1 від 05 листопада 2021 року, вбачається, що відправником деревини є ФОП ОСОБА_8 , а отримувачем є ФОП ОСОБА_5 .

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.188 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Із змісту клопотання та долучених до нього письмових доказів вбачається, що клопотання про арешт майна, не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, тому підлягає поверненню для усунення недоліків, з наступних підстав.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що власник чи володілець тимчасово вилученого майна не давав дозвіл на його огляд.

Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Однак, всупереч вищезазначеним вимогам закону слідчий провівши огляд транспортного засобу та деревини, тобто іншого володіння особи, без згоди власника чи володільця майна, та вилучивши майно, не звернувся з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду.

Оскільки слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про обшук (огляд), відповідно до вимог ч.3 ст.233 КПК України, встановлені внаслідок такого обшуку (огляду) докази (протоколи огляду місця події від 06 листопада 2021 року) є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Отже, дане майно не може вважатися тимчасово вилученим, оскільки протоколи огляду місця події від 06 листопада 2021 року є недопустими доказами.

Також, слід зазначити, що у постанові слідчого від 08 листопада 2021 року зазначено, що 75 стовбурів дерев визнано речовими доказами по кримінальному провадженні, і останні поміщені на зберігання на територію ФОП ОСОБА_10 , в АДРЕСА_2 , хоча жодних доказів того, що ОСОБА_10 взяв на зберігання дану деревину, суду не подано.

Крім цього, дане клопотання, яке погоджено прокурором, не містить дати такого погодження (зазначено рік, місяць, однак не зазначено число).

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що дане клопотання, хоча і погоджене прокурором, подане з грубим порушенням вимог КПК України, а тому його необхідно повернути прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години, для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1