Справа № 671/171/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м. Волочиськ

Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 01 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в :

Старший дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду 01.02.2022 року з клопотанням, погодженим прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 01 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Як зазначено в клопотанні, 31.01.2022 року до відділу поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення працівника УПП в Хмельницькій області ДПП ОСОБА_5 про те, що 31.01.2022 року близько 13:05 год., на стаціонарному посту смт Війтівці Хмельницького району, було зупинено автомобіль марки «Mitsubishi L 200», легковий пікап В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, під керуванням водія ОСОБА_6 . При огляді свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також при перевірці ідентифікаційного номера кузова вказаного транспортного засобу, виявлено невідповідності, що може свідчити про ознаки підроблення.
За вказаним фактом 01 лютого 2022 року сектором дізнання відділу поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Дізнавач вказав, що 31.01.2022 року проведено огляд місця події та встановлено, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Mitsubishi L 200», легковий пікап В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , однак на дублюючій табличці вказаного автомобіля ідентифікаційний номер із позначеннями НОМЕР_4 .
Зазначив, що після огляду місця події, було вилучено вищевказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане Козятинським ВРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_2 , ТОВ «Знак» Консорціуму «ЄДАПС» Зам. 0018-2014.01, які 01.02.2022 року визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно витягу з бази АМТ (МВС) реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований за автомобілем марки «Mitsubishi L 200», синій, 2008 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.08.2014 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , видане Козятинським ВРЕВ Вінницької області на ім`я ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, щовилучені автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу мають суттєве значення для встановлення всіх важливих обставин в даному кримінальному провадженні та необхідні для подальшого експертного дослідження, тому необхідно накласти арешт на вказане вище майно.
Дізнавач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності у зв`язку із введеними карантинними заходами пов`язаними із розповсюдженням вірусу «Ковід-19», клопотання підтримує повністю та просить його задовольнити.
Розглянувши подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається із вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих матеріалів, вилучене майно, на яке просить накласти арешт дізнавач та яке містить на собі сліди кримінального правопорушення, визнано речовими доказами.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливого їх пошкодження чи приховування, слід накласти арешт на вилучене майно, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України,-

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000022, а саме на автомобіль марки «Mitsubishi L 200»,легковий пікап В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ТОВ «Знак» Консорціуму «ЄДАПС» Зам. 0018-2014.01, видане Козятинським ВРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_7 .

Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: