Справа № 188/1523/21
Провадження № 1-кп/188/59/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000159 від 25.09.2021р. відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Першотравенськ

Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає по

АДРЕСА_2 , громадянин України, не працює,

не одружений, паспорт НОМЕР_1 , виданий 21.04.2010р.

Першотравенським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській

області, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким,

що не має судимості,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4

за участю захисника: ОСОБА_5

за участю потерпілого: ОСОБА_6

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 25.09.2021 року приблизно о 12 годині 20 хвилин перебував у будинку АДРЕСА_2 , де у нього виникла сварка з тіткою ОСОБА_7 . У ході сварки у ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 25 вересня 2021 року приблизно о 12 годині 20 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті потерпілому, не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 один удар кухонним ножем у задню поверхню грудної клітини ліворуч, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч, що починається колото-різаною раною на шкіряних покровах задньої поверхні грудної клітини ліворуч з переходом на поперекову ділянку з ушкодженням нирки та підшлункової залози, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13:22 год. Смерть ОСОБА_7 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, що починається колото-різаною раною на шкіряних покровах задньої поверхні грудної клітини ліворуч з розповсюдженням на поперекову ділянку: з ушкодженням шкіри, підлеглої жирової клітковини, надниркової клітковини, фіброзної капсули лівої нирки з подальшим наскрізним ушкодженням верхівки лівої нирки, наскрізним ушкодженням тіла підшлункової залози, яке супроводжувалось внутрішньою та зовнішньою кровотечею та ускладнилось розвитком гострої крововтрати, що й призвело до безпосередньої причини смерті.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, зазначивши, що він дійсно 25.09.2021 року разом зі своєю тіткою ОСОБА_7 та її співмешканцем ОСОБА_8 вживали спиртні напої, в процесі вживання яких у нього з тіткою розпочалася сварка, в результаті якої він один раз вдарив її ножем у спину під лопаткою. Потім він кинув ніж і одразу зателефонував до швидкої допомоги і поліції. Про скоєне дуже шкодує та щиро кається.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що обвинувачений є його рідним сином, а ОСОБА_7 була його рідною сестрою, які проживали в одному будинку, доглядаючи бабусю. Вони часто разом, в тому числі і з співмешканцем ОСОБА_7 ОСОБА_8 , вживали спиртні напої. ОСОБА_7 часто провокувала сварки з усіма, в тому числі і з обвинуваченим, дуже часто це відбувалось без будь-якої причини. 25.09.2021 року йому зателефонував обвинувачений і повідомив, що він зарізав тітку. Претензій він до сина немає, просив його суворо не карати і призначити йому мінімальне покарання, оскільки син не ухилявся від слідства, сам викликав швидку допомогу і поліцію, щиро розкаявся у скоєному і не заслуговує на суворе покарання.

Крім того, вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- рапортами ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 25.09.2021р., згідно яких вбачається, що ОСОБА_3 повідомив про те, що 25.09.2021р. о 12:27 год. за адресою: АДРЕСА_2 , він вдарив кухонним ножем свою тітку ОСОБА_7 у спину один раз (а.с. 56-57);

Вказаним доказом підтверджується, що саме обвинувачений, а не інша особа першим повідомив працівників поліції про скоєне, не переховувався від органів поліції, викликав швидку допомогу з наміром врятувати життя потерпілій.

- протоколом огляду місця події від 25.09.2021р., відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав обвинувачений та ОСОБА_7 разом із співмешканцем ОСОБА_8 , який є власником вказаного домоволодіння (а.с. 58-67);

- протоколом огляду трупа від 25.09.2021р., відповідно до якого в приміщенні моргу КЗ «Першотравенська МЛ» було оглянуто труп ОСОБА_7 , 1967р.н. (а.с. 69-74);

- висновком експерта № 720 від 27.09.2021р., в ході якого смерть ОСОБА_7 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, що починається колото-різаною раною на шкіряних покровах задньої поверхні грудної клітини ліворуч з розповсюдженням на поперекову ділянку: з ушкодженням шкіри, підлеглої жирової клітковини, надниркової клітковини, фіброзної капсулу лівої нирки з подальшим наскрізним ушкодженням верхівки лівої нирки, наскрізним ушкодженням тіла підшлункової залози, яке супроводжувалось внутрішньою та зовнішньою кровотечею та ускладнилося розвитком гострої крововтрати, що й призвело до безпосередньої причини смерті. При експертизі трупу виявлено: проникаюче колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч, що починається колото-різаною раною на шкіряних покровах задньої поверхні грудної клітини ліворуч з переходом на поперекову ділянку та продовжується у раньовий канал довжиною близько 12,2 см, з направленням його зверху-донизу, зліво-направо, та ззовні-усередину, з ушкодженням шкіри, підлеглої жирової клітковини, надниркової клітковини, фіброзної капсулу лівої нирки з подальшим наскрізним ушкодженням верхівки лівої нирки у вигляді «щілевидного», розміром 2,1х0,2 см, глибиною до 1,2 см з ушкодженням коркової речовини, піраміди мозкової речовини, та підлеглих судини, з подальшим наскрізним ушкодженням тіла підшлункової залози розміром 1,6х0,1 см з подальшим розповсюдженням на підлеглу жирову клітковину де й затухає на ній. Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч, що починається колото-різаною раною на шкіряних покровах задньої поверхні грудної клітини ліворуч з переходом на поперекову ділянку з ушкодженням нирки та підшлункової залози, виникло прижиттєво за короткий проміжок часу до настанням смерті, по ударному механізму, від дії тупого твердого предмету, який мав колючо-ріжучі властивості, та за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до настання смерті останньої. Згідно трупних явищ, виявлених при експертизі трупу, смерть ОСОБА_7 настала більш ніж 36 годин до початку проведення розтину. Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч, що починається колото-різаною раною на шкіряних покровах задньої поверхні грудної клітини ліворуч з переходом на поперекову ділянку з ушкодженням нирки та підшлункової залози, виникло прижиттєво за короткий проміжок часу до настанням смерті, по ударному механізму, від дії тупого твердого предмету, який мав колючо-ріжучі властивості, та за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до настання смерті останньої (а.с. 77-82);

- протоколом огляду речей від 27.09.2021р., в ході огляду якого було оглянуто речі ОСОБА_7 , а саме: футболка блакитного кольору, светр світло-коричневого кольору, кофта на блискавці, джинси темно-синього кольору (а.с. 83-88).

Вказані докази підтверджують дійсні обставини справи та підтверджують кваліфікацію вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Вказаними доказами підтверджується, що саме обвинувачений, а не стороння особа, наніс потерпілій ОСОБА_7 відповідне тілесне ушкодження та саме в ту ділянку тулуба, про яку розповів обвинувачений.

Вказані обставини повністю узгоджуються в цій частині з показами обвинуваченого та не суперечать матеріалам кримінального провадження.

Ці факти встановлені в судовому засіданні шляхом усестороннього дослідження та вивчення всіх доказів в кримінальному провадженні та допиту потерпілого.

Інші докази, крім перелічених вище, стороною обвинувачення та обвинуваченим суду не надавалися.

Так, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно зі ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Докази у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Дослідивши докази обвинувачення суд вважає їх належними, допустимими і достатніми для висновку, що поза розумним сумнівом вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, факт скоєння ним кримінального правопорушення є повністю доведеним та таким, що не підлягає сумніву.

Суд вважає юридичну кваліфікацію скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України правильною за ознаками вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує, що він відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, але має стабільний дохід у вигляді пенсії по інвалідності, оскільки є інвалідом 3 групи, у скоєному щиро розкаявся та повністю засуджує свій вчинок, претензій до обвинуваченого потерпілий не має та просив його суворо не карати.

Згідно ст. 66 КК України щире каяття може бути визнано обставиною, що пом`якшує покарання винного, щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. При розгляді кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_3 протягом всього розгляду справи визнавав свою провину та виявляв щирий жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення, що, на думку суду, є підставою вважати, що обвинувачений дійсно щиро розкаявся і за будь-яких обставин не повторив би скоєного знову.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України є такою, що пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, є такою, що обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства, у виді реального позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні: светр світло-коричневого кольору зі слідами РБК та отвором, кофту спортивну на блискавці зі слідами РБК та отвором, джинси темно-синього кольору зі слідами РБК, чарку скляну № 1, чарку скляну № НОМЕР_2 , пляшку скляну, які на підставі квитанції № 273/2148 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 3 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначивши покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання, тобто з 25.09.2021 року.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні: светр світло-коричневого кольору зі слідами РБК та отвором, кофту спортивну на блискавці зі слідами РБК та отвором, джинси темно-синього кольору зі слідами РБК, чарку скляну № 1, чарку скляну № НОМЕР_2 , пляшку скляну, які на підставі квитанції № 273/2148 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 3 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1