У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2021 Справа №607/21963/21

(провадження № 1-кс/607/7136/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИЛА:

30 листопада 2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просив скасувати арешт з автомобіля марки «Ford» моделі «Trucks 1833 D DC», р.н. НОМЕР_1 , типу «спеціальний вантажний підмітально-прибиральна».

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року було задоволено клопотання про накладення арешту, в тому числі, на вищевказаний автомобіль, який був вилучений 28 жовтня 2021 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, шляхом заборони його відчуження. Як вказує заявник, з ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на зазначений транспортний засіб було накладено з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних в ухвалі слідчого судді транспортних засобів. Вищевказаний транспортний засіб належить ТОВ «БЕСТ-ЛІЗИНГ». На думку заявника, на даний момент відпала потреба в подальшому арешті вказаного автомобіля, оскільки проведено всі необхідні дослідження із даним транспортним засобом, а тому просив скасувати арешт та надати право користування ним для реалізації свого законного права власності на нього.

У судовому засідання ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Неявка прокурора не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ст. 174, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши пояснення, розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Як вбачається ухвали слідчого судді від 02 листопада 2021 року (справа №607/19824/21), слідчий суддя врахувала, що вилучені 28 жовтня 2021 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби автомобіль марки Volkswagen Golf 2 1.6 D р.н. НОМЕР_2 та автомобіль марки Ford моделі Trucks 1833D DC р.н. НОМЕР_1 типу «спеціальний вантажний підмітально - прибиральна», належать до категорії майна, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначених у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даних транспортних засобів, на такі слід накласти арешт. До того ж, слідчий суддя вказала, що арешт майна у цьому випадку є необхідним та достатнім заходом для забезпечення збереження речових доказів та пропорційним втручанням у право власності ОСОБА_5 та ТОВ «БЕСТ-ЛІЗИНГ» , тому клопотання про арешт майна слід задовольнити та накласти арешт на зазначені транспортні засоби із забороною їх відчуження, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду.
Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на власника майна. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які надані слідчому судді. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.
Із ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на вказаний транспортний засіб, убачається, що мотивуючи своє клопотання прокурор вказав, що під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 був водієм автомобіля марки «Ford» моделі «Trucks 1833D DC», р.н. НОМЕР_1 , типу «спеціальний вантажний підмітально - прибиральна».
Разом із тим, із долученого заявником свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що власником зазначеного автомобіля є ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ», а не ОСОБА_3 .
Доводи клопотання про те, що арешт необхідно скасувати для можливості використовувати вказане майно та реалізовувати своє законне право власності на даний транспортний засіб, не обґрунтовані, оскільки заявник не є власником даного транспортного засобу, а жодних інших доказів, які б підтверджували право володіння ОСОБА_3 цим транспортним засобом, слідчому судді не надано.
Те, що на момент ДТП ОСОБА_3 керував зазначеним транспортним засобом, не підтверджує ані права власності ОСОБА_3 на вказаний автомобіль, ані володіння цим автомобілем.
Як пояснив ОСОБА_3 у судовому засіданні, він працює водієм у ТОВ «Технобудцентр» і в межах трудових відносин до його трудових обов`язків входило керування вищевказаним транспортним засобом. Проте, жодних документів на підтвердження зазначеного він не має.
Відтак, у разі, якщо між ТОВ «Технобудцентр» та ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» як власником майна існують певні договірні правовідносини, які надають ТОВ «Технобудцентр» право володіння вищевказаним автомобілем, то ТОВ «Технобудцентр» як володілець майна не позбавлений можливості звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту.
Таким чином, оскільки ОСОБА_3 не надав жодних доказів про те, що він є володільцем транспортного засобу, про скасування арешту якого він звернувся з даним клопотанням, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.
При цьому слідчий суддя роз`яснює право повторно звернутись із клопотанням про скасування арешту майна після того, як відпадуть обставини, що стали підставою для відмови у задоволенні цього клопотання.
Керуючись ст. ст. 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна автомобіля марки «Ford» моделі «Trucks 1833 D DC», р.н. НОМЕР_1 , типу «спеціальний вантажний підмітально-прибиральна», відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1