н/п 1-кс/953/8677/21
08.09.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на автомобіль «ЗАЗ Деу Ланос» д.з. НОМЕР_1 шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження. Зберігання автомобіля «ЗАЗ Деу Ланос» д.з. НОМЕР_1 згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 просить доручити працівникам майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Під час досудового розслідування встановлено, що 05.09.2021 близько 04:15 год. на пр. Тракторобудівників в районі буд. 138 в м. Харкові, автомобілем «ЗАЗ Деу Ланос» д.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 стався наїзд на пішохода ОСОБА_6 . В результаті даної ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, закритого перелому верхньої третини правої голені.
Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль «ЗАЗ Деу Ланос» д.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор вказує, що автомобіль «ЗАЗ Деу Ланос» д.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження.
Посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучений автомобіль «ЗАЗ Деу Ланос» д.з. НОМЕР_1 має бути використаний у кримінальному провадженні в якості речового доказу, прокурор просить накласти арешт на автомобіль.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Вилучений відповідно до протоколу огляду місця події автомобіль «ЗАЗ Деу Ланос» д.з. НОМЕР_1 , який зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику використання вказаного майна, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль «ЗАЗ Деу Ланос» д.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони ремонтування, відчуження, розпорядження та користування майном.
Зберігання автомобіля «ЗАЗ Деу Ланос» д.з. НОМЕР_1 здійснювати на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1