У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/729/22

пр. 1-кс/336/109/2022

28 січня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області

про продовження строку тримання під вартою: відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, українки, учениці 2 курсу ЗМВПТУ, не заміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001199 від 18 жовтня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 296, ч.2 ст.189, ч.3 ст. 300, ст. 166 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор наполіг на заявленому клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 , з думкою якої погодилися і підозрювана, і її законний представник, заперечила на клопотання, просила обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Заслухавши думки учасників судового засіданні, перевіривши клопотання та доводи прокурора наданими доказами, слідчий суддя дійшов висновку про те, що строк тримання під вартою підозрюваної підлягає продовженню на підставі нижче наведеного.

Так, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, 07.12.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, ч. 2 ст. 296 КК України.
З обставин вказаної підозри слідує наступне:
«22.11.2021, приблизно о 19 годині 00 хвилин, неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно із неповнолітніми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та невстановленими вході досудового розслідування особами, прибули до двору школи АДРЕСА_2 , де зустрілись із потерпілими, неповнолітніми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . В ході бесіди, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими вході досудового розслідування особами, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується посяганням на суспільні відносини, задля збереження яких підтримується громадський порядок, почали безпідставно провокувати конфлікт з неповнолітніми потерпілими, грубо та нецензурно висловлюватись у їх бік, при цьому принижуючи їх людську честь та гідність.
Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими вході досудового розслідування особами, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства та хуліганських спонукань, в основі яких лежить розгнузданий егоїзм, злобність і незадоволеність, що сягають до беззвітної люті і відчаю, викликаного розбіжністю між рівнем домагань особи та наявними можливостями їх здійснення, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, знаходячись на подвір`ї Запорізької загальноосвітньої школи №12, яка розташована за адресою м. Запоріжжя, вул. Іванова, 12-А, наносячи удари в область голови та тулуба, повалили потерпілих, неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на землю, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, що принижує честь та гідність людини.
Далі, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені вході досудового розслідування особи, діючи спільно, з особливою зухвалістю, проявляючи свою зневагу до суспільства та існуючих правил та норм моралі в суспільстві, використовуючи свою чисельну перевагу та безпорадний стан неповнолітніх потерпілих, підтримуючи злочинні дії один одної, не зупиняючись на досягнутому, не зважаючи на благання потерпілої ОСОБА_9 припинити протиправні дії, продовжили безпричинно наносити удари кулаками рук та ногами в область голови, тулуба та ніг потерпілих, неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , при цьому виражаючись у їх бік нецензурною лайкою, принижуючи честь та гідність.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлених вході досудового розслідування осіб, потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лобу, носу та обличчя, потерпілій ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лоба, на нижньому повіці правого ока, на задній поверхні шиї, на задній поверхні шиї з переходом на ділянку спини, в проекції правої лопатки; саден в ділянці правої щоки, в лівій поперековій ділянці, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2217п від 24.11.2021 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, потерпілій ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лоба, в ділянці правого плеча, в поперековій ділянці праворуч, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2221п від 24.11.2021 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Крім того, 22.11.2021, приблизно о 19 годині 00 хвилин, неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попереньою змовою групою осіб, перебуваючи у дворі школи № 12 по АДРЕСА_3 разом із потерпілими, неповнолітніми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , усвідомлюючи, що останні не мають перед нею фінансових зобов`язань, на ґрунті неприязних відносин, вирішила заволодіти майном ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тому у ОСОБА_5 та невстановлених вході досудового розслідування осіб, виник злочинний умисел, направлений на вимагання у потерпілих грошових коштів.
Надалі неповнолітня ОСОБА_5 спільно з невстановленими вході досудового розслідування особами, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим умислом спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, з метою наживи, застосувавши до потерпілих насильство, що виразилось у безпричинному нанесенні ударів кулаками рук та ногами в область голови, тулуба та ніг потерпілих, неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 почала вимагати з останніх грошові кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, для припиненні подальшого переслідування останніх.
Не зупиняючись на досягнутому, неповнолітня ОСОБА_5 спільно з невстановленими вході досудового розслідування особами, будучи роздратованою тим, що почула від потерпілої, неповнолітньої ОСОБА_9 заперечення у передачі грошових коштів та благання припинити протиправні дії, використовуючи безпорадний стан потерпілих, реалізуючи свій злочинний умисел, продовжила безпричинно наносити удари кулаками рук та ногами в область голови, тулуба та ніг потерпілих, неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та з корисливого мотиву, з метою наживи почала вимагати з останніх грошові кошти в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень».
Так, за положеннями чинного кримінально-провесуального Закону України при обранні запобіжного заходу має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
При цьому, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи задля висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).
З наданих зокрема доказів: протоколів допитів потерпілих, протоколів допитів свідків, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколу огляду відеозапису, який був виявлений та завантажений з загальнодоступної телеграм-групи «Это Запорожье» в месенджері «Telegram», протоколу слідчого експерименту, висновків судових медичних експертів - вбачається, що вищевказана підозра є обґрунтованою.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 від 8 грудня 2021 року задоволено клопотання і обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 5 лютого 2022 року включно.
Слідчий суддя зазначає, що обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів ОСОБА_5 вже перевірялась ще в ході обрання запобіжного заходу.
Ризиком у контексті кримінального провадження (ст. 177 КПК України) є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрювана, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрювана з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій, оскільки зокрема санкція ч.2 ст. 189 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Наведене дає суду достатні підстави вважати наявним щодо підозрюваної ризика, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа «Ілійков проти Болгарії»).
При цьому, в січні 2022 року на судовий розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли два обвинувальних акти щодо ОСОБА_5 у вчиненні тяжких злочинів - кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України.

Наведене дає суду достатні підстави вважати наявним щодо підозрюваної ризика, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Більш того, при вирішенні клопотання про продовження строку тримання підозрюваної під вартою слідчий суддя також враховує, що досудове розслідування не завершено, тримання підозрюваної під вартою вимагає серйозність повідомленої підозри.
Застосування ж більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, бо за наявності підстав вважати, що підозрювана, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та, як наслідок, з метою уникнення відповідальності за вчинене вона може і розпочати переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Отже, прокурор довів наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження слідчий суддя може констатувати сукупність підстав для продовження дії відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, який слідчий суддя вважає за доцільним встановити тривалістю до 7 березня 2022 року включно, враховуючи те, що постановою прокурора строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні й було продовжено до 7 березня 2022 року.
На думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу по даному кримінальному провадженню щодо підозрюваної а тому необхідно продовжити останній запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд не визначає розміру застави, оскільки ОСОБА_12 підозрюється у кримінальних правопорушеннях, вчинених із застосуванням насильства.
Оскільки завершити досудове розслідування до визначеного Законом строку не вбачається можливим, підстав для зміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу немає, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 7 березня 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.
Визначений час проголошення повного тексту ухвали 1 лютого 2022 року о 8-30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1