Єдиний унікальний номер № 285/6454/21
Провадження № 1-кп/0285/293/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирсчької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Новоград-Волинський кримінальне провадження № 0001424 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого: 10.08.2009 року Староконстантинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, 18.04.2014 року звільнений по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з угодою про визнання винуватості, -
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 15.11.2018 року близько 07 год. 50 хв., керував технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Рухаючись зазначеним транспортним засобом у правій смузі руху на вул. Шепетівська в м. Новоград-Волинський Житомирської області, у напрямку перехрестя з вул. Шевченка, на заокругленій ділянці дороги ліворуч, зі швидкістю 57.3…73.6 км/год, наближаючись до місця на проїзній частині, розташованій неподалік будинку № 2а, в межах населеного пункту м. Новоград-Волинський, водій ОСОБА_4 в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів №1306 від 10.10.2001 року, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год, порушуючи вимоги п. 2.3.б) зазначених Правил, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, в порушення вимог п. 12.3 Правил, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди,порушивши вимоги п. 10.1 вказаних вище Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив виїзд керованого автомобіля на праве узбіччя, де допустив наїзд передньою частиною свого транспортного засобу на велосипедиста ОСОБА_6 , яка рухалась попереду у попутному напрямку, перевозивши пасажира ОСОБА_7 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани на верхній повіці лівого ока, синців на повіках лівого ока, садна у виличній ділянці зліва, гематоми м`яких тканин голови в лобно-тім`яних ділянках справа і зліва, у висково-навколоочній ділянці зліва, потиличній ділянці зліва, переломи кісток склепіння та основи черепа в ділянці тім`яних кісток, лівої вискової кістки, потиличної кістки зліва, крововиливи /забої/ лобної долі лівої півкулі головного мозку, субдуральна гематома в ділянці лобної долі лівої півкулі головного мозку, які входять в комплекс відкритої черепно-мозкової травми, належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Тілесні ушкодження у вигляді забоїв колінних суглобів із саднами на внутрішній поверхні правого колінного суглоба, на передній поверхні лівого колінного суглоба, належать до легких тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), 10.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
У даному кримінальному провадженні 03.12.2021 року між прокурором та підозрюваним укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України - у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та погодились на покладення на ОСОБА_4 обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Законний представник потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , не заперечила стосовно затвердження угоди.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність обтяжуючих обставин, а саме вчинення злочину щодо малолітньої дитини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, позицію законного представника потерпілої, яка просила затвердити угоду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України та угоди про визнання винуватості з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертиз у розмірі 7139,68 гривень.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.12.2021 року, укладену між прокурором Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03.12.2021 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Речові докази, а саме: автомобіль «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у власника ОСОБА_4 - залишити у володінні ОСОБА_4 , велосипед «Либідь», який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області, повернути у володіння ОСОБА_6 .

Стягнути ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 7139 грн. 68 коп., а саме:

- за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №3/1046 від 14.12.2018 в сумі 1144,00 грн.;

- за проведення транспортно-трасологічної експертизи №3/1045 від 14.12.2018 року в сумі 1144,00 грн.;

- за проведення експертизи обставин та механізму ДТП №3/137 від 18.02.2019 року в сумі 1144,00 грн.;

- за проведення експертизи обставин та механізму ДТП №3/736 від 02.09.2019 року в сумі 1256,08 грн.;

- за проведення експертизи обставин та механізму ДТП №2147/19-25 від 10.03.2020 року в сумі 2451,60 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1