У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув а порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Адвокат ОСОБА_4 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.09.2021 року.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення .

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в скарзі, належним чином не встановив фактичні обставини справи.
Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, а тому такою, що підлягає скасуванню.
Вказує, що судове рішення ухвалене всупереч та з порушенням і без застосування норм матеріального права, які мають найвищу юридичну силу.
Щодо дотримання строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 30.09.2021 року, то апелянт зазначив, шо строк на апеляційне оскарження був пропущений з вини суду, недотримання строків встановлених в ст.306 ч.3, ст.376 ч.7 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
16.09.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення..
Скаргу ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що 08.09.2021 було повідомлено за вих.№9/ЛВЕ-ДБР-МОП-1 від 06.09.2021 в.о. керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 в порядку ст..214 КПК України про вчинення службовими особами Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області злочинів за ч.2 ст.366, ст. 364,367, ч.3 ст.365, ч.1 ст.396 КПК України, про складання і видачу завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до них завідомо неправдивих відомостей, нездійснення дізнання і досудового слідства у встановлені розумні процесуальні строки, перевищення службових повноважень, приховання злочинів від реєстрації і розслідування.

Посилаючись на те що відомості про кримінальні правопорушення, які зазначені у його заяві не були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань, просив зобов`язати слідчого вчинити певні дії згідно ст.214 КПК України.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу, дійшов висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню.
Дане рішення обгрунтував тим, що подана заява, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів. Подана заява має відсильний характер до невизначеного обсягу раніше поданих ОСОБА_5 заяв, клопотань, повідомлень, ухвал слідчих суддів, а також щодо невизначеного кола учасників, невизначеної кількості кримінальних проваджень та вчинення по них неконкретизованих процесуальних дій, чіткий перелік яких не наведено.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
В письмовому клопотанні апелянт просить розглянути апеляційну скаргу за його відсутності, а саме в порядку письмового провадження.
У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.
Вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд дійшов наступного.
Згідно вимог ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 та його представник не були присутні в судовому засіданні суду першої інстанції та рішення було винесене без їх участі.
З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права особи на захист своїх законних прав та інтересів, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України, колегія суддів вважає за потрібне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи приписи ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є виявлення діяння, яке містить склад злочину, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.
До елементів складу злочину відносять: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону, кожені з яких неможливо визнати елементом складу злочину без певних ознак. До ознак об`єкта злочину, крім суспільних відносин, що охороняються кримінальним законом, віднесено предмет злочину. Об`єктивну сторону характеризують: дія (бездіяльність), злочинні наслідки, причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) та наслідками, що настали, час, місце, спосіб, обстановка, знаряддя та засоби вчинення злочину. Суб`єкт злочину: осудність, вік, з якого настає кримінальна відповідальність, посадове становище, відношення до військової служби тощо. Суб`єктивну сторону: вина, мотив, мета та емоційний стан.
Відповідно до диспозицій особливої частини КК України, карним діянням є діяння що містить ознаки складу злочину. Тому, фактична відсутність в відомостях про діяння чи бездіяльність обставин, що вказують на наявність ознак складу злочину, позбавляє слідчого (прокурора) законного права вносити зазначені відомості до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, прийнятим на виконання вимог КПК.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Оскільки аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Згідно з ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.
У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17 червня 2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідник питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
Слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що скарга ОСОБА_5 не має достатніх даних вважати, що подана ним заява містить об`єктивні відомості, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення дізнавачем СД Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області (після організаційно-штатних змін ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області) ОСОБА_8 , оскільки одного посилання скаржника у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, на ст.214 КПК України не є достатнім для внесення даних, на які посилається скаржник, до ЄРДР.
З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Твердження апелянта щодо того, що судове рішення ухвалене всупереч та з порушенням і без застосування норм матеріального права, які мають найвищу юридичну силу, не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а через це не має підстав надати ОСОБА_5 можливість ініціювати початок кримінального провадження.
Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Оскільки колегією судів встановлено, що рішення слідчого судді є законним та обгрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :

Поновити адвокату ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2021 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2021 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: