У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 червня 2021 року про відмову в задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
засуджений
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 червня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в порядку ст. 82 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Засуджений ОСОБА_5 не погоджується з ухвалою суду Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 червня 2021 року.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.

01.06.2021 р. до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання ОСОБА_5 про вирішення питання стосовно заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Врахувавши матеріали особової справи, зокрема дані характеристики та довідки про заохочення і стягнення, відносно засудженого ОСОБА_5 за весь період відбування ним покарання, суд першої інстанції дійшов висновку, що вони не свідчать про те, що останній твердо став на шлях виправлення, оскільки заохочення самі по собі не доводять виправлення засудженого, а відтак, відмовив у задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в порядку статті 82 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

За змістом ст. 82 КК України, єдиною і достатньою підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_5 засуджений вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.12.2015 р. за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 14 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 26.02.2014 р. (дня його фактичного затримання).
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.06.2016 р. засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.02.2014 р. по 05.04.2016 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, на день подачі до суду першої інстанції клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, ОСОБА_5 , засуджений за умисний особливо тяжкий злочин, відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом, а тому до нього можуть бути застосовані положення ст. 82 КК України.

Разом з тим, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Розглядаючи клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суд зобов`язаний перевірити дані, що підтверджують виправлення засудженого, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.
Приймаючи рішення про задоволення заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або відмову в такій, суд повинен його мотивувати.
Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

З характеристики і довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , затверджених начальником Державної установи «Вознесенська виправна колонія № 72», вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.02.2014 р. За час відбування покарання у Державній установі «Вознесенська виправна колонія № 72» засуджений ОСОБА_5 під контролем адміністрації установи дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи. За характером спокійний та врівноважений, під час проведення індивідуальних бесід не завжди відвертий, на зауваження реагує спокійно, у відношенні до засуджених загалом не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки, спокійно реагує на критику в свою адресу. У майстерні установи не працевлаштований. У програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі участі не приймає. Загалом на відділені веде пасивний пристосовницький спосіб життя. Зв`язок з рідними на низькому рівні.
Протягом часу відбуття покарання має 6 заохочень та 5 стягнень, які погашені у встановленому порядку.

Враховуючи викладене, як вірно зазначив суд першої інстанції, дані про особу засудженого та наявність у ОСОБА_5 заохочень не доводять виправлення засудженого і не свідчать про те, що він твердо став на шлях виправлення, оскільки 5 разів піддавався стягненням.

Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, належним чином врахував умови, передбачені ст. 82 КК України та погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що за період часу відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, а тому підстав для скасування ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 червня 2021 року, про що просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3