ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4455/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
перекладача ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зугдіді, Грузія, громадянин Грузії, із середньо освітою, одруженого, має малолітню дитину, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, підозрюваний у кримінальному провадженні № 0003341 від 11.11.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з процесуальним керівником звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думки підозрюваного, захисника та прокурора, встановив наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєданого з проникненням у інше приміщення.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальнепровадження № 0003341, відомості про яке 11.11.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 розробили спільний план по проникненню в підсобне приміщення та вчиненню крадіжки чужого майна, чітко розділивши між собою свої злочинні ролі. З метою вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 заздалегідь розділили свої злочинні ролі. 11.11.2021 приблизно о 14:00 год., ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 прийшли до ТРЦ «Ашан Рів Гош» що за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 17, з метою підшукування зручного підсобного приміщення для вчинення крадіжки. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 діючи обопільно та узгоджено, зайшли до магазину «USUPSO», що знаходиться у вказаному ТРЦ, з метою вчинення крадіжки з його підсобного приміщення. В подальшому знаходячись в магазині «USUPSO» відповідно до відведених ролей ОСОБА_9 почав відволікати увагу адміністратора магазину, а в цей час ОСОБА_8 проник до підсобного приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 перебуваючи в підсобному приміщенні побачив сейф, після чого побачив лист з написаним кодом від нього та ввівши його проник до сейфу, звідки викрав грошові кошти в сумі 6756 гривень. Після чого, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденими грошовими коштами зникли та розпорядились ними на власний розсуд, чим спричинили ФОП « ОСОБА_10 » матеріальний збиток на суму 6756 гривень.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків передбачених п. п. 1 п. 3 п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: - переховуватися від органів досудового розслідування, та/або суду, оскільки усвідомлюючи невідворотність реального покарання, а також тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років може спонукати до переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 , являється громадянином іншої держави, який не мас встановленого місця проживання на території України: - незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні. Потерпілий та свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них, підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на свідків, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце роботи та проживання;-вчинити інший злочин, оскільки ОСОБА_8 офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, та міцних соціальних зв`язків, що свідчить про високий рівень ризиків вчинення нових злочинів проти власності.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1 п. 3 п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу, пославшись на обставини викладені в ньому.
Захисник заперечував щодо задоволення клопотання у повному обсязі вважав клопотання необґрунтованим, пославшись на недоведеність не обґрунтованість заявлених у клопотанні ризиків, оскільки жодного належного обґрунтування неможливості запобігання ризиків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у клопотанні не наведено. Крім того, просив врахувати що підозрюваний має постійне місце проживання в Україні, раніше не судимий, що вказує на наявність міцності соціальних зв`язків.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника., вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав, вказав на відсутність заявлених ризиків.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з огляду на наступне.
На підставі наданих слідчим матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя встановив, що 11.11.2021 ОСОБА_5 , о 14 год. 20 хв. затриманий безпосередньо після вчинення злочину на підставі ст. 208 КПК України, та 11.11.2021 - ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Чеботарь проти Молдови»), яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
Вивчивши матеріали провадження, слідчий суддя вважає, що обставини підозри ОСОБА_11 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні усупереч твердженням сторони захисту викладених у запереченнях, що полягає у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, мають місце та підтверджуються достатніми на даному етапі досудового розслідування доказами, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинення злочину; - протоколі допиту потерпілого; - протоколах допитів свідків; протоколом огляду місця події; протоколі огляду відеозапису; - протоколах затримання в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_12 ; - іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності..
У разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Разом з тим, у відповідності до статті 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про практику Суду як джерело права. У частині 5 ст. 9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При цьому рішення Європейського суду з прав людини містять положення відносно того, що посилання на тяжкість обвинувачень як головний чинник при оцінці ймовірності того, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини - є недостатнім.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючи дані підозрюваного, а саме: громадянство республіки Грузія, місце проживання у м. Києві, одружений, має малолітню дитину, не працює, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків та необхідним застосування до останнього запобіжного заходу як такого.
Підозрюваний, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.
У той же час, згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4, ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).
Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).
Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).
З урахуванням сукупності встановлених обставин, а саме: вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення; відсутність у підозрюваного офіційного джерела доходу, значної суспільної небезпечності інкримінованого йому злочину проти власності; суворості можливого покарання, суд дійшов до переконання про існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого та висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування такого винятково суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пунцельт проти Чехії» (Punzelt v. Czech Republic) № 31315/96 від 25.04.2000 суд визнав, що при визначенні розміру застави крім майнового стану особи слід враховувати майновий стан осіб, у групі з якими було вчинено злочин, а також можливість внесення застави іншими суб`єктами за договірними відносинами, зокрема, страхування, платоспроможність яких не пропорційна майновому стану особи.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому, враховуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності, з урахуванням вище вказаних обставин, вважаю за необхідне, у якості альтернативи тримання під вартою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, вважаючи, що перспектива втрати застави у такому розмірі може бути достатнім стримуючим фактором, щоб запобігти вищевказаним ризикам передбачених ст. 177 КПК України.
Водночас, з огляду на той факт, що досудове розслідування розпочато нещодавно, і залишається невиконаним значний об`єм необхідних слідчих дій, доцільно визначити строк дії ухвали та строк тримання під вартою 60 днів з моменту фактичного затримання підозрюваного.
Крім того, слідчий суддя вважає, що необхідним за умови внесення застави покласти на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 309, 369, 372, 395 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 год. 20 хв. 09.01.2022 року включно.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 800 гривень.
У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.
З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: