Справа № 646/6304/21
№ провадження 1-кс/646/1796/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2021 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000581 від 25.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, неодруженої, з середньою освітою, тимчасово непрацюючої, зі слів проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , востаннє судимої: 30.06.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Харківського Апеляційного суду від 13.09.2016 вирок від 30.06.2016 залишено без змін. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.04.2016 року до 13.09.2016 року, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.08.2018 року невідбуту частину покарання у виді 2 років 3 місяців 25 днів позбавлення волі замінено на більш м`яке покарання у виді 2 років 3 місяців 25 днів обмеження волі. 27.10.2020 звільнена по відбуттю строку покарання,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000581 від 25.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за корисливий злочин, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення та перевиховання не стала, та маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинила злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 14.08.2021, близько 01:00 години , більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, знаходячись біля кіоску «Кисет», розташованого неподалік супермаркету «АТБ», за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 12, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшла до малознайомого їй ОСОБА_6 та різким рухом своєї правої руки висмикнула з барсетки ОСОБА_6 його грошові кошти у загальній сумі 1500 гривень, після цього з місця скоєння злочину втекла, розпорядившись викраденимими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пояснив, що на його думку підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваної є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується та неможливість запобігання цим ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнала, заперечувала проти задоволення даного клопотання, просила обрати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, думку підозрюваної, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0000581 від 25.08.2021.

Вирішуючи питання про обґрунтованість підозри слідчий суддя зазначає наступне.

27.09.2021 о 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому їй кримінального правопорушення - злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , зафіксованими у протоколах допитах, протоколами пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_6 , свідку ОСОБА_8 , свідку ОСОБА_9 , протоколом огляду предмету (диску з відеозаписом), протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Отже, ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. З огляду на обставини кримінального провадження існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй злочину може вдатися до відповідних дій.

Вказані ризики підтверджуються тим, що підозрювана ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі безальтернативно на строк від 4 до 6 років, з метою уникнення якого підозрювана може порушити покладені на неї процесуальні обов`язки, ухилятися від слідства та суду. Підозрювана ОСОБА_4 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, яким відомо про обставини вчинення злочину, спробувати таким чином уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочину. Окрім іншого, підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, будучи притягнутою до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого корисливого злочину, належних висновків для себе не зробила, не маючи стабільного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків, зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення проти власності.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні, з метою надання ними саме таких показань, які були б найбільш вигідні для підозрюваної. Разом з тим, існує ризик вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, перешкоджання реалізації правосуддя чи продовження злочинної діяльності, адже ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні згідно зі ст.12 КК України умисного тяжкого злочину, та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, максимальна санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі до 6 років, підозрювана може ухилитися від слідства та суду. Те, що підозрювана може переховуватись від суду, свідчить й така обставина, як тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, що може бути достатньою причиною разом з іншими обставинами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Москаленко проти України" Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, ризики є реальними та їх запобіганню необхідний достатній рівень належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину свідчать про її підвищену суспільну небезпеку.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Зокрема, ризик переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрювана, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжкими, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий зазначив, що аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Також, враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК, згідно з вимогами якої, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Враховуючи обставини кримінального провадження та думку сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає, що в даному випадку встановлення застави є доцільним та достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12 березня 2009 року по справі «Олександр Макаров проти Росії (Aleksandr Makarov v Russia)» № 15217/07 «…сума застави повинна оцінюватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів … іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».

Отже, при визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, особу підозрюваної, та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, що буде цілком достатнім для виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та перспектива втрати такого забезпечення у випадку порушення нею встановлених обов`язків послужить достатнім фактором, який виключає з її сторони будь-яке бажання переховуватися від органів досудового розслідування.

У зв`язку з чим, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000581 від 25.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити.

Обрати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з дати винесення ухвали, тобто з 27.09.2021 року.

Дата закінчення дії ухвали 25.11.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 01.10.2021 о 14 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя - ОСОБА_1