Провадження № 1-кс/359/1912/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання старшого слідчого Бориспільського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0001406, внесеному до ЄРДР 08.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:
Старший слідчий Бориспільського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 , за згодою прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому зазначив, що у провадженні слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 08 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 08.11.2021 року, о 00 год. 54 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у автомобілі марки «Хюндай» моделі «Акцент» з д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено предмет схожий на пістолет та предмет, схожий на штик-ніж.

Таким чином є достатні відомості, які дають підстави вважати, що вказані вище вилучені речі, мають істотне значення для досудового розслідування та в подальшому можуть бути доказами під час судового розгляду.

Враховуючи, що вилучений 08.11.2021 року автомобіль марки «Хюндай» моделі «Акцент» з д.н.з. НОМЕР_1 , а також предмет схожий на пістолет та предмет схожий на штик-ніж, вважається тимчасово вилученим майном, є предметом вчинення кримінального правопорушення (злочину), то ж не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженню.

В судове засідання старший слідчий Бориспільського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Надав письмову заяву, в якій клопотання підтримав, та просив його розглянути без його участі. Його неявка, згідно ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання слідчого, який бере участь у розгляді вказаного вище клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає за доцільне клопотання задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2. ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Згідно ч. 3. ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, тощо. В разі задоволення клопотання про арешт в ухвалі слід зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Встановлено, що постановою старшого слідчого Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 08 листопада 2021 року автомобіль марки Хюндай» моделі «Акцент», д.н.з. НОМЕР_1 , предмет схожий на пістолет та предмет схожий на штик-ніж, були визнані речовими доказами.
Отже, з наданих суду матеріалів вбачається, що застосування арешту вказаного майна необхідне для забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що в результаті огляду автомобіля марки «Хюндай» моделі «Акцент», д.н.з. НОМЕР_1 , були виявлені предмет схожий на пістолет та предмет схожий на штик-ніж. Аналіз цих обставин свідчить про те, що з вказаного транспортного засобу були здобуті всі речові докази. Потреба у подальшому зберіганні автомобіля відсутня.

Аналіз цих обставин переконливо свідчить про те, що до поданого клопотання не приєднано достатньо доказів на підтвердження розумної підозри, що автомобіль марки «Хюндай» моделі «Акцент», д.н.з. НОМЕР_1 , є об`єктом вчиненого кримінального правопорушення та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Крім того, старший слідчий Бориспільського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 не приєднав до клопотання жодного доказу на підтвердження існування загрози знищення вказаного транспортного засобу.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави для накладення арешту на автомобіль марки Хюндай» моделі «Акцент», д.н.з. НОМЕР_1 , відсутні.

Водночас, як вбачається з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності , інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Безумовно, накладення арешту на автомобіль є втручанням держави у право власника мирно володіти вказаним майном. Таке втручання є невиправданим. Ці обставини свідчать про те, що накладення арешту на автомобіль призведе до прямого порушення п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вищенаведеного, вважаю наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене майно, а саме: предмет схожий на пістолет та предмет схожий на штик-ніж.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого Бориспільського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0001406, внесеному до ЄРДР 08.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на предмет схожий на пістолет та предмет схожий на штик-ніж з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні за № 0001406 за ч. 1 ст. 263 КК України.

У задоволенні іншої частини вимог слідчого, - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1