Справа № 199/7739/21
Провадження №1кп/202/154/2022
УХВАЛА

17 січня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Дніпро судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України,
за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 ,. обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою строком на 60 днів, при цьому прокурором зазначено у клопотанні про продовження існування ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України

Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 заперечували у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважали, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у повній мірі забезпечить судовий розгляд кримінального провадження, а також обвинувачений просив суд зменшити розмір застави, що визначений ухвалою суду.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою і клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання на домашній арешт і зменшення розміру застави, що визначена ухвалою суду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, . під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Суд враховує те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, який становить підвищену суспільну небезпеку і за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти до дванадцяті років. Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, обвинувачується у вчиненні злочину групою осіб через нетривалий проміжок часу після відбуття покарання за аналогічний особливо тяжкий злочин.
Ураховуючи те, що встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений зможе переховуватись від суду, оскільки не має стійких соціальних зв`язків, будь кого на утриманні, раніше судимий за злочин, передбачений ч. 2 ст. 149 КК України, атому існують ризики, що ОСОБА_3 зможе переховуватись від суду з метою перешкоджання розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також впливати на потерпілу і свідків по даному кримінальному провадженню.
Разом з тим, підстав, які б виключали можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачається, доказів, які б підтверджували неможливість на даний час перебування останнього під вартою суду не надано.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд враховує характер пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а томуприходить до висновку, що запобігти вище зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України та відмові у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, ухвалою підготовчого судового засідання було визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 227000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень. Підстав для збільшення чи зменшення розміру застави судом в ході судового розгляду не встановлено, а тому суд, з урахуванням обвинувачення, висунутого ОСОБА_3 та суворості покарання, яке може бути йому призначено у разі доведеності його провини, особи обвинуваченого, вважає що застава у розмірі 227 000 гривень здатна належним чином забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт і зменшення розміру застави ОСОБА_3 ,- відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 17 березня 2022 року, включно.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 227000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень.
У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з населеного пункту у якому проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками по даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій обвинувачений тримається під вартою.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язан виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча: ОСОБА_1