ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2440/21 Справа № 200/1226/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003050, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2021 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 31.07.2015 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 06.11.2015 Дніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 287 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2015, остаточно до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Звільнений 20.10.2016 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 12 днів;
- 19.06.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до арешту строком 3 місяці. Покарання відбув в Жовтоводській ВК №26 Дніпропетровській області,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 19.06.2017 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;
- 14.03.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.06.2017 , остаточно до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;
- 16.12.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі стоком на 6 років з конфіскацією майна, без застосування спеціальної конфіскації. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання частково приєднано покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.03.2019, остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років та 1 місяць, з конфіскацією майна, без застосування спеціальної конфіскації,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.12.2019, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна, без застосування спеціальної конфіскації.
Окрім цього, обвинуваченій зараховано в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 23.03.2020 по 21.05.2021 включно з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Згідно з обставинами, встановленими судом, В невстановленому слідством місці та часу, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , знаходячись разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, в зв`язку з розшуком, який запропонував останнім вчинити крадіжку кабельної продукції, що належить ПАТ «Укртелеком», розташованої в кабельній каналізації поряд з буд.2а по вул. Воскресенській в м. Дніпро, на що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 погодилися та розподілили між собою ролі у скоєнні кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_10 повинен був допомогти особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проникнути до вказаного колодязю, а тим самим і до підземної кабельної каналізації, яка є сховищем для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку та викрасти майно, яке належить ПАТ «Укртелеком», а саме кабельну продукцію.
В цей час, ОСОБА_7 повинна була знаходитись у безпосередній близькості від кабельної каналізації і спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та ОСОБА_10 про появу сторонніх осіб або працівників правоохоронних органів, які б могли запобігти їх злочинній діяльності.
Після чого, 29 листопада 2018 року, в нічний час, більш точний час встановити не виявилося можливим, виконуючи умови раніше досягнутої злочинної згоди, реалізуючи свої ролі у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_10 , згідно відведеної йому ролі, умисно, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, шляхом зсуву металевої кришки люку колодязю, розташованого поряд з буд.2-а по вул. Воскресенській у м. Дніпро, допоміг особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проникнути до вказаного колодязю, а тим самим і до підземної кабельної каналізації, яка є сховищем для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку, звідки останній умисно, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, вчиняючи злочин повторно, викрав кабельну продукцію, яка належить ПАТ «Укртелеком», а саме: телефонний кабель ТПП 1400х2х0,32 довжиною 3 м, вартістю 4313 грн. 01 коп., спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток на вищевказану суму.
В цей час ОСОБА_7 , діючи згідно відведеної їй ролі у скоєнні кримінального правопорушення та полегшуючи його вчинення іншими співучасниками, знаходилася у безпосередній близькості від місця скоєння кримінального правопорушення та діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, за попередньою змовою групою осіб, спостерігала за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_10 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, про появу сторонніх осіб або працівників правоохоронних органів, які б могли запобігти злочинній діяльності співучасників.
Однак, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не виконали усі дії, які вважали за необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, не змогли його закінчити з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками патрульної поліції на місці вчинення злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить зарахувати їй до покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог обвинувачена наводить положення закону, а також рішення ВС у цій категорії справ.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченої, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація їх дій учасниками провадження не оскаржуються.
При цьому, ОСОБА_7 оскаржує лише правильність зарахування судом строку попереднього ув`язнення.
їй покарання.
За цих обставин, суд переглядає вирок лише щодо останньої та виключно з підстав правильності застосування судом положень ч. 5 ст. 72 КК України щодо ОСОБА_7 .
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Водночас, ч. 2 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, який, зокрема, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 29 серпня 2018 року (провадження №13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в межах кримінального провадження, яке переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, 29 листопада 2018 року.
Разом із цим, попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року, покарання за яким враховано судом при призначенні покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України в цьому провадженні, ОСОБА_7 засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, 26 січня 2019 року.
При цьому, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року, покарання за яким враховано судом на підставі ч. 4 ст. 70 КК України при ухваленні вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 16 грудня 2019 року, ОСОБА_7 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Таким чином, з огляду на те, що злочини за оскаржуваним вироком та за попередніми були вчинені обвинуваченою після 20 червня 2017 року, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зарахування обвинуваченій до покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, оскільки це суперечитиме вимогам закону та правовим висновкам Верховного Суду.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4