ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1726/21 Справа № 193/813/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000025, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року, було задоволено клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, що вилучене 26 липня 2021 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- відеореєстратор "Partizan" та пульт, які поміщені до спецпакету ENZ4049077;
- мобільний телефон "Xiаomi Note 8 Pro", який поміщений до спецпакету ЕХР 0309286;
- предмет зовні схожий на пістолет та 12 набоїв 9 мм, які поміщені до спецпакету ЕХР 0309258;
- набої 36 штук 16 калібру, які поміщені до спецпакету ЕХР 0309259;
- купюри грошових коштів номіналом 500 гривень у кількості 66 штук, 200 гривень - 11 штук та 100 гривень - 13 штук, які поміщені до спецпакету ЕХР 0309287;
- купюри грошових коштів номіналом 500 гривень у кількості 84 штуки, 200 гривень - 7 штук, 100 гривень - 6 штук, 50 гривень - 50 штук, які поміщені до спецпакету ЕХР 0309256.
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчого є обґрунтованим, та підлягає задоволенню, оскільки майно, питання арешту якого порушується у клопотанні слідчого, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, та такою що підлягає скасуванню.
ОСОБА_8 вказує, що у вказаному кримінальному провадженні підозра йому не оголошувалась, він не є підозрюваним, а вказані вилучені речі є приватним майном ОСОБА_8 та його матері, крім того, відеореєстратор та мобільний телефон містять конфіденційну інформацію.
Зазначає, що слідчим суддею не було перевірено правову підставу для арешту майна, можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказує, що слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати достатні докази на підтвердження наявності ризиків та підстав, які вимагають втручання у право власності особи, проте такі докази надані не були.
Крім того, вказує, що з моменту проведення обшуку до моменту винесення оскаржуваної ухвали, пройшло три місяці.
Зазначає, що в матеріалах клопотання відсутні відомості про неможливість копіювання наявної інформації, яка має значення для кримінального провадження, з моменту їх вилучення до теперішнього часу.
Органом досудового розслідування та прокурором не було надано слідчому судді протоколів огляду вилучених телефону та відеореєстратора, з яких би вбачалося, що вони були надані спеціалісту для копіювання, яке неможливо здійснити без проведення експертного дослідження. Водночас матеріали клопотання не містять і відомостей про наявність перешкод для невідкладного копіювання з вилучених телефону та відеореєстратора за участі спеціаліста необхідної інформації з метою належного процесуального оформлення джерел доказів та найшвидшого повернення майна власнику.
У органу досудового розслідування та прокурору було і є достатньо часу та можливостей для отримання відповідної доказової інформації з вилучених телефона і реєстратора та належного її процесуального оформлення, що відповідає завданням кримінального провадження. А тому подальше на невизначений час утримання цих речей органом досудового розслідування не вбачається пропорційним заявленій прокурором меті, вони мають бути повернуті особам, у яких вилучені.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_8 та просила її задовольнити з підстав викладених в ній.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників процесу, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення

(цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського-суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно наданих матеріалів, слідчим відділом відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні за фактом розтрати та заволодіння коштами директором КЗО «Жовтневий навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ДОР» (далі КЗО «Жовтневий НРЦ» ДОР») ОСОБА_8 шляхом зловживання своїм службовим становищем, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що директор КЗО «Жовтневого НРЦ`ДОР» ОСОБА_8 причетний до розтрати та заволодіння коштами цього закладу шляхом зловживанням своїм службовим становищем. При цьому слід зазначити, що підозра вказаній особі до цього часу не пред`являлася.
Під час проведення обшуку, який був здійснений на підставі ухвали слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2021 за адресою: вул. Больнична, 78/3 в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, у приміщенні будинку було виявлено та вилучено відеореєстратор «Partizan», пульт до нього; мобільний телефон «Xiaomi Note 8 Pro»; предмет, ззовні схожий на пістолет, 12 набоїв 9 мм; набої 36 штук 16 калібру; купюри грошових коштів номіналом 500 гривень в кількості 66 штук, 200 гривень - 11 штук, 100 гривень - 13 штук. Крім того, під час обшуку у автомобілі марки «Daewoo Lanos» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває на балансі КЗО «Жовтневого НРЦ» ДОР», та користується директор ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено купюри грошових коштів номіналом 500 гривень у кількості 84 штук, 200 гривень - 7 штук, 100 гривень - 6 штук та 50 гривень - 50 штук.
Постановою прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_6 від 26.07.2021 вилучені предмети та майно визнані речовими доказами по кримінальному провадженні №0000025.
Як вбачається з наданих матеріалів, в подальшому на виявлені та вилучені під час обшуку майно та речі було накладено арешт, слідчим суддею Софіївського районного суду Дніпропетровської області підставі ухвали від 30.07.2021, яка згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17.09.2021 скасована, а клопотання прокурора про арешт майна повернуто останньому для усунення недоліків протягом 72 годин.
На підставі ухвали слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07.10.2021 клопотання прокурора про арешт майна в межах кримінального провадження№0000025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків та встановлено строк для усунення недоліків 48 годин, який починає свій відлік з часу оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.
Відтак, 08.10.2021, в межах строків установлених слідчим суддею, прокурори повторно звернулись до слідчого судді Софіївського районного суду з клопотанням про арешт вищезазначеного майна.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, може містити на собі сліди скоєння злочину або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування в тому числі для проведення експертних досліджень. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, про необхідність накладення арешту на майно.
Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції.
Таким чином, це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу, а отже оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою та відповідає вимогам процесуального закону.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що вжитий слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження є необхідним на стадії з`ясування обставин, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. У зв`язку з вищенаведеним колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000025, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4