№ 1-кс/755/5504/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Верхній Басанчак, Актюбенського р-ну, Астраханської обл., Російської Федерації, росіянину, громадянину Російської Федерації, з середньо-спеціального освітою, офіційно не працюючому, перебуваючому у цивільному шлюбі, без місця реєстрації на території України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 01.10.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до 13 років позбавлення волі, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003394 від 25.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, направлену на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, домовившись обирати осіб потерпілих нетрадиційної статевої орієнтації. Для досягнення вказаної мети, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, розробили злочинний план, відповідно до якого, вищевказані особи розмістили оголошення на сайті «goroda.bluesystem.me», з метою відшукання потерпілих осіб нетрадиційної статевої орієнтації та вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння майном, заготовили предмети, схожі на пістолети і ножі. Здійснюючи свої злочинні наміри, діючи згідно розробленого плану, ОСОБА_9 , 24.11.2021 року подобово орендував квартиру АДРЕСА_2 , в якій стали тимчасово проживати ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, з метою вчинення розбійного нападу на потерпілих осіб нетрадиційної статевої орієнтації. Продовжуючи свої злочинні наміри, 24.11.2021 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, через оголошення на сайті «goroda.bluesystem.me», домовились про зустріч у цей же день о 23 годині 00 хвилин з потерпілою особою нетрадиційної орієнтації ОСОБА_10 на проведення часу в квартирі АДРЕСА_2 , маючи на меті здійснення нападу, з метою заволодіння майном останнього. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, 24.11.2021 року, приблизно о 22 годині 45 хвилин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, корисливий мотив та мету незаконного збагатитися, діючи за попередньою змовою, керуючись спільним умислом, запросили потерпілого ОСОБА_10 до кімнати вищевказаної квартири, де, погрожуючи заздалегідь заготовленими предметами, схожими на пістолети та предметами, схожими на ніж, поставили вимогу потерпілому перерахувати на банківські картки грошові кошти в розмірі 5000 доларів США. Сприймаючи погрози ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, як реальні, розуміючи, що вказаними предметами можна спричинити небезпечну шкоду здоров`ю та життю, потерпілий ОСОБА_10 шляхом проведення транзакції через мережу Інтернет перерахував із власних банківських карток банків «Пумб» та «Монобанк» на банківські рахунки невстановлених банків грошові кошти в сумі 160000 гривень. У подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, оглянувши речі потерпілого ОСОБА_11 , заволоділи грошовими коштами в сумі 700 гривень. Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_11 , заволодівши майном останнього на загальну суму 160700 гривень.
Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, 24.11.2021 року, приблизно о 22 годині 10 хвилин, через оголошення на сайті «goroda.bluesystem.me» домовились про зустріч в цей же день, о 23 годині 30 хвилин, з потерпілою особою нетрадиційної орієнтації ОСОБА_12 на проведення часу в квартирі АДРЕСА_2 , маючи на меті здійснення нападу, з метою заволодіння майном останнього. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, 24.11.2021 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, корисливий мотив та мету незаконного збагатитися, діючи за попередньою змовою, особами, які вчинили розбій відносно потерпілого ОСОБА_11 , керуючись спільним умислом, запросили потерпілого ОСОБА_12 до кімнати вищевказаної квартири, де, погрожуючи заздалегідь заготовленими предметами, схожими на пістолети та предметами, схожими на ніж, поставили вимогу потерпілому перерахувати на банківські картки грошові кошти в розмірі 40000 гривень. Сприймаючи погрози ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, як реальні, розуміючи, що вказаними предметами можна спричинити небезпечну шкоду здоров`ю та життю, потерпілий ОСОБА_12 намагався шляхом проведення транзакції через мережу Інтернет перерахувати з власних банківських карток на банківські рахунки невстановлених банків грошові кошти, однак, перерахувати не вдалось. У подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, оглянувши речі потерпілого ОСОБА_12 , заволоділи грошовими коштами в сумі 900 гривень та 20 доларів США, що станом на 24.11.2021 року за курсом НБУ становлять 537,20 гривень. Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_12 , заволодівши майном останнього на загальну суму 1437,20 гривень.
У подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, з місця вчинення злочину зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 160700 гривень та потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 1437,20 гривень.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявами про вчинення кримінального правопорушення від 25.11.2021 року, показами потерпілих, показами свідків, речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
На даний час, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі та будучи обізнаним із санкцією статті, яка йому інкримінується, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і може виїхати за межи України, може незаконно впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до дачі неправдивих показів у судовому засіданні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час не працевлаштований. У свою чергу, інші, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що підозрюваний не вчинить інше кримінальне правопорушення, наразі відсутні.
Так, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спрямоване на забезпечення посилення контролю за виконанням ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення незаконного впливу на свідків і потерпілих та вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності.
У той же час, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину і тому вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією Європейського суду з прав щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, з наступних підстав: при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту, підозрюваний зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, вказаний запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки в м. Києві ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин; особисту поруку неможливо застосувати у зв`язку з відсутністю осіб, яких сторона обвинувачення вважає такими, що заслуговують на довіру і, які б могли поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, такі як: провина підозрюваного у вчиненні злочину доводиться вагомими доказами; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; вік та стан здоров`я підозрюваного (не є неповнолітнім чи особою похилого віку, стан здоров`я дозволяє перебувати в умовах слідчого ізолятору); міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; наявність у підозрюваного постійного місця роботи (особа не працевлаштована); репутація підозрюваного (неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та до кримінальної відповідальності); майновий стан (особа не працевлаштована); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного.
Все вищезазначене дає достатні підстави вважати, що підозрюваний при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, у подальшому, може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, доводять ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зокрема, що вік та стан ОСОБА_4 не перешкоджає йому перебувати у слідчому ізоляторі, тому, саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Під час слідчої дії було затримано трьох осіб, кожен з яких вже притягувався до кримінальної відповідальності. Підозрюваний ОСОБА_4 вже вчиняв корисливий злочин, а також відбув покарання за умисне вбивство, тому, є ризик, що може вчиняти нові кримінальні правопорушення, а тому, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належним чином його процесуальну поведінку. Крім того, підозрюваний може чинити тиск на потерпілих та свідків, останній не є громадянином України і проживає на її території на підставах, які законом не передбачені, а тому, може виїхати за межі України, чим уникне кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та необхідним. Зокрема, прохав долучити до матеріалів клопотання постанову від 27.11.2021 року про об`єднання матеріалів проваджень досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003394 від 25.11.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, № 0003426 від 256.11.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та № 0003428 від 26.11.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також прохав не визначати розмір застави, оскільки злочин, поєднаний із застосуванням насильства.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що клопотання повинно містити обґрунтування підозри, ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Згідно долучених до клопотання протоколів, його підзахисного затримали за підозрою у скоєнні зовсім іншого злочину і про об`єднання матеріалів кримінального провадження йому відомо не було та постанову про об`єднання кримінальних проваджень, ними отримано лише у судовому засіданні. Зокрема, у клопотанні зазначено про застосування насильства до потерпілого з боку його підзахисного, однак, жодного доказу такого насильства не надано, у зв`язку з чим, вважає, що підозра є необґрунтованою. Крім того, ризики, на які посилається прокурор нічим не підтверджені та не доведені. Європейський суд з прав людини зазначає, що ризик переховування не може оцінюватися на підставі суворості покарання за інкримінованою статтею. Ризик впливу на свідків чи потерпілих також прокурором не доведений, не аргументований та нічим не підтверджений. Щодо ризику перешкоджання досудовому розслідуванню, то зі сторони обвинувачення не надано доказу про можливість переховування підозрюваного ОСОБА_4 , як і не наданого жодного доказу щодо ризику вчинення нового кримінального правопорушення. Зокрема, вважає, що у разі застосування судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є всі підстави для визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та зазначив, що уникнути кримінальної відповідальності шляхом виїзду за межі України він не зможе, оскільки не має закордонного паспорту, зокрема, на території України він має цивільну дружину. Зокрема, пояснив, що не погоджується з інкримінованим йому злочином та під час пред`явлення до впізнання мали місце порушення, у т.ч. потерпілі зазначили, що до них фізичного насильства застосовано не було, не були вилучені докази, які б підтверджували його винуватість щодо підозри за ч. 2 ст. 187 КК України. Прохав не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він є свідомою особою та має сім`ю.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Статтею 184 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Судом було встановлено, що 25.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003394 були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Клопотання слідчого погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

27 листопада 2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, наявними доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0003394 від 25.11.2021 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.11.2021 року; протоколом огляду місця події від 25.11.2021 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 26.11.2021 року; протоколом обшуку від 26.11.2021 року; протоколами допиту потерпілого від 25.11.2021 року та 26.11.2021 року; протоколами допиту свідка від 25.11.2021 року та 26.11.2021 року; протоколами огляду речових доказів від 26.11.2021 року; протоколом огляду речей від 26.11.2021 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26.11.2021 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.11.2021 року; протоколом обшуку затриманої особи від 27.11.2021 року; протоколом (додаткового) допиту потерпілого від 25.11.2021 року; повідомленням про підозру від 27.11.2021 року та постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 27.11.2021 року.

Крім того, у судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак, відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Слідчий суддя, також враховує, що за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років із конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації на території України, раніше судимий за особливо тяжкі злочини.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 191, 193-196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 23 січня 2022 року включно.

Суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: