Справа № 643/2354/22
Провадження № 1-кс/643/839/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0002179 від 24.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєльці республіки Молдова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
Відділенням №2 СВ Харківського РУП №2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0002179 від 24.04.2020 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, про що йому повідомлено 23.12.2021.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2021 стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.02.2022, з визначеною сумою застави 340 500 (триста сорок тисяч п`ятсот) гривень.

Постановою керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова від 14.02.2022 строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню продовжено до трьох місяців, тобто до 23.03.2022.

Слідчий за погодженням із прокурором 15.02.2022 звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

На судовому засіданні прокурор просив слідчого суддю, з урахуванням того, що обставини, які служили підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , та приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, вчинені ним злочини є тяжкими, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор вказував на те, що ОСОБА_6 вчинив умисні корисливі злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, за які законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, тому є підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки у підозрюваного ОСОБА_6 продовжують існувати, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, спроби:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки останній не має стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований, що свідчить про відсутність законних джерел отримання доходів, підозрюється у вчиненні ряду тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років;

- незаконно впливати на свідків, зокрема чинити тиск на ряд свідків та іншим чином (умовляннями, погрозами тощо) спонукати їх до відмови від показань або їх зміни;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не працевлаштований, законного джерела доходу не має, підозрюється у вчиненні ряду тяжких злочинів з метою незаконного збагачення, у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що єдиним джерелом його доходів є протиправна діяльність, пов`язана зі збутом наркотичних засобів. Також, варто врахувати, що протиправна діяльність ОСОБА_6 в групі з ОСОБА_7 задокументована належним чином протягом тривалого проміжку часу (понад рік), що свідчить про стійкий асоціальний настрій, та регулярне (систематичне) незаконне збагачення за рахунок коштів, здобутих злочинним шляхом, від незаконного збуту наркотичних засобів.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду чи впливу на свідків. Наявні ризики є дійсним і триваючими, та виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, крім того, даних, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків, не виявлено.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора про продовження стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 з приводу розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав позицію свого підзахисного. Вказав, що ненаведені обставини щодо тримання під вартою не обґрунтовують ризики, вважає, що вони взагалі зменшилися, оскільки слідчим не вказано про ризик знищення або спотворення речей чи документів. ОСОБА_6 не має на меті переховуватися від слідства чи суду, а навпаки бажає доводити свою невинуватість у суді. Повідомив, що на розгляді Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження стосовно чотирьох співробітників Харківського РУП №2, де його підзахисний є потерпілим, і підготовче засідання було відкладено через його неявку, тому перебування ОСОБА_6 під вартою в умовах ізоляції порушують його права, як потерпілого. Розмір обраної судом застави є непомірним для його підзахисного, вважає, що домашній арешт, з врахуванням вимог ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, буде достатнім запобіжним заходом.

Слідчий суддя, ознайомившись із клопотанням, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження приходить до наступних висновків.
Клопотання слідчого відповідає вимогам, визначеним у ст. 199 КПК України, зокрема - містить виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу ризики не зменшились; містить виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні;
-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними, відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме:протоколами проведення НСРД; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; висновками експертів; речовими доказами; протоколом затримання ОСОБА_6 ; протоколом затримання ОСОБА_7 ; протоколом обшуку від 22.12.2021 проведеного за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку від 22.12.2021 проведеного за адресою: м. Харків, вул. Арктична, 24, у транспортному засобі FordFocus, синього кольору д.н. НОМЕР_1 ; протоколом обшуку від 22.12.2021, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 22.12.2021, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколами добровільної видачі від 30.07.2021; протоколами добровільної видачі від 27.08.2021; протоколами добровільної видачі від 22.12.2021, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
З метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку слідчих процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а саме, серед іншого, отримати висновки молекулярно-генетичної експертизи та 2-х судових експертиз дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6. «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», які перебувають у роботі в експертній установі, крім того у вказаному кримінальному провадженні проведено великий обсяг негласних слідчих (розшукових) дій, для розсекречення яких необхідний час, після чого необхідно скласти обвинувальний акт та реєстр і вручити їх підозрюваним та захиснику, а також ознайомити сторони кримінального з матеріалами досудового розслідування.
Вказані процесуальні дії не були завершені раніше у зв`язку зі складністю кримінального провадження, великим об`ємом роботи та значною тривалістю проведення експертиз, без яких неможливе завершити досудове розслідування.
В матеріалах справи наявні докази продовження у встановленому законом порядку строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню до 23.03.2022.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Так, у відповідності до положень ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у випадку, передбаченому цим кодексом.
Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи наявні відомості про особу підозрюваного, відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не буде переховуватися від органу досудового слідства та суду, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час розгляду справи, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_6 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 184, 185, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого - задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 36 днів, тобто до 23 березня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____»_____________2022 року _________________________________