Справа № 308/5394/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.12.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/486/21 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.09.2021.
Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, щодосудове розслідування у кримінальному провадженні, у рамках якого заявлено клопотання, закінчено, 22.09.2021 обвинувальний акт скеровано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду по суті, що підтверджується супровідним листом, а тому у слідчого судді відсутні повноваження на розгляд клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Відповідно до п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Проте оскаржувана ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.09.2021 не відповідає наведеним законодавчим приписам.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п.8 ч.3 ст.129 Конституції України, ст.14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016).
Наведені правові норми мають своє відображення у пунктах 1, 2, 17 частини 1 статті 7 КПК України, де зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечено можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому передбачене главою 26 КПК України право на оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування є важливою гарантією забезпечення захисту прав та законних інтересів учасників кримінального провадження й процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження і відповідає його завданням, передбаченим ст.2 цього Кодексу.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах 1, 2 статті 309 КПК. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження у ній.
Відповідно до ч.3 ст.309 КПК інші ухвали слідчого судді, крім зазначених у цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.
Відповідно до резолютивної частини вказаної ухвали, така апеляційному оскарженню не підлягає.
Проте, апеляційний суд приймає до уваги, що положення ч.4 ст.399 КПК України, що стосуються процедури відкриття апеляційного провадження чи відмови у його відкритті за скаргами на рішення, визначені у ст.309 цього Кодексу, тобто на рішення слідчого судді, які він має право приймати відповідно до закону.
без розгляду, тобто прийняв рішення, яке не передбачено кримінальним процесуальним законом. З огляду на вказане, хоча ст.309 КПК України, і не встановлює можливості оскарження такої ухвали, суд апеляційної інстанції при апеляційному розгляді керується ст. 9 цього Кодексу та виходить із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.7 КПК України.
Наведена позиція колегії суддів узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, відображеним у постанові від 23.05.2018 (справа № 13-16сво18).
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з приписами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Положення ст.2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частинами 1,3 статті 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до приписів ч.1 ст.244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді вказане клопотання було залишено без розгляду, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні, у рамках якого заявлено клопотання, закінчено, та 22.09.2021 обвинувальний акт скеровано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду по суті.
Відповідно до ч.3 ст.244 КПК України клопотання про проведення експертизи розглядається не пізніше п`яти днів із дня його надходження до суду слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду. Особа, яка подала клопотання, повідомляється про місце та час його розгляду, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, крім випадків, коли участь такої особи визнана слідчим суддею обов`язковою.
Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що у разі встановлення слідчим суддею, що клопотання подано без додержання вимог частини другої цієї статті, слідчий суддя повертає таке клопотання особі, яка його подала, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до частини 6 статті 244 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду клопотання має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, якщо особа, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність підстав, визначених частиною першою цієї статті.
Таким чином, положення ст.244 КПК України, яке містять вичерпний перелік рішень, які уповноважений прийняти слідчий суддя за результатами розгляду клопотання про призначення експертизи, не передбачає постановлення ухвали про залишення клопотання про призначення експертизи без розгляду.
З огляду на наведене апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону знайшли своє підтвердження.
На підставі наведеного, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки за клопотанням про призначення експертизи, поданого в порядку ст.244 КПК України, прийнято рішення, яке не передбачено КПК України, а зазначена ухвала слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Інші підстави, зазначені в апеляційній скарзі на обґрунтування вимог про скасування судового рішення, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони стосуються питань, що вирішуються при розгляді клопотання по суті слідчим суддею місцевого суду.
При таких обставинах, відповідно до вимог ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, а клопотання про призначення експертизи поверненню до суду першої інстанції як таке, що підлягає розгляду відповідно до положень ст.244 КПК України. Постановлення ухвали за результатами розгляду клопотання про призначення експертизи у порядку ст.244 КПК України є компетенцією виключно слідчого судді першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ч.4 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Таким чином, ураховуючи, що прийняття рішення щодо клопотання про призначення експертизи, відповідно до змісту ст.244 КПК України, а також розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду такого клопотання, є обов`язком слідчого судді місцевого суду і, за змістом ст.407 КПК України, не входить до повноважень апеляційного суду, а його розгляд по суті апеляційним судом, буде суперечити вимогам ст.129 Конституції України та ч.1 ст.306 цього Кодексу, матеріали підлягають поверненню до того ж суду для вирішення питання щодо розгляду клопотання по суті.
Враховуючи вище наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя застосував ст.ст.244,309 КПК України і залишив клопотання про призначення експертизи без розгляду необґрунтовано, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 частково знайшли своє підтвердження, що зумовлює скасування ухвали слідчого судді.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.404,405,407,412,415,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргузахисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: