Справа № 136/1585/21
провадження 1-кс/136/336/21
УХВАЛА
іменем України

31 серпня 2021 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 30.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта вища, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, офіційно не працюючого, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що у провадженні СВ Відділу поліції перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У ході досудового розслідування було встановлено, що у серпні 2021 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вступили між собою у попередню змову, з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами належними ФОП « ОСОБА_9 », при цьому домовилися, що кожен з них буде приймати участь у вчиненні запланованого злочину та вчинить необхідні дії для заволодіння чужим майном під час нападу.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, перебуваючи у смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, 29.08.2021, близько 21:00 год. сіли до автомобіля марки «Сітроен Берлінго», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , поїхали в м. Погребище, Вінницького району, Вінницької області, достовірно знаючи, що в нічний час водій автомобіля марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , який працює на посаді водія-експедитора ФОП « ОСОБА_9 », має намір здійснювати розвантаження товару (ковбасних виробів) у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований по АДРЕСА_3 , та при якому наявні грошові кошти за поставлену продукцію, вирішили здійснити напад з метою їх заволодіння.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами та обернення їх на свою користь, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 30.08.2021 біля 03 год. 00 хв., помітили, що до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » під`їхав автомобіль марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 та водій вказаного автомобіля ОСОБА_10 почав розвантажувати товар.

В подальшому, ОСОБА_4 залишився поблизу автобусної зупинки, з метою спостереження за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пішли до автомобіля марки «Мерседес Бенц». Перебуваючи біля вхідних дверей вказаного магазину, ОСОБА_8 , вчинив раптовий напад на ОСОБА_10 , а саме застосував до нього перцевий аерозольний балончик, розпиливши його вміст в обличчя останнього, тим самим спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку (рідиною дратівливої дії) кон`юктиви обох очей І-ІІ ступеня, які згідно висновку експерта №72 від 30.08.2021 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, ОСОБА_8 , взявши частину бетонного каменю, який був заздалегідь поміщений до матерчатої футболки, розбив ним скло у водійській дверці автомобіля марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 , та за допомогою руки відкрив із середини вказану дверку, проник в середину, звідки викрав матерчату сумку з грошовими коштами в сумі 257 573 грн. Після чого, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 залишили місце події, сіли до автомобіля марки «Сітроен Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому приїхали, та розпочали рухатись у невідомому напрямку.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , завдали матеріальної шкоди ФОП « ОСОБА_9 » на вище вказану суму.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до ЄРДР за ч.3 ст.187 КК України.

30.08.2021 о 10 год. 30 хв. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчинені вказаного злочину.

30.08.2021 ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ураховуючи те, що під час досудового слідства, встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігти переховуванню від органів досудового розслідування; знищенню чи спотворенню будь-яких речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному правопорушення, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню вищевказаним спробам, слідчий просив суд вирішити питання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та не запобіжить встановленим ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказуючи, що зможе забезпечити виконання належної процесуальної поведінки. Від дачі показів стосовно обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення відмовився, в силу приписів ст.63 Конституції України. При цьому, зазначив, що при затриманні до нього було застосовано фізичну силу, а також моральний тиск, з даного приводу він нікого не повідомляв.

Захисник просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказуючи на необґрунтованість підозри, порушення порядку її вручення та відсутність доказів наявності ризиків в кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, вважає, що стороною кримінального провадження, з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини даного кримінального провадження, доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який є особливо тяжким злочином та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено та надано вагомі докази до клопотання на підтвердження розумної підозри, які свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто такі обставини виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Суддею враховуються правові позиції Європейського суду з прав людини, де зазначено, що "обґрунтована підозра" - це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
Зазначене свідчить про те, що суд не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, які ще не зібрано стороною обвинувачення в силу коротких строків розгляду такого клопотання та відповідно не досліджувались, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити таке правопорушення.
При цьому, суд жодним чином не висловлюється, щодо винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення наперед, а виходить із засад добросовісності сторони обвинувачення, яка враховуючи принцип "належного урядування", вправі звертатись до суду лише з підозрою осіб, щодо винуватості яких існують беззаперечні докази.
Наведене спростовує доводи сторони захисту щодо непричетності особи до кримінального правопорушення та необґрунтованості підозри.
При цьому, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу позбавлений можливості давати оцінку доказам, так як це прерогатива судового розгляду.
Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1,.2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підстави вважати що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування є те, що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення втік з місця події, та був затриманий працівниками поліції через декілька годин в смт. Стрижавка за результатами пошукових заходів. Вказані обставини підтверджуються показами свідка ОСОБА_11 .
Підставою вважати, що підозрюваний може знищити чи сховати викраденні грошові кошти, а також знищити інші речі - перцовий балончик, яким було нанесено тілесні ушкодження свідку ОСОБА_10 , та який є знаряддям вчинення злочину, є те що обставини щодо заволодіння грошовими коштами підтверджуються бухгалтерською довідкою ФОП « ОСОБА_9 », які наразі не виявлено та місцезнаходження спеціального засобу у вигляді балончика не встановлено, у той час як факт заподіяння легких тілесних ушкоджень підтверджено висновком експерта, що долучено до матеріалів справи, а місце знаходження викрадених грошових коштів та перцового балончика, підозрюваний та його співвиконавці, відмовляються.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 є покази останнього, які долучено до матеріалів кримінального провадження.

Крім цього, суд враховує дані, що характеризують ОСОБА_4 як особу, а саме: офіційно ніде працює, у шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей немає.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 має постійне та зареєстроване місце проживання, яке є тотожним, проживає у житловому будинку, що належить його матері, з слів підозрюваного, утім жодних доказів на підтвердження даної обставини не надано, також не надано згоду власника житла щодо надання дозволу передування підозрюваного під цілодобовим арештом.
За відомостями органу місцевого самоврядування скарг на ОСОБА_4 не надходило.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий.
Водночас, слідчий приймає до уваги, що дане кримінальне правопорушення є умисним та було вчинено із застосування спеціальних засобів, перцевого балончика, в результаті чого особі було надано медичну допомогу, згідно з висновком експертів ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження.

Також слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, яке є особливо тяжким злочином, за яким передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, отож усвідомлення останнім можливої міри покарання також може спонукати до вчинення дій щодо приховування від органів досудового розслідування.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК (ч. 1 ст. 183 КПК).

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає, зокрема запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, судам при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати критерії підстав для тримання особи під вартою їх достовірності/недостовірності та конкретної ситуації, що склалася.
Відповідно до вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (справа "Лабіта проти Італії", справа "Харченко проти України").

Вирішуючи питання щодо застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобового домашнього арешту, про який клопотав підозрюваний та його захисник, слідчий суддя вважає, що відсутні такі підстави, з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільного інтересу, незважаючи на існування презумпції невинуватості, отож інший запобіжний захід не зможе запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки.
Суд приймає до уваги стан здоров`я обвинуваченого та відсутність відомостей щодо перешкоди перебування підозрюваного у місці попереднього ув`язнення, оскільки діагнози, які йому було встановлено до консультативного висновку поставлені в 2015 році та не містять таких обмежень.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

У відповідності до ст.183, 194 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав визначати розмір застави, оскільки як було встановлено злочин вчинено із застосування спеціальних засобів, що маже свідчити про застосування насильства.

Згідно частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У відповідності до частини 6 статті 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та вжити відповідних дій.
Відповідно до частини 7 статті 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
Ураховуючи те, що зовнішній вигляд, стан підозрюваного не давали слідчому судді підстав для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі, утім така заява була озвучена підозрюваним та захисником, тому слідчий суддя вважає обставини підлягають перевірці та відповідного правового реагування.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 183, 184,193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 27.10.2021.
Доручити органу досудового розслідування зокрема слідчому ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні провести дослідження фактів про які вказав підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 з приводу застосування фізичного та психологічного насильства під час його затримання у даному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1