Провадження №11-кп/801/1151/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2021 року у кримінальному провадженні №0000317, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2020 по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.11.2000 Ленінським районним судом м. Вінниці за частиною третьою статті 140 Кримінального кодексу України (в ред. 1960 року) до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
- 10.06.2004 Ленінським районним судом м. Вінниці за частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
- 28.12.2007 Замостянським районним судом м. Вінниці за частиною другою статті 186, з урахуванням положень статті 71 Кримінального кодексу України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
- 28.10.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за частиною третьою статті 187 Кримінального кодексу України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 19.04.2019 умовно-достроково з не відбутим строком покарання 1 рік 6 місяці 17 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2021 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2014 призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбування призначеного покарання вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк перебування під вартою з 06.09.2020 по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 23.59 години 19.09.2021.
Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, долю речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суду, 06.09.2020 близько 15.00 год. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 розпивали алкогольні напої.
Після вживання спиртного ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 лягли спати, а ОСОБА_13 вийшов з будинку, де зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_8 , який проживав в присадибному будинку за вищезазначеною адресою, з яким почали розмовляти на побутові теми. Під час розмови між останніми виникла словесна суперечка, яка переросла у взаємні образи та висловлювання нецензурними словами, в ході якої ОСОБА_13 вирішив її припинити та зайшов назад до будинку аби завершити розмову.
В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 .
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , зайшов вслід за ОСОБА_13 до однієї з кімнат будинку, взяв до правої руки кухонний ніж, який лежав поруч на столі, з довжиною леза 14,3 см, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, наніс ним один удар в область життєво-важливого органу людини, а саме серця ОСОБА_13 , чим спричинив тілесне ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, від якого останній помер на місці події.
При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 була виявлена проникаюча колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням серця, яка виникла від дії предмету (поперечний переріз 1,7 - 1,9 см, довжиною близько 13 см), що має колюче-ріжучі властивості (можливо типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо), належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_13 настала від проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням серця, що ускладнилась тампонадою серця кров`ю. Між проникаючою колото-різаною раною передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням серця та смертю ОСОБА_13 є причинний зв`язок. Також, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 були виявлені синці та садна на обличчі, які виникли від дії тупого твердого предмета, належать до легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять. Всі вище вказані тілесні ушкодження виникли незадовго до настання смерті, можливо в строк, вказаний в постанові про призначення експертизі - 06.09.2020 (в період між 15.00 - 16.00 год.). Враховуючи наявні судово-медичні дані, ОСОБА_13 на момент отримання проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки з ушкодженням серця перебував у вертикальному або близькому до вертикальному положенні і удар був нанесений в напрямку спереду назад дещо знизу вверх. Смерть ОСОБА_13 настала в короткий проміжок часу, який міг вимірюватись хвилинами, після спричинення йому колото-різаного поранення грудей. У вказаний проміжок часу ОСОБА_13 міг, до настання загрозливих для життя явищ, зумовлених наростання тампонади серця кров`ю, здійснювати активні фізичні дії. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_13 виявлено етиловий спирт у концентрації 3,0 о/оо. Це свідчіть про те, що на момент настання смерті він був в сильному алкогольному сп`янінні.
В подальшому, ОСОБА_8 після вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 , не бажаючи бути викритим зник з місця події.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2021 року в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2014 призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, думку потерпілої і призначив обвинуваченому занадто м`яке покарання.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2021 року. Просить винести рішення, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.119 КК України та призначити покарання в межах зазначеної статті.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок суду є незаконний у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує на те, що судом внаслідок відхилення клопотання про допит свідків та експерта порушено право обвинуваченого на захист, висновки суду не підтверджені доказами, не перевірено версію обвинуваченого щодо необережного заподіяння смерті потерпілому.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2021 року через істотні порушення кримінального процесуального закону. Просить винести рішення, яким призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок суду є необґрунтований і упереджений у зв`язку із неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, судом не було з`ясовано всіх обставин справи, не проаналізовано з точки зору допустимості, належності, достовірності кожен доказ, жодного свідка у справі не було допитано.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_14 ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17.09.2021 закрито, у зв`язку з відмовою апелянта від апеляційної скарги на підставі ст.403 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги прокурора та просили задовольнити її в повному об`ємі.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали свої апеляційні скарги також просили їх задовольнити.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає до задоволення, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 необхідно задовольнити частково з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, судом не дотримано вищевказані положення закону, а крім того допущено такі істотні порушення кримінального процесуального закону, які завадили постановити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвали законне та обґрунтоване судове рішення.
Частиною першою ст.20 КПК України встановлено, що обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому в тому числі права збирати і подавати докази, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
За змістом ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Окрім наведеного за приписами ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Також згідно п.1 ч.4 ст.42 КПК обвинувачений має право брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.
У даному кримінальному провадженні судом прийнято рішення про допит свідків обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . В подальшому через неявку свідків до суду, на підставі заяви прокурора про відмову від допиту свідків, з чим погодився захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_14 , судом прийнято рішення про продовження судового провадження без допиту свідків.
Проте не було звернуто увагу на заяви обвинуваченого ОСОБА_8 , в яких він наполягав на допиті зазначених свідків (т.2, а.с.31, 54), а також судового експерта (т2, а.с.53).
Допит зазначених осіб сприяв би суду у встановленні обставин, що передували вчиненню кримінального правопорушення (в тому числі мотивів вчиненого злочину), так і самих обставин вчинення кримінального правопорушення.
Окрім того судом в основу обвинувального вироку покладено докази, надані стороною обвинувачення відомості, здобуті під час проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , проте суд позбавив можливості сторону захисту, зокрема обвинуваченого, ставити запитання зазначеним свідкам.
Такі істотні порушення кримінального процесуального закону, які полягають в ненаданні права обвинуваченому здійснити свої права, очевидно завадили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що в свою чергу тягне за собою скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Стосовно доводів апеляційних скарг прокурора в частині м`якості призначеного покарання та захисника ОСОБА_7 в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність (невірної кваліфікації дій обвинуваченого) суд зазначає, що за приписами ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність чи покарання.
Скасовуючи вирок суду першої інстанції з одночасним призначенням нового розгляду в суді першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вирішити питання щодо застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу. Як убачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), має непогашену судимість за вчинення особливо тяжкого корисливого злочину проти власності, поєднаного з насильством відносено потерпілого, злочин, в якому він обвинувачується, вчинений в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Такі дані про особу обвинуваченого свідчать про високу імовірність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.
За наведених обставин більш м`які запобіжні заходи, аніж тримання під вартою, не зможуть належним чином забезпечити мету кримінального провадження та виконання обвинуваченим процесуальних рішень. З огляду на викладене відносно ОСОБА_8 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2021 року у кримінальному провадженні №0000317, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2020 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону.
Призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжити на 60 днів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено 25.10 2021 року о 13.00 годині.
Судді: