ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4 .

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 02 травня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2021 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України продовжено строком на 60 днів з 21 вересня 2021 року по 19 листопада 2021 року, без визначення розміру застави.

На дану ухвалу, обвинуваченим ОСОБА_6 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Вказує, що не згідний з результатами винесеної ухвали.

Провадження №11-кп/822/377/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ст.ст. ст. 255-1, 307 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За приписами ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.
Ухвалюючи рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.
Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Садгірського районного суду м. Чернівці знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 27 липня 2021 року ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 вересня 2021 року.

21 вересня 2021 року прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 строку запобіжного заходу - тримання під вартою, вказуючи на наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в період відбування покарання у місцях позбавлення волі вчинив нові умисні особливо тяжкі злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, а також обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, раніше судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також знайомий зі свідками.

Вказані обставини дають можливість припустити, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про існування зазначених ризиків.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта в частині необґрунтованості висновків суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для продовження строку тримання під вартою.

Також, апеляційним судом враховується характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень та наявності ризиків, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, оскільки не застосування запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, при розгляді судом першої інстанції питання стосовно продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , які зазначені в апеляційній скарзі, та які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України, колегія суддів Чернівецького апеляційного суду з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 21 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1
Судді
[підпис]ОСОБА_2

[підпис]ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом." Головуючий, суддя _______________ ОСОБА_1 (посада) (підпис) (ПІБ)

30.09.2021 року
(дата засвідчення) копії)