Справа № 158/3394/21
Провадження № 1-кс/0158/1379/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000581, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинської області про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки «МАН» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричіпом марки «Шварцмюлер», реєстраційний номер НОМЕР_2 та сертифікат №47 щодо вмісту радіоактивних речовин у продукції; накладну №29 від 06.12.2021 на купівлю лісопродукції; товарно-транспортну накладну №29 від 06.12.2021 на перевезення лісопродукції.

Клопотання обґрунтоване тим, що 07.12.2021 близько 02 год. 00 хв. у селі Козин по вулиці Ковельській Луцького району працівниками СКП ВП №1 (м. Ківерці), УСР у Волинській області та УПП у Волинській області було зупинено автомобіль марки «МАН», р.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «Шварцмюлер» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , при візуальному огляді якого було виявлено наявність дерев породи «сосна», документи щодо походження на яку на момент огляду були відсутні.

07.12.2021 дані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000581 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 246 КК України.

07.12.2021 слідчим СВ відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинської області з метою виявлення, фіксації та вилучення предметів, які мають значення у кримінальному провадженні в присутності понятих проведено огляд місця події на ділянці автодороги, що розташована в с. Козин по вул. Ковельська, Луцького району, Волинської області, а саме: за АЗС «Аветра» в напрямку м. Луцьк. В ході даної слідчої дії на ділянці автодороги виявлено та вилучено: автомобіль марки «МАН», р.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом марки «Шварцмюлер», р.н.з. НОМЕР_2 . Також було вилучено сертифікат №47 щодо вмісту радіоактивних речовин у продукції; накладну №29 від 06.12.2021 на купівлю лісопродукції; товарно-транспортну накладну №29 від 06.12.2021 на перевезення лісопродукції.

Відповідно до постанови слідчого від 07.12.2021 вилучені речі визнані речовими доказами. Відтак, оскільки вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення його збереження виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду із даним клопотанням.

В судовому засідання слідчий просив клопотання задовольнити з підстав викладених у ньому.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб, оскільки він займається вантажними перевезеннями, а даний транспортний засіб необхідний йому для здійснення своєї діяльності та є єдиним джерелом доходу. Крім того зазначив, що відношення до вантажу він не має, оскільки лише надає послуги по перевезенню.

Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо накладення арешту на майно, оскільки він законно отримав деревину у власність.

Представник власника майна ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо накладення арешту на документи, мотивуючи тим, що клопотання слідчого є необґрунтованим та останнім не доведено, що деревина, якої стосуються документи, відповідає ознакам речових доказів.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3 - 5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частини 1 - 3 ст. 170 КПК України передбачають, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучене проведення огляду місця події майно, а саме: автомобіль марки «МАН», р.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом марки «Шварцмюлер», р.н.з. НОМЕР_2 ; сертифікат №47 щодо вмісту радіоактивних речовин у продукції; накладна №29 від 06.12.2021 на купівлю лісопродукції; товарно-транспортна накладна №29 від 06.12.2021 на перевезення лісопродукції мають значення для забезпечення кримінального провадження за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на автомобіль марки «МАН», р.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом марки «Шварцмюлер», р.н.з. НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження вказаного майна, не позбавляючи власника права користуватися ним, на думку слідчого судді, відповідає критерію розумності та співрозмірності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 07 грудня 2021 року в ході огляду місця події майно, а саме:

- транспортний засіб марки «МАН» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричіпом марки «Шварцмюлер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , тимчасово позбавивши власника можливості відчужувати будь-яким чином дане майно та надавши можливість власнику користуватися вказаним майном;

- сертифікат №47 щодо вмісту радіоактивних речовин у продукції; накладну №29 від 06 грудня 2021 року на купівлю лісопродукції; товарно-транспортну накладну №29 від 06 грудня 2021 року на перевезення лісопродукції, тимчасово позбавивши можливості відчужувати, користуватись, розпоряджатись будь-яким чином даним майном.

Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 07 грудня 2021 року транспортний засіб марки «МАН» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричіпом марки «Шварцмюлер», реєстраційний номер НОМЕР_2 негайно повернути власнику ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений об 11 год. 00 хв. 16 грудня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1