08.11.21 Провадження 1кп-932/815/20
УХВАЛА
Іменем України
8 листопада 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001773, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васлуй Румунії, громадянина Румунії, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 13.09.2021 року продовжений на строк шістдесят днів, тобто до 11.11.2021 року включно. Справа по суті не розглянута.

Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк два місяці з тих підстав, що ризики, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу не перестали існувати та не зменшилися, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбаченого покарання виключно у вигляді позбавлення волі, він раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, мав місце проживання за адресою свідка обвинувачення. яка вже надала проти нього свідчення, що унеможливлює його проживання з нею, а тому продовжують існувати ризики, що ОСОБА_5 зможе впливати на свідків, переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу вважав недоцільним, зважаючи на його особистість та стадію процесу.
Захисник адвокат ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та змінити запобіжний захід на домашній арешт з тих підстав, що прокурором тривалий час повторюються одні і ті ризики, які є безпідставні та необґрунтовані, а нових ризиків прокурор не зазначає. Обвинувачений постійно працював вантажником неофіційно, має постійне місце проживання та цивільну дружину, страждає на хронічні захворювання і його лікування в умовах ДУ «ДУВП» неможливо. Крім того, він тривалий час перебуває під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки у нього погіршився стан здоров`я, але він не може отримувати належного лікування. Від органів слідства він ніколи не ухилявся і буде з`являтися до суду.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят днів, а у задоволенні клопотань сторони захисту відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження строку його дії, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, наявність родини та утриманців, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші відомості.
ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, він раніше судимий, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, не має реєстрації на території України, проживав за адресою мешкання своєї цивільної дружини ОСОБА_7 яка є свідком обвинувачення і іншого місця проживання не мав, а також з урахуванням стадії процесу, коли докази сторін досліджуються, реально існують обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.
Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Твердження сторони захисту, що не існує ризиків того, що обвинувачений буде переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки обвинувачений має місце проживання у цивільної дружини, неофіційно працював, страждає на хронічне захворювання і не може отримувати належного лікування в ДУ «ДУВП» , суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту, так як вищезазначені доводи з урахуванням стадії процесу, тяжкості та обставин кримінального правопорушення, суворості покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його у вчиненні інкримінованого йому злочину винним, особистості обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків та бездоганної у суспільстві репутації не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження.Також суду не надано будь яких медичних документів про погіршення стану здоров`я обвинуваченого і не можливості надання йому кваліфікованої медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору.

Крім того, суд не вважає підставою зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт посилання сторони захисту на те, що справа тривалий час розглядається у суді, і обвинувачений тривалий час утримується в слідчому ізоляторі, оскільки тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, кількістю учасників та процесуальною поведінкою учасників процесу.
Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_5 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, особистість обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків та бездоганної репутації у суспільстві, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331,350 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт відмовити
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до розгляду справи по суті на строк шістдесят діб, тобто до 6 січня 2022 року.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя
Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1