Справа № 484/2864/21
Провадження № 1-кп/484/384/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, водія ПП ФОП " ОСОБА_7 ", зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
встановив:
25.06.2021 року близько 18.30 год. ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , внаслідок довготривалих неприязних відносин між ними, прибув до домоволодіння останньої, до якого він являється вхожим, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де на вказаний момент перебувала в прихожій будинку ОСОБА_6 . В подальшому, внаслідок раптового приступу агресії з приводу непорозумінь, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс два удари зап`ястям правої руки в область лівого ока потерпілої, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока, царапин обличчя. Після чого, ОСОБА_4 продовжив свою кримінальну протиправну діяльність, спрямовану на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , схопивши її за ліве передпліччя своєю лівою рукою та застосовуючи фізичну силу заломив її руку, чим потерпілій було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців лівого передпліччя. Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока, царапин обличчя, синців лівого передпліччя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими потерпілою ОСОБА_6 тілесними ушкодженнями.
В судовому засіданні обвинувачений відмовився надавати показання, проте на питання суду відповів, що дійсно від його дій потерпіла отримала тілесні ушкодження, вказані в обвинувальному акті. Розуміє, що скоїв злочин, в скоєному розкаявся, просив призначити йому покарання у виді штрафу, так як за умовами роботи не зможе відбути покарання у вигляді громадських робіт.
Потерпіла в судовому засіданні ніяких фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не заперечувала, просила призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.
На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення надано такі докази:
- висновок експерта № 245 від 29.06.2021 року, зі змісту якого вбачається, що у ОСОБА_6 було виявлено тілесні ушкодження, вказані в обвинувальному акті, а саме: синці, царапини обличчя, лівого передпліччя. Дані тілесні ушкодження могли утворитись 25.06.2021 року при обставинах, вказаних потерпілою і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як кожне окремо, так і всі у сукупності. Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли;
- протокол проведення слідчого експерименту від 22.06.2021 року разом із фототаблицею, в ході якого ОСОБА_4 пояснював та демонстрував, як саме він спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані та їх слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, повністю визнав свою вину, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, характеризується позитивно, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді штрафу максимального розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст.125 КК України.
Позицію сторони обвинувачення щодо необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт суд вважає недостатньо обґрунтованою, так як в судовому засіданні знайшла своє підтвердження така пом`якшуюча покарання обставина, вказана в обвинувальному акті, як щире каяття.
Крім того, на думку суду, потерпіла при визначенні міри покарання обвинуваченому керувалась не положеннями ч.2 ст.50 КК України, а почуттям довготривалої неприязні до обвинуваченого, про наявність якого вона сама вказала в судовому засіданні, а прокурор, в свою чергу, не обґрунтував, чому лише такий захід примусу, як громадські роботи, є доцільним застосувати до обвинуваченого.
Натомість, суд вважає, що із урахуванням щирого каяття обвинуваченого, який є раніше не судимим, його позитивної характеристики, наявності у нього постійного місця роботи, відсутності шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, про що стверджується в обвинувальному акті, покарання у вигляді штрафу максимального розміру, передбачене ч.1 ст.125 КК України, буде цілком достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 392-396 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: ОСОБА_1