Справа № 461/7665/21
Провадження № 1-кс/461/5262/21
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

17.09.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Бісковичі Самбірського району Львівської області, раніше не судимого, працює на посаді начальника Самбірської експлуатаційної дільниці Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:
Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000824 від 13 вересня 2021 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , покликаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або підробити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та свідчить про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи характер інкримінованих злочинних дій, просить визначити підозрюваному розмір застави в сумі 158900 гривень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисник клопотання заперечили. Просили застосувати до підозрюваного інший запобіжний захід не пов?язаний із триманням під вартою. При цьому підозрюваний вказав, що готовий співпрацювати з органами досудового розслідування, не має на меті жодним чином ухилятись від виконання своїх процесуальних обов?язків. Також підозрюваний просив врахувати його стан здоров?я, зокрема наявність у нього ряду хронічних захворювань, а також наявність у нього на утриманні пристарілих батьків.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України). Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбачених у вказаній статті.

Органом досудового розслідування дії підозрюваного кваліфікуються за ч. 3 ст. 368 КК України за викладених у повідомленні про підозру обставин.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується заявою ОСОБА_7 від 13.09.2021 про вимагання у нього неправомірної вигоди; протоколами допитів свідка ОСОБА_7 , згідно з якими останній повідомив про обставини вчинення ОСОБА_4 неправомірних дій; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 16.09.2021, згідно з яким було оглянуто, ідентифіковано та помічено грошові кошти в сумі 30000 грн. та надано їх ОСОБА_7 ; протоколом обшуку від 16.09.2021 року в автомобілі марки «ЗАЗ SENS», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 30000 грн., які було попередньо оглянуто, ідентифіковано та помічено, згідно з протоколом від 16.09.2021; протоколом затримання ОСОБА_4 від 16.09.2021; документами, вилученими в ході проведення 16.09.2021 обшуків у приміщенні Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну та у приміщенні Самбірської експлуатаційної дільниці Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну; речовими доказами - грошовими коштами в сумі 30000 грн.
На даній стадії слідчим та прокурором наведено переконливість фактів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого корупційного правопорушення, яке йому інкримінується.

Беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_4 аргументовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий стан, ступінь соціальних зв`язків, характер інкримінованого злочину, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити речі та предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні, приходжу до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України у світлі наявних даних про особу підозрюваного та характер вчинення злочину, в якому він підозрюється відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі кримінального провадження.

У даному конкретному випадку, ризики визначені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.

При цьому, вищезазначені обставини не є настільки виправданими та необхідними елементами, які б визначали та виправдовували потребу в триманні підозрюваного під вартою.

Зокрема, в ході розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання. Крім того, встановлено, що підозрюваний має хронічні захворювання, які потребують відвідування медичної установи, що підтверджено наданою в засіданні копією медичної карти. Також, враховую, що на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею ухвалено рішення про відсторонення підозрюваного від займаної посади, що вказує на застосування заходів які зменшують ризики для кримінального провадження.

Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню, підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій.
Однак, на час розгляду даного клопотання прокурором не доведено належними засобами доказування, що зазначені у клопотанні обставини, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного та вищенаведені обставини, в повній мірі, вказують на наявність передумов регламентованих п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, оскільки подані стороною захисту документи, а також наведені мотиви щодо заперечення доводів прокурора та слідчого, вказують на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, в ході розгляду клопотання встановлено, що матеріали клопотання не містять відомостей про невиконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватись не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких обставин слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти ризику переховування від органів досудового розслідування.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи матеріали клопотання, обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, враховуючи вищенаведені доводи, приходжу до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам.

Таким чином приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Бісковичі Самбірського району Львівської області, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання цілодобово.

Покласти ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000824 від 13 вересня 2021 року, зокрема, з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та працівниками Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну та Самбірської експлуатаційної дільниці Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 .

Строк дії ухвали до 15 листопада 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1