Справа № 675/651/21
Провадження № 1-кп/675/71/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2021 р. м. Ізяслав
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Більчин Ізяславського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, місце проживання якого по АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Буки Сквирського району Київської області, українки, громадянинки України, з середньою освітою, не одруженої, місце проживання якої по АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
30.03.2021 року близько 01 години, ОСОБА_6 (по тексту ОСОБА_6 , обвинувачений) разом з ОСОБА_7 (по тексту ОСОБА_7 , обвинувачена), перебували за місцем проживання останньої, що по АДРЕСА_1 , де домовилися між собою про вчинення крадіжки металевих хвірток та воріт з господарств, в яких не проживають власники, що розташовані по АДРЕСА_1 .
У подальшому, 30.03.2021 року близько 02 години, ОСОБА_6 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , прийшли до господарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , де, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, з метою власного незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою власної фізичної сили рук, шляхом демонтування, викрали двоє металевих воріт, виготовлених з брухту чорних металів, у вигляді конструкцій з металевих кутників та металевих листів, прямокутної форми, вагою 142 кг, вартістю 568 гривень 00 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_5 .
Продовжуючи свою злочину діяльність, охоплену єдиним злочинним умислом, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 прослідували до господарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , де, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, з метою власного незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій діючи таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою фізичної сили рук, шляхом демонтування, викрали металеву хвіртку зеленого кольору у вигляді конструкції з металевих кутників та металевого листа прямокутної форми, вагою 66 кг, вартістю 264 гривні 00 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_4 .
У подальшому, викрадене майно, зокрема, двоє металевих воріт та металеву хвіртку, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 за рахунок власної фізичної сили завантажили на гужову повозку, запряжену одним конем, що належить ОСОБА_6 , та відвезли їх до м. Ізяслав Хмельницької області для подальшої реалізації.
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 в сумі 568 гривень 00 копійок та потерпілому ОСОБА_4 в сумі 264 гривні 00 копійок.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
За аналогічних обставин, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 також вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
20.09.2021 року між потерпілими ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 , потерпілий), ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_5 , потерпілий) та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 укладена угода про примирення, згідно якої останні повністю визнали свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння і зобов`язалися беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі в суді.
Відповідно до угоди про примирення потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України, узгодженого покарання кожному обвинуваченому у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Узгодили сторони угоди й те, що на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши кожному з них іспитовий строк; підтвердили розуміння наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення з обвинуваченими, просили суд її затвердити та пояснили, що укладення угоди з їх сторони є добровільним і вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також підтримали угоду про примирення з потерпілими, просили її затвердити.
Кожен з обвинувачених в судовому засіданні щиро розкаювався, беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не оспорюючи фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті.
При цьому обвинувачений ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_7 підтвердили, що укладення угоди є добровільним, кожен з них цілком розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угод про примирення між потерпілими та обвинуваченими дотримані вимоги норм КПК України та КК України, щодо затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченим узгодженого в угоді покарання не заперечувала.
Заслухавши думку прокурора, позиції обвинувачених та потерпілих, суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.
Так, згідно вимог частин 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом щодо кожного з них. Укладення угоди кожним з обвинувачених є добровільним, відповідає фактичним матеріалам справи, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд констатує, що узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення як для обвинуваченого ОСОБА_6 , так і обвинуваченої ОСОБА_7 встановлена в межах санкції ч. 2 статті 185 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу кожного з обвинувачених, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які їх обтяжують.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Оскільки умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом кожному обвинуваченому буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання, та є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Згідно ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.04.2021 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно.
З врахуванням положень статті 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність скасування арешту на вище зазначене майно та вирішення відносно нього питання про долю як речового доказу у відповідності до положень статті 100 КПК України.
Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.
Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Із врахуванням вище зазначеного, суд в силу положень ст.ст. 118, 124 КПК України приходить до висновку, що процесуальні витрати по справі в загальному розмірі 980, 70 грн, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, і, яка покладена в основу висунутого обвинувачення підлягають стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у рівних частках по 490, 35 грн. з кожного, оскільки її розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Так як цивільні позови в кримінальному провадженні відсутні, то суд дане питання не вирішує.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 174, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду про примирення, укладену 20.09.2021 року між обвинуваченими
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 20.09.2021 року покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 20.09.2021 року покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок.
З набранням вироком законної сили з метою його виконання, арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.04.2021 року,- скасувати.
Речові докази по справі:
двоє металевих воріт, виготовлених з брухту чорних металів у вигляді конструкцій з металевих кутників та металевих листів, прямокутної форми, вагою 142 кг повернути ОСОБА_5 ,
-металеву хвіртку зеленого кольору у вигляді конструкцій з металевих кутників та металевих листів, прямокутної форми, вагою 66 кг повернути ОСОБА_4 ;
-гужову повозку зеленого кольору на резиновому ходу, запряжену конем коричневого кольору залишити у власності ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченим, потерпілим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1