ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/2793/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/679/22 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.
Прийняте рішення суд вмотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 не лише не став на шлях виправлення, а навіть не довів того, що стає на шлях виправлення, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Захисник засудженого, не погоджуючись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, заяву засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити. Зазначає, що засуджений має 5 заохочень, одне стягнення, працював протягом серпня-вересня 2019, листопада-грудня 2020, квітня 2021 року. Вважає, що засуджений став на шлях виправлення, посилається на його характеристику.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
За змістом цього кримінального закону заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не лише факт відбуття певної частини покарання, а й те, що засуджений став на шлях виправлення виправлення.
З наданих суду матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 25.07.2016 Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 187 ч. З КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 03.05.2016 по 04.10.2016.
Початок строку: 03.05.2016. Кінець строку: 01.12.2023 року. Згідно останньої характеристики на засудженого від 29.12.2021 року ОСОБА_8 . В місцях позбавлення волі знаходиться з 03.05.2016. Під час тримання в УВП № 23 м. Полтави характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 23.10.16 відбував покарання в державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№ 69)» характеризувався посередньо, допускав порушення режиму тримання, за що мав одне стягнення, з метою стимулювання право слухняної поведінки заохочувався чотири рази. З 04.04.2019 відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».
За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень не має, з метою стимулювання право слухняної поведінки заохочувався один раз.
Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається приділяти увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо, ініціативи не проявляє, не розуміє їх необхідності. Участі у суспільному житті відділення не приймає. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться без зацікавленості. Зазначено, що витрати за вироком засуджений відшкодував, у вчиненому розкаявся, вину визнає.
Крім того, питання про застосування до обвинуваченого ст. 82 КК України вирішувалося дисциплінарною комісією та 29.04.2021 року було відмовлено у застосуванні цієї заохочувальної норми як особі, яка не стає на шлях виправлення.
З матеріалів особової справи вбачається, що останні застосовані до засудженого заохочення були в 2019 році, протягом всього часу відбування покарання засуджений характеризується посередньо. Наявність вказаних заохочень та залучення засудженого до праці ще не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення та до нього може бути застосовано ст. 82 КК України. Наведені захисником обставини не є безумовними підставами для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Небезпідставно судом також враховані дані, що характеризують особу засудженого, а саме, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та до нього вже застосовувалися заохочувальні норми у виді умовно-дострокового звільнення, що не перешкодило засудженому в подальшому вчиняти злочини.
З урахуванням наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог, оскільки матеріали особової справи не вказують, що засуджений став на шлях виправлення.
Ухвала суду є вмотивованою та висновки суду узгоджуються з чинними нормами КК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України,колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: