КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 09 грудня 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Карельській АРСР, громадянин України,

розшукується компетентними органами Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності,

за участі: прокурора захисника особи, щодо якої вирішується питання видачі (екстрадиції) перекладача ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_10 від 30 квітня 2021 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_10 від 30 квітня 2021 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_11 .

Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.
Зокрема, зазначає про відсутність підстав для видачі ОСОБА_6 у зв`язку зі спливом строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу. Так, звертає увагу на те, що з моменту вчинення злочину до оголошення ОСОБА_6 минуло 2 роки 2 місяці та 9 днів. З моменту затримання ОСОБА_6 12 червня 2017 року по сьогоднішній день пройшло 4 роки 3 місяці. В сумі виходить з моменту вчинення злочину пройшло шість з половиною років, тобто вийшли строки давності притягнення особи до відповідальності за законодавством як запитуючої так і запитувальної країн.
Також, зауважує, що ОСОБА_6 є громадянином України, і в матеріалах екстрадиційної перевірки не міститься жодного належного документу на підтвердження позбавлення останнього громадянства України.
Крім того, захисник наполягає, що слідчий суддя, враховуючи вимоги п. 5.1 ч. 1 ст. 589 КПК України, безпідставно не взяв до уваги відповідь Служби безпеки України, згідно якої видача (екстрадиція) ОСОБА_6 суперечить інтересам національної безпеки України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, щодо якої вирішується питання видачі (екстрадиції) та її захисника, які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити в силі ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження та встановлено слідчим суддею, Офісом Генерального прокурора 09 лютого 2018 року отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про екстрадицію з України до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_12 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_12 , Офісом Генерального прокурора відповідно до ст. 587 КПК України доручено Київській обласній прокуратурі.
Встановлено, що ОСОБА_12 обвинувачується у шахрайстві, поєднаному з умисним невиконанням договірних обов`язків перед ТОВ «Серпуховський м`ясопереробний комплекс» на суму 180 351 660 російських рублів, групою осіб за попередньою змовою.

27 березня 2014 року у відношенні ОСОБА_11 прийнято постанову про притягнення його в якості обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації.

Того ж дня обвинувачений ОСОБА_12 оголошений у федеральний розшук, а 22 серпня 2014 року - у міжнародний розшук.

03 вересня 2014 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_12 прийнято нову постанову про притягнення в якості обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 35 ч. 3 ст. 159.4 КК Російської Федерації та 03 жовтня 2014 року Тверським районним судом міста Москви обвинуваченому ОСОБА_11 заочно обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інкриміноване ОСОБА_12 правопорушення є екстрадиційним, оскільки у порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність відповідає ч. 4 ст. 190 КК України, строк покарання за яке передбачено понад 1 рік позбавлення волі.

30 квітня 2021 року начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_10 прийнятого постанову про видачу (екстрадицію) ОСОБА_11 .

08 червня 2021 року захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на вищевказану постанову про видачу (екстрадицію) особи.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2021 року залишено без задоволення скаргу захисника.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про відсутність обставин, передбачених ст. 589 КПК України станом на час прийняття прокурором постанови про видачу (екстрадицію) особи, у зв`язку з чим таке рішення є обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає незаконним, необґрунтованим і невмотивованим, з огляду на наступне.
Порядок здійснення видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачений главою 44 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 КК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Згідно з п.п. 1, 51 ч. 1 ст. 589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України.
На переконання колегії суддів слідчий суддя належним чином не перевірив матеріали екстрадиційної перевірки та прийшов до передчасного висновку, що ОСОБА_6 не є громадянином України.
Так, слідчим суддею встановлено, що 12 травня 2014 року ГУ ДМС України в м. Києві прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство» ОСОБА_11 . До Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб внесено дані щодо актового запису про шлюб № 642, складеного 24 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві стосовно ОСОБА_11 , який змінив прізвище після реєстрації шлюбу на « ОСОБА_13 ». В архівних документах ЦМУ ДМС наявна інформація про прийняття у серпні 2017 року ГУ ДМС України в м. Києві рішення відповідно ст. 21 Закону України «Про громадянство України» про скасування рішення ГУ ДМС України в м. Києві від 12 травня 2014 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_6 .

Водночас, слід зауважити, що рішення прийнятого у серпні 2017 року про скасування рішення ГУ ДМС України в м. Києві від 12 травня 2014 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_6 матеріали судового провадження не містять і таке рішення не надане прокурором.
Крім того, СУ ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001110. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 з метою уникнення переслідування правоохоронними органами Російської Федерації у травні 2014 року вчинив дії, спрямовані на отримання громадянства України, використовуючи при цьому завідомо підроблені документи. Так, 12 травня 2014 року на підставі наданих ОСОБА_6 документів, ГУ ДМС у м. Києві прийнято рішення про набуття останнім громадянства України за територіальним походженням, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». За результатами досудового розслідування 27 листопада 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001110 відносно ОСОБА_6 , за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України затверджено та скеровано до Оболонського районного суду міста Києва для розгляду. На даний час вказаний судовий розгляд триває, остаточне рішення у справі не прийнято.
Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
З огляду на викладене, на даний час відсутні підстави однозначно стверджувати, що ОСОБА_6 у травні 2014 року вчинив дії, спрямовані на отримання громадянства України, використовуючи при цьому завідомо підроблені документи, та беззаперечно вважати, що ОСОБА_6 не є громадянином України.
Не перевірялися належним чином і обставини, за якими екстрадиція ОСОБА_6 може суперечити інтересам національної безпеки України, що відповідно до п. 51 ч. 1 ст. 589 КПК України є підставою для відмови у видачі особи іноземній державі.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про відсутність обставин, передбачених ст. 589 КПК України станом на час прийняття прокурором постанови про видачу (екстрадицію) особи, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, постанова слідчого судді як незаконна скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про скасування постанови про видачу (екстрадицію) особи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 589, 590 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_10 від 30 квітня 2021 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_11 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 задовольнити та скасувати постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_10 від 30 квітня 2021 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_11 .

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку лише прокурором з мотивів неправильного застосування судом норм міжнародних договорів України, якщо скасування рішення про видачу (екстрадицію) перешкоджає подальшому провадженню щодо особи, видача якої запитувалася іноземною державою.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/30432/21-к Справа №11-сс/824/5577/2021 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_14 Доповідач: ОСОБА_1