Провадження № 1-кп/679/80/2021
Справа № 679/871/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в приміщені Нетішинського міського суду Хмельницької області клопотання прокурора Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької обласної ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000356 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України про застосування примусових заходів медичного характеру відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Джезди Дзежказганської області, Республіки Казахстан, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької обласної ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000356 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначається, що підозрюваний ОСОБА_4 30 травня 2021 року, близько 11:00 год., перебуваючи в дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, під час словесного конфлікту, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, умисно кулаком руки наніс один удар в обличчя ОСОБА_6 , після чого руками стискав шию останнього, намагаючись душити. В результаті умисних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо шкірного крововиливу з осадженням нижньої повіки правого ока, трьох синців передньо-правої бокової поверхні шиї в нижній третині, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_4 містять ознаки суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала вказане клопотання з мотивів наведених в ньому.

В судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_5 , не заперечував проти застосовування примусового заходу медичного характеру щодо ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000356 за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.1ст.125 КК України підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 також доводиться письмовими документами, поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта №126 від 31.05.2021 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості.

Отже, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, а саме умисні дії, що виразились у заподіянні легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №315 від 29 червня 2021 року ОСОБА_4 у теперішній час виявляє органічний маячний розлад судинного ґенезу, виявляв такий під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період інкримінованого йому злочину, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і на теперішній час, а тому суд вважає його неосудним. За цим же висновком експертизи встановлено, що хворий ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Згідно вимог ст.ст.93, 94 КК України та ст.503 КПК України до особи застосовуються примусові заходи медичного характеру, якщо суспільно-небезпечне діяння вчинено в стані неосудності.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, висновок експерта, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_4 виявляє органічний маячний розлад судинного ґенезу, вчинив кримінальне правопорушення в хворобливому стані. Під час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період інкримінованого йому злочину, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і на теперішній час, тобто на момент вчинення інкримінованих дій був неосудним. В його діях є ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125КК України. В силу психічного стану щодо ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Суд, при визначенні виду міри медичного характеру, враховує характер захворювання, рекомендації експертів про тип лікувального закладу та тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням ступеня небезпеки хворого для себе та інших осіб. ОСОБА_4 згідно висновку судово-психіатричної експертизи потребує примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації його до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Згідно ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Вимогами ч.2 ст.513 КПК України передбачено, що суд встановивши доведеними, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Згідно ч.3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічного хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування в примусовому порядку.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

У відповідності до вимог ст.ст. 511, 512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування.

Судом встановлено, що під час вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підозрюваний ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому з урахуванням вищевикладеного, слід задоволити клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно останнього у кримінальному провадженні №0000356 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 125 КК України та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду.

Керуючись ст.ст. 370-372, ст. 376 ст.ст.503-516 КПК України, ст. 94 КК України, ст.ст.13, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької обласної ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000356 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 125 КК України - задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Копію ухвали направити на виконання до медичної установи та негайно вручити прокурору, захиснику, та ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена через суд, який її ухвалив, до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1