Справа №583/1283/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/353/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транспортним засобом
УХВАЛА
Іменем України

13 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 583/1283/20 за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.10.2020, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 289 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру,

учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

У поданих апеляційних скаргах :

- прокурор ОСОБА_6 (із доповненнями) просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду, оскільки суд не уповноважений закривати провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК на стадії судового розгляду, висновок суду про завершення процедури надання сторонам кримінального провадження доступу до матеріалів кримінального провадження 27.03.2020 у зв`язку із завершенням визначеного ухвалою слідчого судді строку та відповідно відновлення перебігу строку досудового розслідування з цієї дати є помилковим, 25.03.2020 захисник ОСОБА_11 належним чином не ознайомився з усіма матеріалами досудового розслідування, тому прокурор 25.03.2020 шляхом направлення йому вимоги про повторне ознайомлення з матеріалами провадження із встановленням відповідного строку вжив заходів для забезпечення належної реалізації стороною захисту права на ознайомлення з матеріалами та 07.04.2020 затвердив обвинувальний акт. До 10.04.2020 тривала процедура ознайомлення прокурора з матеріалами кримінального провадження відкритими стороною захисту, що згідно ч. 5 ст. 219 КПК також не включається до строку досудового розслідування, тобто обвинувальний акт був направлений до суду в межах строків, встановлених п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК. Ухваливши рішення про закриття кримінального провадження, суд не дотримався вимог ст. 2 КПК, порушив законні права потерпілого;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 просить змінити ухвалу в частині визначення завершення строку досудового розслідування та вказати, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування тривав один день 25.03.2020, тому цей строк закінчився 12.03.2020, оскільки ухвалою слідчого судді встановлено строк на ознайомлення з матеріалами з 23 до 27.03.2020, а фактично ознайомлення закінчилося 25.03.2020.

Згідно обвинувального акта органом досудового розслідування ОСОБА_10 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК, а саме в тому, що він 07.01.2020 в м. Охтирка незаконно заволодів транспортним засобом.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.10.2020 кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 289 КК закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру. Ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що 02.04.2020 закінчився строк досудового розслідування, а обвинувальний акт складений та направлений поза межами строку досудового розслідування.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу і заперечила проти апеляційної скарги захисника, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника задоволенню не підлягають з таких підстав.

Зокрема, згідно ст. 113 КПК процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Послідовно реалізуючи політику, спрямовану на підвищення гарантій захисту прав і свобод людини, український законодавець на протязі останніх декількох років вніс низку важливих змін до чинного КПК стосовно строків досудового розслідування, починаючи з впровадження механізму судового контролю за строками розслідування і закінчуючи введенням процесуальних санкцій, під якими необхідно розуміти негативні наслідки для сторони обвинувачення у разі недотримання нею чітких вимог КПК і вчинення процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень поза межами цих строків.

Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 ч. 1 ст. 284 КПК доповнено п. 10, згідно якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи. Ця норма введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, у яких відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у ст. 28 КПК, відповідно якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою ЄСПЛ.

Так, у справі «Іванов проти України» зазначено, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (п. 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах «Карт проти Туреччини» (п. 68), «Вемхофф проти Німеччини» (п. 18). При цьому Суд у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (п. 63).

В інтерпретації ж чинного КПК цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, а згідно п. 4 ч. 3 цієї статті з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч. 5 ст. 219 КПК).

Частина 4 ст. 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу, при цьому строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає (ч. 5 ст. ст. 294 КПК).

Відповідно ч. 2 ст. 283 КПК, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд (далі ВС), кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), а тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови ВС від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, ухвали ВС від 26.05.2020 у справі № 712/6375/18, від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).

Судова практика національних судів застосування приписів п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК є усталеною у діяльності не тільки ВС, а й судів першої та апеляційних інстанцій, у тому числі Вищого антикорупційного суду (ухвала Вищого антикорупційного суду від 24.09.2020 та ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03.11.2020 у справі № 991/6516/20).

Положеннями ст. 290 КПК визначено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (ч. 1). Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання (ч. 2). Сторона захисту за запитом прокурора зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді (ч. 6). Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч. 9).

Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів (ч. 10 ст. 290 КПК).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 07.01.2020 до ЄРДР внесено відомості за фактом вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК, а 09.01.2020 йому повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 289 КК.

03.03.2020 ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_11 повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим строк досудового розслідування, який спливав 09.03.2020, був зупинений (ч. 5 ст. 219 КПК) на період ознайомлення з матеріалами.

19.03.2020 слідчий Охтирського ВП ГУНП в Сумській області звернувся до слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ, в якому просив встановити підозрюваному ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_11 строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, обґрунтувавши його тим, що з 04.03.2020 вказані учасники провадження не з`явилися для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та ігнорують виклики до поліції.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 20.03.2020 вказане клопотання слідчого задоволено та встановлено підозрюваному ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_11 графік ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, а саме протягом п`яти робочих днів починаючи з 23.03.2020, після чого ознайомлення припинити.

Таким чином, оскільки стороні захисту матеріали справи для ознайомлення відкриті 03.03.2020, тобто за шість днів до спливу строку досудового розслідування (ч. 5 ст. 115 КПК), відлік яких продовжувався з 27.03.2020, то закінчення строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні припадало на 02.04.2020.

Відповідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 25.03.2020 ОСОБА_10 ознайомився з матеріалами досудового розслідування в повному обсязі, про що власноруч зазначив у протоколі, а захисником ОСОБА_11 у даному протоколі зазначено, що він ознайомлений неналежним чином, про що заявить в суді на стадії судового розгляду справи.

У подальшому, 07.04.2020 відносно ОСОБА_10 складений та затверджений обвинувальний акт, який отриманий судом лише 13.04.2020 (дані щодо направлення обвинувального акта не шляхом особистої подачі до суду відсутні).

Враховуючи ті обставини, що з моменту оголошення про підозру ОСОБА_10 до направлення обвинувального акта до суду минуло більше двох місяців (з урахуванням строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК), строк досудового розслідування кримінального провадження не продовжувався, кримінальне правопорушення не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що 25.03.2020 захисник ОСОБА_11 належним чином не ознайомився з усіма матеріалами досудового розслідування, а також, що тільки 07.04.2020 сторона захисту відкрила прокурору зібрані матеріали, з якими він ознайомлювався до 10.04.2020, у зв`язку з чим строк ознайомлення з матеріалами був продовжений, а обвинувальний акт направлений до суду в межах строків, встановлених п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК, то вони задоволенню не підлягають.

Як зазначено вище, 03.03.2020 ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_11 повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Через зволікання в ознайомленні із матеріалами ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 20.03.2020 ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_11 встановлений строк для ознайомлення п`ять робочих днів з 23.03.2020.

25.03.2020 сторона захисту ознайомилася з матеріалами досудового розслідування. При цьому в протоколі про надання доступу ОСОБА_10 вказав, що з матеріалами, відеозаписами та речовими доказами він ознайомлений в повному обсязі без обмежень у часі та зауважень не мав. Захисник ОСОБА_11 у свою чергу зазначив, що ознайомлений неналежним чином, однак у чому саме це виразилося він не уточнив, вказавши лише те, що відповідні доводи заявить на стадії судового розгляду. Жодних інших зауважень, в тому числі щодо необхідності додаткового часу чи іншої можливості в ознайомленні з матеріалами справи від адвоката не надходило.

Враховуючи викладене, будь-яких підстав вважати, що сторона захисту не ознайомилася з матеріалами справи, не існувало. Відповідно направлення прокурором листа від 25.03.2020 на ім`я захисника ОСОБА_11 щодо надання інформації відносно того, які саме матеріали йому не відкриті чи відкриті неналежним чином та у зв`язку з чим саме, заздалегідь було невиправданою і не передбаченою процесуальним законом дією, так як не призвело б до бажаного правового результату через фактичне ознайомлення сторони захисту із матеріалами справи. У будь-якому випадку після спливу встановленого в рішенні слідчого судді строку (27.03.2020) сторона захисту вважалася такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів (ч. 10 ст. 290 КПК).

З аналогічних підстав є необгрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 щодо закінчення строку досудового розслідування 12.03.2020.

Відкриття прокурору матеріалів справи захисником ОСОБА_11 08.04.2020 також не свідчить про те, що строк досудового розслідування був зупинений до цього часу з 27.03.2020, оскільки сторона захисту за запитом прокурора зобов`язана надати доступ до матеріалів, якщо має намір використати відомості, що містяться в них, як у суді (ч. 6 ст. 290 КПК).

04.03.2020 ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_11 було доведено до відома необхідність відкриття матеріалів у разі їх наявності, однак жодних матеріалів сторона захисту не відкрила. Тільки 25.03.2020 під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в межах строку, встановленого ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_11 повідомив сторону обвинувачення, що має відкрити докази на вимогу прокурора, при цьому матеріали не були надані в той же день, хоча така вимога прокурора фактично вже існувала з 04.03.2020. Ознайомлення прокурором із матеріалами сторони захисту відбулося 08.03.2020 після складання обвинувального акта 07.04.2020.

Таким чином, за вказаних обставин, саме по собі повідомлення захисника ОСОБА_11 про наявність у сторони захисту доказів для відкриття прокурору не продовжувало автоматично строк ознайомлення з матеріалами провадження та не зупиняло строк досудового розслідування, так як до 02.04.2020 сторона захисту матеріалів за запитом прокурора не відкрила, а потім строк досудового розслідування закінчився. Будь-яких обгрунтованих та передбачених КПК підстав чекати доки сторона захисту надасть можливість ознайомитися з зібраними нею матеріалами, при їх реальній наявності, у прокурора не існувало.

Також є необгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора відносно того, що закриття кримінального провадження судом з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, можливе лише у підготовчому провадженні.

Підготовче провадження є своєрідним процесуальним фільтром між досудовим провадженням і судовим розглядом, одним із завдань якого є перевірка відповідності вимогам закону процесуальних рішень, що надійшли від прокурора. При цьому судам необхідно ретельно перевіряти не тільки дотримання прокурором вимог, передбачених ст. 291-293 КПК, а й виконання ним приписів ст. 219 КПК, про які йшлося раніше.

КПК не містить положень, які б вказували на те, що кримінальне провадження з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, може бути закрите виключно у підготовчому судовому засіданні, а не на будь-якій стадії кримінального процесу (до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення рішення по суті). При цьому необхідно зазначити, що здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду, судом апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора в тій частині, що рішення про закриття кримінального провадження порушило законні права потерпілого не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 2 ст. КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Відповідно ст. 26 КПК, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, а недотримання прокурором вимог кримінального процесуального закону, внаслідок яких порушені права потерпілого, можуть потягнути за собою лише відповідальність службової особи.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження постановлена за наявності на те правової підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, є належним чином обґрунтованою та вмотивованою. При цьому таке повноваження суду є не дискрецію суду, а є обов`язком, тому можливе порушення прав потерпілого не можна ототожнювати виключно із реалізацією судом завдань кримінального провадження та рішенням суду, яке ухвалене на підставі вимог закону внаслідок закінчення строку досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_10 про підозру, питання про що було порушеною стороною захисту.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.10.2020 щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 289 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4