Справа № 305/1336/21
Номер провадження 1-кп/305/431/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кобилецька Поляна, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, несудимого, який має на утриманні 2 малолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно рішення Рахівського районного суду від 12.03.2014 (справа № 305/428/14-ц, провадження №2/305/348/14), яке набуло законної сили 22.04.2014 та виконавчого листа від 12.03.2014, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі по 400 гривень, починаючи з 25.02.2014, до досягнення дітьми повноліття. Однак, у період з лютого 2014 року по серпень 2017 року частково сплачував аліменти, а у період з вересня 2017 року по червень 2021 року, діючи умисно, злісно ухилився від сплати встановлених вищевказаним рішенням суду коштів (аліментів), хоча мав можливість їх сплачувати, внаслідок чого допустив заборгованість за вказаний період на загальну суму 103 806 (сто три тисячі вісімсот шість) гривень 29 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив, що дійсно тривалий час, останні декілька років взагалі не сплачував аліменти, оскільки ніде не працював, перебивався тимчасовими заробітками, яких йому ледве вистачало на прожиття. У вчиненому розкаюється, просить врахувати, що на даний час працевлвштувався і має намір сплачувати аліменти.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд вважає винуватість ОСОБА_4 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який ніде непрацює, позитивно характеризується по місцю проживання, на момент вчинення проступку є особою, несудимою, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю проступку.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин не встановлено.

Враховуючи викладене, позицію прокурора, який наполягав на призначенні покарання пов`язаного з ізоляцією обвинуваченого від суспільства, беручи до уваги загальну суму утвореної обвинуваченим заборгованості зі сплати аліментів, яка є досить значною та вказує на наявність ознаки "злісність", а саме небажання з боку обвинуваченого виконувати судове рішення та послідовне і свідоме ігнорування обов`язку сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним інших злочинів неможливо без його ізоляції від суспільства. За таких обставин обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, у виді арешту на певний строк, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Клопотань про обрання такого в ході судового розгляду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбуття покарання призначеного ОСОБА_4 , рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів, з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1