УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000149 від 02.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000149 від 02.04.2021 ч. 2 ст. 364 України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені про те, що посадові особи Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області, посадові особи органів місцевого самоврядування та виконавчої влади, діючи умисно з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи інших фізичних або юридичних осіб, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, сприяють посадовим особам суб`єктів господарювання, у володінні яких знаходяться АЗС/АГЗС на території Одеської області, протиправному зберіганню, транспортуванню та збуту пального з порушенням вимог законодавства України з охорони праці, нормативно-правових актів з охорони праці, будівельних норм, правил пожежної безпеки, земельного та екологічного законодавства України та інших нормативних актів, що може призвести до пожеж, вибухів, розливу нафтопродуктів, виникнення надзвичайних подій або надзвичайних ситуацій техногенного характеру та загибелі людей.

Згідно обставин викладених у клопотанні, 28.09.2021 року, слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , було проведено огляд АЗС, розташованої на земельній ділянці, за адресою: м. Одеса, вулиця Балтська дорога, навпроти будинку 5, яка має наступні картографічні координати: 46.528990, 30.726575, під час проведення якого було виявлено та вилучено речі і документи перелік яких міститься у клопотанні.

З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно.

Від прокурора надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за його відсутності та відповідно до якої власник майна про дату та час судового засідання сповіщений.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Натомість з поданого клопотання вбачається, що слідчим формально, виклавши фактичні обставини ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій, та формально зазначено відповідну мету, завдання арешту майна та ризики передбачені ст. 170 КПК країни, що на думку слідчого, являється в достатній мірі обґрунтованим для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Між тим, по суті, таке посилання слідчого являється нічим іншим, як формальним цитуванням положень КПК України в частині, яка регламентує вирішення питання накладення арешту майна.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000149 від 02.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1