ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1737/21 Справа № 204/8097/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт адвоката ОСОБА_7 ,

третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000123 від 17 лютого 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області та накладено арешт на майно шляхом заборони будь-яким особам права відчуження, користування та розпорядження, а саме: автомобіль марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що підставою для накладення арешту на виявлене та вилучене в ході проведеного обшуку майно, в даному випадку, є конфіскація майна як виду покарання, що відповідає підставам та меті арешту майна, визначеному ч.5 ст.170 КПК України. Також, слідчий суддя зазначив, що оцінюючи правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб, є підстави для накладення арешту на майно з метою конфіскації майна як виду покарання відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України, та запобігання в подальшому можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки наразі даний захід є необхідним.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року про накладення арешту на автомобіль марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , та повернути речі, які були вилучені з автомобіля, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , мобільний телефон Iphone 11 pro Max, imei: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 ; sim карту: номер моб. НОМЕР_4 ; грошові кошти номіналом: 500 гривень 17 шт., 200 гривень 1 шт., 100 гривень 1 шт.; 10 гривень 1 шт., (загальна сума 8810 грн.); грошові кошти номіналом: 100 доларів США 2 шт., номіналом 2 долари 1 шт., номіналом 1 долар США 1 шт.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат посилається на те, що вказаний автомобіль було вилучено під час проведення обшуку 05 серпня 2021 року, втім з клопотанням про проведення обшуку в автомобілі прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, тому відповідно до положень ст.233, ч.2 ст.234 КПК України отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими, а тому винесена ухвала про накладення арешту на автомобіль є незаконною. Зазначає, що Верховний суд вже визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом місця події, зокрема в постановах від 07 червня 2018 року (справа №740/5066/15-к), від 26 лютого 2019 року (справа №266/4000/14-к), від 19 березня 2019 року (справа №380/157/14-к). Вказує на те, що автомобіль було вилучено 05 серпня 2021 року та з цього часу слідчий ОСОБА_9 незаконно утримує даний автомобіль на протязі двох місяців та користується ним. Звертає увагу на те, що станом на 13 жовтня 2021 року слідчим не подавалось клопотання про арешт майна до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, що підтверджується довідкою із суду, хоча слідчий неодноразово говорив, що дане клопотання було подано саме до вказаного суду. Вказує на те, що ОСОБА_8 не має жодного відношення до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.255-3 КК України. Зазначає, що на утриманні ОСОБА_8 знаходиться мати похилого віку, яка потребує постійного медичного обстеження, а в разі різкого погіршення самопочуття оперативної доставки до медичного закладу охорони здоров`я, для чого необхідний транспортний засіб.
Заслухавши доповідь судді, пояснення третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 та її адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як слідує з матеріалів в провадженні ВП №6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000123 від 17 лютого 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.255-3 КК України.
05 серпня 2021 року у порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255-1, ч. 2 ст. 189 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що у приватній власності підозрюваного ОСОБА_8 перебуває автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору та право власності ОСОБА_8 на вказаний транспортний засіб підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та витягом з бази даних МВС.
Відповідно до ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2021 року надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою відшукання речей та предметів, які можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, предметів, вилучених з вільного цивільного обігу, мобільних телефонів, планшетів, інших електронних пристроїв та сім-карток, за допомогою яких здійснюється спілкування між співучасниками злочину та третіх осіб, комп`ютерної техніки, ноутбуків, жорстких дисків, флеш носіїв та інших цифрових носіїв інформації, чорнових записів, на яких може зберігатися інформація, що має значення для досудового розслідування як речовий доказ для подальшого повного, неупередженого, об`єктивного проведення досудового розслідування, встановлення осіб та доведення їх вини у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень, та інших речей, які можуть мати суттєве значення для проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що підставою для накладення арешту на виявлене та вилучене в ході проведеного обшуку майно, в даному випадку, є конфіскація майна як виду покарання, що відповідає підставам та меті арешту майна, визначеному ч.5 ст.170 КПК України.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, що згідно ч.5 ст.170 КПК України є підставою для накладення арешту.
Разом із цим, апеляційний суд не може погодитись з рішенням слідчого судді з підстав визначеного ним способу обтяження майна.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч.ч. 3, 4 ст. 173 КПК України).
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як видно з оскаржуваного рішення, слідчий суддя визначив спосіб накладення арешту на майно без урахування цих вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання доцільності заборони користування, відчуження та розпорядження майном, визначеним у клопотанні слідчим, апеляційний суд виходить з обставин провадження, а також необхідності втручання в права та інтереси власника майна.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про застосування найменш обтяжливого способу арешту автомобіля шляхом заборони відчуження та розпорядження, спрямоване на його збереження з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, і таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.
Доводи адвоката ОСОБА_7 про відсутність підстав для накладення арешту апеляційний суд розцінює як безпідставні, оскільки вони спростовуються встановленими під час апеляційного розгляду обставинами.
Щодо вимог адвоката повернути речі, які були вилучені з автомобіля «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки оскаржуваною ухвалою було накладено арешт лише на вказаний транспортний засіб.
З огляду на вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, у зв`язку з чим відповідні доводи адвоката ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно шляхом заборони будь-яким особам права відчуження, користування та розпорядження, а саме: автомобілем марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) - скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна- задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі НОМЕР_6 , що належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), шляхом заборони будь-яким особам права відчуження та розпорядження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4