Справа № 182/3722/21
Провадження № 1-кп/0182/897/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянув у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2021 за № 0000166 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, ыз освітою 9 класів, студента державного професійно-технічного навчального закладу «Нікопольський центр професійної освіти», не одружений, судимості не має,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,
законного представника
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8
представника служби у справах
дітей Нікопольської міської ради ОСОБА_9 ,
представника СЮП РУП ОСОБА_10
представника органу пробації ОСОБА_11 , -

Обвинувачення, визнане судом доведеним

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 03.02.2021 приблизно о 18:20 год., знаходився біля під`їзду № 8 будинку АДРЕСА_2 разом з раніше незнайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними виникла словесна перепалка, через те, що останній висловлювався нецензурними словами, яка потім переросла в бійку.
Після того, як закінчилася бійка, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 - мобільного телефону, який останній тримав у руці, і звернення його на свою користь.
Так, перебуваючи в тому ж місці, приблизно о 18:30 год., ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, шляхом ривка вирвав з руки потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон, марки Xiaomi Redmi 7А 32GB, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 142 від 19.04.2021, становить 1 850 грн.
З місця скоєння злочину ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальний збиток на суму 1 850 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України.

Позиція сторони захисту

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю та суду показав, що потерпілого раніше не знав. У лютому 2021 року він разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_12 були у гостях у знайомого на ім`я ОСОБА_13 , який мешкає на 5-му поверсі у будинку по АДРЕСА_3 . Цей чоловік є інвалідом. Коли вони вийшли з під`їзду будинку, було приблизно 19 год., біля під`їзду побачив потерпілого, який почав ображати його знайомого ОСОБА_13 , говорив образливі слова у нецензурній формі. ОСОБА_13 тоді як раз визирнув з вікна своєї квартири, але нічого не говорив. Він підійшов до потерпілого, зробив зауваження, але той не вибачився, тому він вдарив потерпілого рази 2 в обличчя. ОСОБА_13 йому з вікна кричав, щоб потерпілого він не чіпав. Після цього потерпілий відійшов в сторону та дістав мобільний телефон, щоб подзвонити. Він підійшов і сказав потерпілому, що він не подзвонить і забрав у нього мобільний телефон з рук. При цьому потерпілого він більше не бив. Потерпілий йому ні слова не сказав та пішов в сторону центрального універмагу міста. А він пішов з ОСОБА_12 додому. Мобільний телефон залишився у нього і він ним користувався. Мамі сказав, що купив мобільний телефон на свої зароблені гроші, коли він підробляв на будівництві.
У скоєному щиро кається. Розуміє, що зробив погано. Проживає з мамою та трьома меншими сестрами. З батьком не спілкується, має вітчима. Маму він слухає. У вчиненому розкаюється, дуже жалкує, що так сталося. Спричинена потерпілому шкода відшкодована. З того, що сталося зробив висновки, запевнив суд, що більше такого не повториться. Просить не позбавляти його волі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив при визначенні міри покарання врахувати, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, де мешкає з матір`ю, трьома меншими сестрами та вітчимом, є неповнолітнім. Він щиро кається у вчиненому та зробив для себе належні висновки. Спричинена потерпілому шкода відшкодована. Просить призначити йому мінімальне покарання, не пов`язане в позбавленням волі.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 показала, що про вчинення її сином злочину вона дізналася, коли до неї зателефонували з училища, де навчається син, і сказали, що до її сина в училище приїхали співробітники поліції вилучати мобільний телефон. Потім вже вона дізналася про всі подробиці того, що сталося. Раніше вона бачила мобільний телефон у сина, запитувала, що за телефон і звідки він. Син сказав, що купив його за свої кошти. У сина були свої гроші, так як він підробляв на будівництві і вона давала йому гроші. У неї четверо дітей, ОСОБА_14 найстарший, є ще три менші доньки. Живе з чоловіком, вітчимом сина. З рідним батьком син не спілкується. Між сином і вітчимом відносини нормальні, конфліктів немає. Вона контролює сина, знає з ким він товаришує. Син допомагає їй по господарству. Запаху спиртного чи запаху цигарок від сина вона ніколи не чула. Син слухає її, прислуховується до її думок. Додому син приходить не пізніше 21.00 год. і вона знає де і з ким він знаходиться. Запевнила, що син зробив належні висновки і більше не буде вчиняти злочинів. Він розкаюється у вчиненому і шкодує, що все так сталося. Вона здатна контролювати його поведінку та здійснити виховний вплив. Спричинена потерпілому матеріальна шкода, відшкодована в ході досудового розслідування у добровільному порядку.

Позиція потерпілих

ОСОБА_15 потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що обвинуваченого він раніше не знав. 3 лютого 2021 року о 18.00 год. він йшов до свого товариша ОСОБА_16 , який мешкає на АДРЕСА_3 . Йдучи, говорив з ним по мобільному телефону, так як не знав, у який під`їзд потрібно йти, він лише знав, що той мешкає на 5-му поверсі. Знайомий сказав, що вигляне у вікно. В цей час він побачив, що хтось виглядає з вікна також 5-го поверху і подумав, що це його знайомий, крикнув йому нецензурно, по-дружньому, але помилився, бо вже було темно. Тоді до нього підійшов обвинувачений з товаришем і декілька разів вдарив його в обличчя. Він відійшов від обвинуваченого і стояв з телефоном, який тримав у руці. Обвинувачений підійшов до нього і забрав у нього мобільний телефон, який він не міцно тримав у відкритій руці. Після чого обвинувачений пішов з телефоном. Після того, як обвинувачений забрав мобільний телефон, він удари більше не наносив. Хоча він просив обвинуваченого повернути телефон, останній не реагував і швидко пішов. Той хлопець, що був з ОСОБА_3 нічого не робив, просто стояв у стороні. Після того, що сталося, вийшов його товариш і він розповів йому все. Товариш зателефонував до поліції. Мобільний телефон йому повернули спочатку працівники поліції, потім обвинувачений взяв телефон для відновлення налаштування, телефон він також йому повернув. Розуміє, що також поступив неправильно.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 суду показала, що з обвинуваченим не знайома, а потерпілий її онук. Мати його на даний час працює за кордоном. В той день, у лютому 2021 р. вона з дочкою була вдома. О 18.30 год. внука ще не було вдома і донька до нього зателефонувала. Однак телефон внука був поза зоною досяжності, тому вони почали хвилюватися. Невдовзі внук приїхав додому з працівниками поліції, у нього були тілесні ушкодження. Внук розповів, що у нього забрали мобільний телефон, після чого донька поїхала з ним до поліції писати заяву. Стосовно того, що внук висловлювався нецензурною лайкою, вона взагалі не знала. Внук сказав, що пішов до свого знайомого ОСОБА_17 , з яким він займається спортом. Мобільний телефон внуку повернули. Там були недоліки у телефоні, але мати обвинуваченого все відшкодувала і вони претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Досліджені в судовому засіданні докази

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , окрім його показів, показів потерпілого та законного представника потерпілого, підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0000166, які були досліджені у судовому засіданні за клопотанням прокурора, належність, достовірність та допустимість яких сторонами не оспорювалася:
- електронним рапортом від 03.02.2021 згідно якого, 03.02.2021 о 18.42 год. надійшло повідомлення зі служби 102 до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що 03.02.2021 о 18:41 год. у АДРЕСА_2 , 3 хв. потому приятеля заявника вдарили по обличчю та забрали мобільний телефон. Потерпілий ОСОБА_7 , 2007 року народження прийшов до його будинку, позвав заявника, на його крик підійшли 2 підлітки по 15-16 років, вдарили потерпілого та забрали мобільний телефон. Обоє пішли в сторону магазину «АТБ». Заявник ОСОБА_18 (а.п. 20-21);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.02.2021 ОСОБА_19 , у якому вона вказує, що 03.02.2021 близько 18.30 год. двоє невідомих осіб шляхом ривка заволоділи мобільним телефоном Xiaomi Redmi 7 А, чорного кольору, у якому знаходилася сім-картка, який належить її синові ОСОБА_7 , 2007 року народження. Все сталося біля будинку № 2/2 по вул. Малиновського у м. Нікополі. (а.п. 22);
- протоколом огляду від 03.02.2021 прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 . Під час проведення огляду нічого виявлено не було, нічого вилучено не було. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 23-26);
- письмовим повідомленням № 778 від 26.05.2021 в.о. директора КП «Нікопольська дитяча міська лікарня» Нікопольської міської ради» ОСОБА_20 , згідно якого ОСОБА_7 , 2007 року народження звертався за медичною допомогою до лікарів КДВ КП «Нікопольська дитяча міська лікарня» Нікопольської міської ради». 04.02.2021 до лікаря невролога дитячого, встановлено діагноз: забій м`яких тканин обличчя та 04.02.2021 до лікаря отоларинголога вставлений діагноз: забій вушної раковини зліва, забій м`яких тканин носу (а.п. 43);
- ксерокопіями документів на мобільний телефон (фото коробки мобільного телефону; товарний чек; imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 . мобільного телефону) (а.п. 52-54);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 142 від 19.04.2021, згідно якого: ринкова вартість станом на 03.02.2021 мобільного телефону Xiaomi Redmi 7 А 32 GB, який був придбаний 18.12.2019, складає 1 850,00 грн. (а.п. 58-61);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.02.2021, в ході якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 у присутності законного представника ОСОБА_19 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 на фото № 3, як особу, яка 03.02.2021 відкрито заволоділа належним йому мобільним телефоном. Впізнає його за рисами обличчя, формою носу, очей, губ. (а.п. 62-64);
- заявою ОСОБА_5 про добровільне надання працівникам поліції для огляду та вилучення мобільного телефону (а.п. 68);
- протоколом огляду від 24.02.2021 мобільного телефону, який добровільно для огляду та вилучення надала ОСОБА_5 . Мобільний телефон сенсорного типу, чорного кольору, марки Xiaomi Redmi 7 А, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 . Скло на екрані телефону має пошкодження у вигляді тріщин та подряпин. На момент проведення огляду телефон вмикається та функціонує. Сім-карка та флеш-картка під час проведення огляну у телефоні не виявлені. Мобільний телефон вилучено. Під час проведення огляду здійснювалося фотографування. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 69-72);
- розпискою законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_19 , про отримання від співробітників поліції раніше викраденого, належного її синові мобільного телефону. (а.п. 74).

Оцінка доказів судом

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винними у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за яким він обвинувачується.
Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; ст. 69-1 КК України, яка передбачає, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, а також ст. 103 КК України, відповідно до якої при призначенні покарання неповнолітньому суд також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Представник служби у справах дітей Нікопольської міської ради ОСОБА_9 , пояснила, що вона ходила на адресу де проживає обвинувачений з сім`єю. До цього на обліку у них ні обвинувачений, ні його сім`я не перебували. Сім`я неповнолітнього обвинуваченого проживає у приватному будинку. У будинку 3 кімнати. Родина багатодітна. ОСОБА_14 проживає з матір`ю та трьома меншими сестрами. Відносини у нього з матір`ю нормальні. Матері обвинувачений допомагає. З неповнолітнім були проведені бесіди і вона вважає, що він зробив належні висновки і не потребує покарання у виді реального позбавлення волі.
Інспектор Нікопольського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській обл. ОСОБА_11 підтримала досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду і проти якої не заперечував ні обвинувачений, ні його законний представник, і пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Вважає, що ОСОБА_3 має можливість виправитися без реального позбавлення волі за умови здійснення нагляду середнього рівня та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Рекомендує призначити, при звільнені ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, обов`язок виконання заходів, передбачених пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».
Представник сектору ювенальної превенції Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , пояснила, що сім`я обвинуваченого до них у поле зору не потрапляла, на обліку не перебувала. З неповнолітнім були проведені бесіди і вона вважає, що він зробив належні висновки і не потребує покарання у виді реального позбавлення волі.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 1 ст. 186 КК України).
ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.п. 81), навчається у державному професійно-технічному навчальному закладі «Нікопольський центр професійної освіти» за професією «Верстатник широкого профілю. Оператор верстатів з програмним керуванням», за місцем навчання характеризується задовільно (а.п. 83). Має постійне місце проживання. Обвинувачений ОСОБА_3 виховується матір`ю, батько не приймає участі у його вихованні, що не може не відобразитися на його психологічному стані. Його мати, на думку суду, достатньо займається його вихованням.
ОСОБА_3 створені задовільні умови для проживання та навчання, оскільки згідно акту обстеження житлово-побутових умов, санітарно-гігієнічні умови у житлі задовільні, будинок потребує ремонту, у будинку є світло, водопостачання, газопостачання. Для виховання, розвитку, навчання та проживання ОСОБА_3 створено задовільні умови. Діти забезпечені речами першої необхідності, належним харчуванням. Є місце для навчання, відпочинку. Проживає ОСОБА_3 разом з матір`ю та трьома меншими сестрами. (а.п. 91). На обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Нікопольської міської ради, сім`я неповнолітнього ОСОБА_3 не перебувала і не перебуває. (а.п. 90). ОСОБА_5 та ОСОБА_21 виховують чотирьох дітей, найстаршим з яких є ОСОБА_14 , 2005 року народження. Потреби дітей у родині забезпечені: є окремі спальні місця, чиста постільна білизна, одяг за сезоном, місце для навчання, побутова техніка. З матір`ю була проведена бесіда про посилення контролю за поведінкою сина, про виконання батьківських обов`язків, про моральну та правову відповідальність ОСОБА_22 . Сім`я ОСОБА_23 соціальними послугами Нікопольського міського ІНФОРМАЦІЯ_3 , не охоплювалась. Протягом 2020 - 2021 років повідомлень від суб`єктів соціальної роботи не надходило, сім`я за соціальними послугами не зверталася. (а.п. 88). ОСОБА_3 не перебуває на обліку у секторі ювенальної превенції Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. На обліку у лікарів психіатра і нарколога обвинувачений ОСОБА_3 не перебуває (а.п. 85, 86), тому може повністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.
Судом відповідно до ст. 66 КК України встановлено обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, вчинення правопорушення в неповнолітньому віці. А також, суд враховує, щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність претензій матеріального характеру від неповнолітнього потерпілого та його законного представника.
При цьому, судом враховується, що щире каяття неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись. Обвинувачений, окрім визнання вини наголосив на щирому жалю щодо вчиненого, пояснив, що спричинена шкода відшкодована у повному обсязі, що в своїй сукупності свідчить про наявність «щирого каяття».
Вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім є додатковою гарантією для дитини, яка опинилася у конфлікті із законом.
Добровільне відшкодування завданого збитку, хоча і не самим обвинуваченим, а його законним представником ОСОБА_5 , підтверджується розпискою законного представника неповнолітнього потерпілого, в якій остання вказала, що матеріальних претензій не має.
Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України таку обставину, як відсутність претензій неповнолітнього потерпілого так і його законного представника, суд визнає такою, що пом`якшує покарання.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.
Ураховуючи всі обставини справи, думку представників служб, результати досудової доповіді, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді громадських робіт.
При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 17.1 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх (Пекінських правил), прийнятих резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї від 29.11.1985 неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у відношенні до тяжкого діяння з застосуванням насильства проти іншої особи або у неодноразовому вчиненні інших тяжких правопорушень, а також при відсутності іншої відповідної міри впливу. Судом також враховується, що відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», п. 23.2. Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей-правопорушників, перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Речовий доказ:
- мобільний телефон Xiaomi Redmi 7 А, який передано законному представнику неповнолітнього потерплого ОСОБА_19 - залишити останній.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи № 142 від 19.04.2021 згідно довідки в сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до ст. 1179 Цивільного кодексу України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.
Як вбачається з паспорта громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є неповнолітнім, який досяг 16 років (а.п. 79).
Матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_5 , з якою він проживає.
З батьком обвинувачений не спілкується.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , на даний час досяг 16-ти років, проживає з матір`ю - ОСОБА_5 , тому стягнення процесуальних витрат у розмірах визначених судом здійснюється з обвинуваченого, проте при недостатності, або відсутності майна у неповнолітнього ОСОБА_3 - стягнення суми процесуальних витрат здійснюється з його матері ОСОБА_5 . Після досягнення обвинуваченим ОСОБА_3 повноліття, обов`язок його матері щодо відшкодування процесуальних витрат припиняється.
На підставі наведеного, керуючись ст.. 370, 371, 374, 484, 485, 487 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Запобіжний захід не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Речовий доказ:
- мобільний телефон Xiaomi Redmi 7 А, який передано законному представнику неповнолітнього потерплого ОСОБА_19 - залишити останній.
Стягнути з ОСОБА_3 , а у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування процесуальних витрат, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі стягнути з його матері - законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1