Справа № 450/3842/21 Провадження № 1-кп/450/403/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 125 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 02.09.2021 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовків Пустомитівського району Львівської області, українець, громадянина України, освіта середня, розлучений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні немає, непрацює, інвалідом не являється, раніше несудимий, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КК України ,-

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 01.09.2021 близько 21:00 год., ОСОБА_4 перебуваючи в житловому будинку, що з адресою АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 умисно, з метою нанесення побоїв, завдав один удар у спину в ділянку лопатки, кулаком правої руки, після чого конфлікт продовжився на вулиці поблизу будинку за вищевказаною адресою, біля автомобіля швидкої медичної допомоги, де ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел наніс ще один удар потерпілій, кулаком правої руки в ділянку лопатки, чим завдав останній фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинив умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та пояснив, що дійсно 01.09.2021 близько 21 год. він знаходився вдома. До них додому прийшов сусід та попросив допомогти медичним працівникам занести до машини його хворого батька. Він погодився. Прийшовши до будинку сусіда він взнав, що батько останнього хворий на COVID-19. Перелякавшись за своє здоров`я, він поросив у медпрацівників засоби захисту, а саме маску та рукавички. Йому було відмовлено в результаті чого між ним та потерпілою розпочався словесний конфлікт в результаті чого він штовхнув її в плечі. Для чого він це зробив він пояснити не може. Після того, як хворого поклали на ноші він з допомогою іншого сусіда занесли його до машини швидкої медичної допомоги та поклали в салон. В цей час син потерпілого пішов додому, а він залишився біля машини. Він почав розпитувати медиків, чому вони не везуть хворого до лікарні, а щось чекають. Медики на його зауваження не реагували. Це його знову обурило, в результаті чого він вдруге вдарив медсестру ОСОБА_5 в плечі, в результаті чого вона впала в салон автомобіля. Через деякий час прийшов сусід, син хворого, сів в машину швидкої медичної допомоги та останні поїхали, а він пішов додому.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що вищевказані побої він наніс в зв`язку з тим, що його ніхто не попередив, що сусід хворий на COVID-19, йому не надали маску та рукавиці, а також те, що медики зволікали з швидким доставлені хворого до лікарні.

Також в судовому засіданні обвинувачений вибачився перед потерпілою за спричинені їй 01.09.2021 побої.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав частково свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що його вина повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, які буле досліджені та перевірені в судовому засіданні, зокрема ;

Показами потерпілої ОСОБА_5 яка в судовому засіданні показала, що 01.09.2020 близько 21 год. в складі бригади швидкої медичної бригади прибули у с. Вовків Львівського району Львівської області, по виклику до хворого на COVID-19. В бригаду входили вона, лікар ОСОБА_6 та водій ОСОБА_7 . На дорозі їх зустрів син хворого. Останній повідомив, що до будинку погана дорога і сказав, щоб машину залишили біля дороги, що вони і зробили. Прийшовши в будинок та оглянувши хворого, вони встановили, що він в тяжкому стані і потребує госпіталізації. Так як вона та лікар ОСОБА_6 жінки і вони були не в змозі занести хворого до машини то поросили сина хворого привести двох чоловіків, щоб останні допомогли занести ноші з хворим до автомобіля. Через деякий час в будок зайшло двоє чоловіків, один з яких був ОСОБА_4 . Останній одразу почав вести себе агресивно, в неї слалось враження що він був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 почав їм хамити, ображати в результаті чого коли вона стояла до нього спиною він наніс їй один удар в плечі. В результаті чого вона відчула біль. ОСОБА_4 зробили зауваження, однак він продовжував висловлювати своє обурення тим, що відбувається. Коли ОСОБА_4 разом з невідомим занесли хворого до машини швидко медичної допомоги, то останній продовжував вести себе агресивно і в результаті чого влаштував шарпанину з водієм ОСОБА_7 . Після того вона стояла біля дверей в салон машини і чекала сина хворого, який пішов додому за речами хворого, щоб принести їх та їхати з ними до лікарні. В цей час до неї знову підійшов ОСОБА_4 продовжуючи вести себе агресивно. В результаті чого, коли вона стояла біля дверей машини він знову наніс їй удар в спину від якого вона впала в салон машини. Від нанесеного удару вона відчула біль в спині. На її зауваження ОСОБА_4 не реагував. В цей час прийшов син хворого і вони поїхали в лікарню.

Показами свідка ОСОБА_6 яка в судовому засіданні показала, що 01.09.2020 близько 21 год. в складі бригади швидкої медичної бригади прибули у с. Вовків Львівського району Львівської області, по виклику до хворого на COVID-19. В бригаду входили вона, медсестра ОСОБА_5 та водій ОСОБА_7 . На дорозі їх зустрів син хворого. Останній повідомив, що до будинку погана дорога і сказав, щоб машину залишили біля дороги, що вони і зробили. Прийшовши в будинок та оглянувши хворого, вони встановили, що він в тяжкому стані і потребує госпіталізації. Так як вона та медсестра ОСОБА_5 жінки і вони були не в змозі занести хворого до машини то поросили сина хворого привести двох чоловіків, щоб останні допомогли занести ноші з хворим до автомобіля. Через деякий час в будок зайшло двоє чоловіків, один з яких був ОСОБА_4 . Останній одразу почав вести себе агресивно, в неї слалось враження що він був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 почав їм хамити, ображати в результаті чого коли медсестра ОСОБА_5 стояла до нього спиною він наніс їй один удар в плечі. ОСОБА_4 зробили зауваження, однак він продовжував висловлювати своє обурення тим, що відбувається. Коли ОСОБА_4 разом з невідомим занесли хворого до машини швидко медичної допомоги, то останній продовжував вести себе агресивно і в результаті чого влаштував шарпанину з водієм ОСОБА_7 . В цей час вона сіла в кабіну машини, а потерпіла стояла біля дверей в салон машини. Вони чекала сина хворого, який пішов додому за речами хворого, щоб принести їх та їхати з ними до лікарні. В цей час до ОСОБА_5 знову підійшов ОСОБА_4 продовжуючи вести себе агресивно. В результаті чого, він знову наніс їй удар в спину від якого вона впала в салон машини. На їхні зауваження ОСОБА_4 не реагував. В цей час прийшов син хворого і вони поїхали в лікарню.

Показами свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що 01.09.2020 близько 21 год. в складі бригади швидкої медичної бригади прибули у с. Вовків Львівського району Львівської області, по виклику до хворого на COVID-19. В бригаду входили він, медсестра ОСОБА_5 та лікар ОСОБА_6 . На дорозі їх зустрів син хворого. Останній повідомив, що до будинку погана дорога і сказав, щоб машину залишили біля дороги, що вони і зробили. Прийшовши в будинок та оглянувши хворого, вони встановили, що він в тяжкому стані і потребує госпіталізації. Так як лікар та медсестра жінки і вони були не в змозі занести хворого до машини то поросили сина хворого привести двох чоловіків, щоб останні допомогли занести ноші з хворим до автомобіля. Через деякий час в будок зайшло двоє чоловіків, один з яких був ОСОБА_4 . Останній одразу почав вести себе агресивно. ОСОБА_4 почав їм хамити, ображати в результаті чого коли медсестра ОСОБА_5 стояла до нього спиною він наніс їй один удар в плечі. ОСОБА_4 зробили зауваження, однак він продовжував висловлювати своє обурення тим, що відбувається. Коли ОСОБА_4 разом з невідомим занесли хворого до машини швидко медичної допомоги, то останній продовжував вести себе агресивно і в результаті між ним та обвинуваченим відбулась шарпанина. В цей час ОСОБА_6 сіла в кабіну машини, а ОСОБА_5 стояла біля дверей в салон машини. Вони чекала сина хворого, який пішов додому за речами хворого, щоб принести їх та їхати з ними до лікарні. В цей час він почув крик ОСОБА_6 і удар в кузов машини, як він потім взнав зі слів лікаря, що ОСОБА_4 вдруге вдарив ОСОБА_5 в результаті чого вона вдарилась в салон машини. На їхні зауваження ОСОБА_4 не реагував. В цей час прийшов син хворого і вони поїхали в лікарню.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2021 згідно з яким потерпіла ОСОБА_5 розказала та показала на місці як 01.09.2021 ОСОБА_4 наніс їй побої.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2021 згідно з яким обвинувачений ОСОБА_4 розказав та показав на місці як він 01.09.2021 наніс побої потерпілій ОСОБА_5 .

Висновком експерта №147/2021 від 02.09.2021 згідно з яким при огляд потерпілої ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. З представлених документів забій грудної клітки згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесні ушкодження» пункт 4.6 наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 діагноз забій грудної клітки ; до уваги не приймається, так як не підтверджений, об`єктивними відомостями.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 ч.1 ст. 126 КК України є правильною так як ОСОБА_4 вчинив умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні у вчиненому щиро кається,вперше притягається до кримінальної відповідальності - ці обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, він раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, непрацюючий, вчинив кримінальне правопорушення по відношенню до медичного працівника, під час виконання останнім свої службових обов`язків.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та те що обвинувачений не працює, немає доходів, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України з урахуванням вимог ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов не заявлено, речові докази відсутні, судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Вироку набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. В разі подачі апеляційної скарги, вирок набирає законної сили одразу після прийняття апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду можна отримати одразу після його проголошення. Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно. Особам які були відсутні під час проголошення вироку, копія вироку буде скерована одразу після його проголошення.

СуддяОСОБА_1