печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора офісу Генерального прокурора - прокурора у кримінальному провадженні № 0000368, щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000368 від 14.06.2018 року, вилученого під час проведення обшуку 19.02.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києві від 24.01.2019 року, справа №757/3142/19-к, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що оскільки кримінальне провадження №0000368 від 14.06.2018 року закрито, то він звернувся до Офісу Генерального прокурора та Головного слідчого управління Національної поліції України із клопотанням про повернення вилученого майна, проте майно не було повернуто.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 надала пояснення, подала уточнення до скарги, долучила до матеріалів справи копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.11.2021 року, справа №757/53021/20-к, якою задоволено заяву про відвід прокурора ОСОБА_6 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000368 від 14.06.2018 року, копію постанови про закриття кримінального провадження від 21.08.2020 року, копії ухвал слідчого судді у справі №757/39210/21-к, від 05.07.2021 року та від 06.09.2021 року, про скасування постанови про закриття кримінального провадження, копію витягу із Єдиного реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні станом, відповідно до якого кримінальне провадження стосовно підозрюваних, в тому числі стосовно ОСОБА_5 , закрито, а отже наявні підстави для повернення вилученого майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність прокурора на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000368 від 14.06.2018 року.

19.02.2019 року на підставі ухвали на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києві від 24.01.2019 року, справа №757/3142/19-к, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 та обшук автомобіля TOYOTA PRADO д. н. з. НОМЕР_1 .

В ході проведення обшуку відповідно до протоколу обшуку від 19.02.2019 року було вилучено майно, яке адвокат просить повернути, а саме:

- банківську картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 ;
- банківську картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 ;
- тримач до сім-картки з номером НОМЕР_4 ;
- посвідчення працівника міліції на ім`я ОСОБА_5 ;
- носії інформації (флешкарти пам`яті): «Тrаnsеnd 8GВ», «Тrаnsеnd 16GВ», «Тоshiba 8GВ»;
- мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_5 : НОМЕР_6 , з сім- карткою «Київстар» номер НОМЕР_7 ;
- ноутбук марки «НР» сірого кольору із зарядним пристроєм та мишкою до нього;
- ноутбук марки «Аcer» №5 із зарядним пристроєм;
- ноутбук марки «Dell» №41113/SDPPI/20155100 із зарядним пристроєм;
- модем «Інтертелеком» білого кольору.
Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 21.08.2020 року кримінальне провадження №0000368 від 14.06.2018 року закрито.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.07.2021 року, справа №757/39210/20-к, скаргу адвоката ОСОБА_3 задоволено, а вищевказану постанову було скасовано.

Разом з тим, відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000368 від 14.06.2018 року, вказане кримінальне провадження щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито 21.08.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а також, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності та що таке право є непорушним.

Аналогічні гарантії права власності передбачені ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1960 року, якою встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

З урахуванням викладеного, враховуючи дані, що кримінальне провадження № 0000368 від 14.06.2018 року закрито стосовно ОСОБА_5 ,слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.
Зобов`язати прокурора офісу Генерального прокурора - прокурора у кримінальному провадженні № 0000368, повернути ОСОБА_5 майно, яке було вилучене під час обшуку 19 лютого 2019 року за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- банківську картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 ;
- банківську картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 ;
- тримач до сім-картки з номером НОМЕР_4 ;
- посвідчення працівника міліції на ім`я ОСОБА_5 ;
- носії інформації (флешкарти пам`яті): «Тrаnsеnd 8GВ», «Тrаnsеnd 16GВ», «Тоshiba 8GВ»;
- мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_5 : НОМЕР_6 , з сім- карткою «Київстар» номер НОМЕР_7 ;
- ноутбук марки «НР» сірого кольору із зарядним пристроєм та мишкою до нього;
- ноутбук марки «Аcer» №5 із зарядним пристроєм;
- ноутбук марки «Dell» №41113/SDPPI/20155100 із зарядним пристроєм;
- модем «Інтертелеком» білого кольору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1