Справа № 626/1948/17
Провадження 1-кп/910/56/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
23 грудня 2021 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 19.05.2017 р. за № 0001569, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоукраїнка, Звенигородського району Черкаської області, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
1. Зміст клопотання та позиції учасників
16.12.2021 р. захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 під час судового засідання подав до суду клопотання про надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до матеріалів цивільної справи № 553/2075/17 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 з можливістю вилучення їх копій.

На думку сторони захисту, вказані документи підтверджують провокативний характер кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , а тому, керуючись положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, існує нагальна потреба в отриманні тимчасового доступу до матеріалів, зазначених у клопотанні.

Указане клопотання обгрунтовується стороною захисту також такими доводами.

У матеріалах кримінального провадження наявні копії матеріалів цивільної справи № 553/2075/17 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , які були отримані стороною обвинувачення на підставі відповідної ухвали слідчого судді станом до моменту звернення прокурора з обвинувальним актом до суду. З обвинувального акта вбачається, що сторона обвинувачення висунула обвинувачення ОСОБА_6 саме у зв`язку з його розглядом вказаного цивільного спору. Водночас, з інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень убачається, що після відсторонення обвинуваченого ОСОБА_6 від розгляду цієї цивільної справи, вона була передана іншим суддям ІНФОРМАЦІЯ_3 , а згодом була передана до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом із цим, із відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, встановлено, що ухвалою від 04.06.2018 р. цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9 було залишено без розгляду за заявою позивачки. Указане, на думку захисника, свідчить про штучність вказаної цивільної справи та про провокацію правоохоронними органами ОСОБА_6 на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказав, що запитувані у клопотанні документи можуть підтвердити або спростувати факт провокації у цьому кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявлене клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував. На думку прокурора, вказані документи не стосуються предмету розгляду у цьому кримінальному провадженні та виходять за межі судового розгляду, а відповідне клопотання не відповідає вимогам ст. 160 КПК. Здійснення такого тимчасового доступу не здатне забезпечити мету цього заходу забезпечення кримінального провадження, а саме використання відповідних документів як доказів можливої провокації злочину.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлявся про дату та місце розгляду клопотання, однак, у судове засідання не з`явився, надіслав до суду лист про розгляд вказаного питання за його відсутності.

Сторони не заперечували проти розгляду клопотання за відсутності представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому суд уважає за можливе розглянути клопотання в наявному складі учасників.

2. Оцінки та мотиви суду
Розглянувши подане клопотання та заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд уважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 КПК, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Оскільки захисник обгрунтовує важливість отримання запитуваних ним у клопотанні документів необхідністю забезпечення належного захисту прав обвинуваченого ОСОБА_6 та доведення факту провокації, суд сприяє здійсненню такого процесуального права сторони захисту як збирання доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 КПК, у разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язаний провести відповідну слідчу (розшукову) дію в повному обсязі, долучити складені процесуальні документи до матеріалів досудового розслідування та надати їх суду у випадку звернення з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до положень ст. 92 КПК, обов`язок доведення відсутності провокації покладається на прокурора.

Відповідно до п. 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Раманаускас проти Литви» (Ramanauskas v. Lithuania) від 5 лютого 2008 р., ст. 6 Конвенції не було б порушено, якби заявник мав ефективну можливість шляхом заперечення або іншим чином порушити питання про підбурювання під час розгляду кримінальної справи щодо нього. ЄСПЛ усупереч позиції Уряду не вважає, що дотримання таких загальних гарантій від зловживань, як рівність сторін та додержання права на захист, є достатнім у цьому випадку.

У п. 71 згаданого рішення ЄСПЛ зауважує, що заявник протягом усього провадження у справі стверджував про підбурювання його до вчинення злочину. Відповідно, органи державної влади та суди повинні були принаймні ретельно перевірити, чи перевищили правоохоронні органи межі, визначені у зв`язку з використанням моделі симулювання, тобто чи підбурювали вони заявника до вчинення злочину.

Аналогічних висновків ЄСПЛ дійшов у пунктах 61, 62 рішення у справі «Баннікова проти Росії» (Bannikova v. Russia) від 04 листопада 2010 р., у якому суд наголосив на тому, що загальною рисою справ, де мала місце провокація, є те, що заявник не може подати заяву про провокацію злочину, оскільки захист не має доступу до значних доказів, часто як наслідок формального рішення про обмеження доступу до окремих доказів особливої категорії, які не розкрито. При цьому, Європейський суд зазначає, що право на справедливий судовий розгляд за ст. 6 Конвенції включає в себе право на доступ до всіх доказів, які має сторона обвинувачення, як тих, що доводять вину, так і невинуватість.

У кримінальному провадженні, з метою досягнення його дієвості, застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК).

У п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей та документів, який полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) (ч. 1 ст. 159 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених розділом IV КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 333 КПК, під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, суд також ураховує причини, через які такий тимчасовий доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Перевіряючи наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 333 КПК, щодо причин, через які сторона захисту не здійснила тимчасовий доступ до речей та документів під час досудового розслідування, суд зауважує, що у клопотанні захисник не вказує конкретних причин, що унеможливили здійснення стороною захисту тимчасового доступу до запитуваних документів під час досудового розслідування, однак у судовому засіданні захисник стверджував, що вказана інформація стала відомо стороні захисту вже після завершення досудового розслідування, а тому раніше отримати вони її не могли.

Разом із тим захисником доведено, що вказані матеріали неможливо отримати іншим чином, оскільки запитувані документи перебувають у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, процес доведення факту провокації передбачає доведення фактів недопустимості зібраних стороною обвинувачення доказів, що відноситься до тих питань, які вирішуються судом саме на стадії судового розгляду, тому суд приходить до висновку, що сторона захисту звернулась зі своїм клопотанням на відповідній стадії кримінального процесу.

У свою чергу, надання тимчасового доступу до речей та документів, відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК, передбачає доведення наявності:

- обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- виправдання такого ступеню втручання у права та свободи особи;

- можливості виконання завдання, для виконання якого сторона звертається із відповідним клопотанням.

Щодо обґрунтованості підозри суд, не висловлюючись по суті підозри, та зважаючи на те, що питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження розглядається на стадії судового розгляду та за клопотанням сторони захисту, уважає, що це питання перевірці під час вирішення цього клопотання не підлягає, а також, виходячи із засади рівності сторін, суд уважає, що решта вимог, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК, підлягають доведенню не лише стороною обвинувачення, але і стороною захисту, в разі її звернення до суду з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Оскільки запитувані у клопотанні матеріали перебувають у володінні державного органу ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів не створить надмірного втручання в право цієї юридичної особи та є пропорційним до завдань кримінального провадження.

Щодо можливості виконання завдання, для виконання якого сторона захисту звертається із відповідним клопотанням, суд уважає, що, з огляду на заяву про провокацію, документи, до яких сторона захисту просить надати доступ, можуть бути використані для доведення факту провокації, а тому завдання, яке ставиться стороною захисту, є таким, що може бути виконане із застосуванням запитуваного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав уважати, що ці речі або документи:

- перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

- самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

- не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Зі змісту клопотання та із матеріалів цього кримінального провадження вбачається, що документи, до яких сторона захисту просить надати тимчасовий доступ, є матеріалами цивільної справи № 553/2075/17 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , які перебувають у володіння ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, захисником доведено, що документи, до яких він просить надати тимчасовий доступ, перебувають у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_2 , та що їх неможливо отримати іншим чином.

Судом установлено, що у матеріалах цього кримінального провадження наявні копії матеріалів цивільної справи № 553/2075/17 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , які були отримані стороною обвинувачення на підставі відповідної ухвали слідчого судді, станом до моменту звернення прокурора з обвинувальним актом до суду (т. 12, а.с. 17-19). З обвинувального акта вбачається, що сторона обвинувачення висунула обвинувачення ОСОБА_6 саме у зв`язку з його розглядом вказаного цивільного спору. Водночас, з інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень убачається, що після відсторонення обвинуваченого ОСОБА_6 від розгляду цієї цивільної справи, вона була передана іншим суддям ІНФОРМАЦІЯ_3 , а згодом була передана до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом із цим, із відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, встановлено, що ухвалою від 04.06.20118 р. цивільний позов у цій справі було залишено без розгляду за заявою позивачки. Матеріали названої цивільної справи, в т.ч. і ті, які з`явились після 31.08.2017 р., безперечно можуть містити належні докази в цій справі.

Судом ураховано, що стороною захисту в клопотанні було дотримано вимог ч. 5 ст. 163 КПК, за таких обставин, для забезпечення визначених ст. 2 КПК завдань кримінального провадження і дотримання принципу змагальності сторін кримінального провадження, перевірки версії сторони захисту щодо провокативних дій працівників правоохоронних органів, та з метою забезпечення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, але враховуючи зв`язок запитуваної інформації з кримінальним провадженням, що перебуває на розгляді, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_7 підлягає до задоволення.

Згідно із положеннями ст. 159 КПК, при наданні тимчасового доступу до речей та документів, особі надається право ознайомитись із ними, зробити їх копії та вилучити їх. Захисник у своєму клопотанні зазначив спосіб у який саме він просить суд здійснювати тимчасовий доступ до запитуваних документів виготовлення копій запитуваних документів та подальше їх вилучення.

Таким чином, на думку суду, для досягнення дієвості цього кримінального провадження стороні захисту необхідно надати тимчасовий доступ до запитуваних документів, шляхом ознайомлення з відповідними документами, їх фотографування, з можливістю отримання та вилучення належним чином завірених копій.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 164 КПК, за загальним правилом, строк дії ухвали про надання тимчасового доступу до речей та документів не може перевищувати двох місяців із дня її постановлення.

Щодо строку дії ухвали про надання тимчасового доступу, то у клопотанні захисник не зазначає строку, який необхідний стороні захисту для виконання ухвали. На думку суду, з огляду на обсяг матеріалів, тимчасовий доступ до яких одержала сторона захисту цією ухвалою, та зважаючи на те, що справа перебуває на стадії доповнень, а наступне судове засідання призначене на 20.01.2022 р., установлення строку дії ухвали в 3 тижні є достатнім для здійснення відповідного тимчасового доступу, з урахуванням завантаженості сторони захисту та віддаленості від м. Києва ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 22, 93, 110, 131, 132, 159, 160, 163, 223, 333, 372, 375 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ
1. Клопотання захисника ОСОБА_7 про надання тимчасового доступу до речей і документів задовольнити.

2. Надати обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику адвокату ОСОБА_7 тимчасовий доступ до документів, які знаходяться в матеріалах цивільної справи № 553/2075/17 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 і перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , з можливістю вилучення їх копій.

3. Строк дії ухвали 3 тижні із дня її постановлення - до 14.01.2022 р.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів (ч. 1 ст. 166 КПК).

Ухвала оскарженню не підлягає, та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2