ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/188/22 Справа № 204/174/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну та зарахувати строк його попереднього ув`язнення у строк покарання з 25.03.1997 року по 05.03.2001 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що вирок щодо нього набрав законної сили 25.03.1997 року, однак лише 05.03.2001 року його було поміщено до місця відбуття покарання, а тому до нього має бути застосована ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну та постановити нову ухвалу, якою зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 25.03.1997 року по 05.03.2001 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вироком ОСОБА_8 засуджено до довічного позбавлення волі, строк покарання рахується з моменту його фактичного затримання.
Ухвалою Верховного Суду вирок щодо ОСОБА_8 залишено без змін. Ухвала набрала законної сили в день її постановлення.
ОСОБА_8 тримався в місцях попереднього ув`язнення з 25.03.1997 року до 05.03.2001 року.
Зазначає, що особам, які вчинили злочин до 21.06.2017 року, увесь строк попереднього ув`язнення зараховується до строку призначеного покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
В обґрунтування свого судового рішення суд зазначив, що вирок Дніпропетровського обласного суду від 26.12.1996 року набрав законної сили 25.03.1997 року, у день винесення ухвали Верховним Судом України.
Після набрання вироком законної сили процесуальний статус ОСОБА_8 змінився з попередньо ув`язненого на засудженого, а тому строк з 25.03.1997 року по 05.03.2001 року вже не є строком попереднього ув`язнення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг засудженого та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого та його захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, якою передбачено зарахування попереднього ув`язнення у межах того самого кримінального провадження.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Дніпропетровського обласного суду від 26.12.1996 року за ч.2 ст.206, ч.4 ст.19, ч.3 ст.117, ч.4 ст.19, ч.2 ст.118, ч.4 ст.19, ч.2 ст.206, ст.208, ч.1 ст.108, ч.4 ст.19, п.п.«е», «ж» ст.93 КК України (в редакції 1960 року), на підставі ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді смертної кари розстрілу.
Ухвалою Верховного Суду України від 25.03.1997 року вказаний вирок залишено без змін, а тому вирок Дніпропетровського обласного суду від 26.12.1996 року набрав законної сили 25.03.1997 року.
Ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 27.07.2000 року ОСОБА_8 замінено призначене покарання у вигляді смертної кари на довічне позбавлення волі.
Відповідно до ст.1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Зазначене свідчить про відсутність обгрунтованих підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_8 з 25.03.1997 року по 05.03.2001 року на підставі ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, оскільки з 25.03.1997 року ОСОБА_8 вважається таким, що відбуває покарання за вироком Дніпропетровського обласного суду від 26.12.1996 року.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для зарахування засудженому ОСОБА_8 у строк відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України строку перебування в місцях попереднього ув`язнення після набрання вироком суду законної сили з 25.03.1997 року по 05.03.2001 року, оскільки вказані обставини мали місце після набрання вироком законної сили та не пов`язані із його затриманням, триманням під вартою як запобіжним заходом, участю у проведенні слідчих дій або участю у судовому розгляді кримінальних проваджень, за яким його було засуджено вироком Дніпропетровського обласного суду від 26.12.1996 року, що виключає застосування положень ч. 5 ст. 72 КПК України.
З урахуванням викладеного, підстави для задоволення вимог апеляційних скарг засудженого та його захисника відсутні, а тому ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4