ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000181, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сьомаки Славутського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з освітою середньою, одруженого, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , учасника операції об`єднаний сил, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.413 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , у період з 17 по 25 грудня 2019 року під час переміщення військової частини з району виконання завдань за призначенням до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 : АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, діючи із злочинною недбалістю, в порушення пунктів 11,34 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України та ст.ст.9,11,16,123 Статуту внутрішньої служб Збройних Сил України та чинного законодавства України, тимчасово виконуючи обов`язки командира взводу, будучи матеріально відповідальною особою за майно взводу, не забезпечив схоронність ввіреного йому майна положивши прилад нічного бачення AN/PVS-14 № НОМЕР_2 у службову машину взводу та залишив без нагляду не контролюючи його наявність, тим самим залишаючи ввірений предмет без нагляду та охорони, що в подальшому призвело до його втрати внаслідок порушення правил його зберігання.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у втраті ввіреного для службового користування військового майна внаслідок порушення правил його зберігання в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.413 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, щиро покаявся. Підтвердив фактичні обставини про вчинення ним втрати ввіреного йому майна, а саме приладу нічного бачення AN/PVS-14 № НОМЕР_2 . Вказав, що заподіяну шкоду частково добровільно відшкодував, цивільний позов визнав повністю.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи наявні докази, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною повністю, а кваліфікацію його дій вірною.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, відомості про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він одружений. Є військовослужбовцем, брав участь у проведенні операції об`єднаних сил та має статус учасника бойових дій. Раніше не судимий. За місцем служби характеризується позитивно.

При встановленні розміру покарання обвинуваченому суд також враховує його суб`єктивне відношення до вчиненого, а саме те, що у вчиненні кримінальному правопорушенні він покаявся, усвідомив наслідки вчиненого.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого правопорушення, часткове самостійне усунення заподіяної шкоди.

Виявом справедливості при призначенні покарання є питання його відповідності вчиненому кримінальному правопорушенню. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому балансі із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, думку публічного обвинувачення, зважаючи, що вчинений ним злочини віднесений до категорії нетяжких злочинів, згідно ст.12 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, стан здоров`я, стан сім`ї, психічне відношення до вчиненого, має статус учасника бойових дій, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст.413 КК України, за вчинений злочин із звільненням від відбуття даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде відповідати цілям покарання.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Зважаючи на вищевикладене, з підстав доведеності винуватості обвинуваченого, враховуючи заяву прокурора про зменшення позовних вимог та повне визнання обвинуваченим цих позовних вимог, суд приходить до переконання,що позовні вимоги прокурора ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди на користь Військової частини НОМЕР_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.413 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженого.
Цивільний позов прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 , завдану майнову шкоду на загальну суму 44491 (сорок чотири тисячі чотириста дев`яносто одну) грн. 37 коп..
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: (підпис)

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1