Дата документу 13.12.2021
Справа № 334/3443/21
Провадження № 1-кп/334/708/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/334/708/21, відомості про яке внесені 26.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, не працює, має на утриманні малолітню дитину, проживає за адресою; АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

26 березня 2021 року приблизно о 10.30 годині ОСОБА_3 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де сумісно вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_3 та її співмешканцем ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , під час сварки з останнім, використовуючи ніж, який вона взяла зі столу та утримуючи його в правій руці нанесла ОСОБА_8 один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді одиночного сліпого, проникаючого колото-різаного поранення лівої передньої поверхні грудної клітки порожнини з наскрізним пошкодженням передньої стінки правого шлуночка, яке ускладнилося зовнішньою та внутрішньою кровотечею з розвитком гострої крововтрати, від якого ОСОБА_8 помер на місці події.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною першою статті 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті іншій людині.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала частково, вважає свої дії самозахистом. Пояснила, що вона зустрічалась з ОСОБА_8 , однією сім`єю не проживали. 26.03.2021 вранці вона знаходилась вдома разом з матір`ю та донькою. Вона з донькою спали, а мати була на балконі. Близько 09.00 години до них в гості прийшли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, щоб випити пиво. До квартири їх впустила її мати. Розбудили її. Вона, її матір, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 стали пити пиво. Вона випила два келихи. Потім її матір пішла до її доньки в іншу кімнату. Близько 10.00 години між нею та ОСОБА_13 виникла сварка, приводом до якої стали ревнощі ОСОБА_14 до батька її дитини. ОСОБА_12 одразу вийшов до кімнати, в якій перебувала її матір та донька. Мати пішла з великої кімнати раніше. Під час сварки ОСОБА_10 наніс їй кілька ударів долонею руки по обличчю, після чого штовхнув її, через що вона впала на табуретку, а потім на підлогу. Після того, як вона піднялась, ОСОБА_10 схопив її рукою за горло, але не душив. При цьому він казав, що вб`є її. Ці дії ОСОБА_14 становили їй загрозу. Вона сильно злякалась. В цей час вона вхопила перше, що потрапило під руку - кухонний ніж, який лежав на столі, та вдарила ним ОСОБА_14 один раз у груди в область серця з лівої сторони. Як саме нанесла удар не пам`ятає. Після цього удару ОСОБА_10 відпустив її та близько однієї хвилини перебував на ногах. При цьому він казав, що йому боляче, просив викликати ШМД. В кімнату зайшов ОСОБА_12 , після чого приблизно за три секунди ОСОБА_10 впав на підлогу. В цей час вона перебувала у шоці, заплакала та намагалась закрити ОСОБА_15 рану. Попросила викликати швидку медичну допомогу. Під час конфлікту з ОСОБА_13 вона не кликала на допомогу, оскільки вважала, що ОСОБА_12 та мати не зможуть їй допомогти, оскільки ОСОБА_10 був крупним. Не намагалась і втекти від ОСОБА_16 . Можливість зателефонувати до поліції була відсутня, оскільки телефон перебував у матері. ОСОБА_10 до цього випадку неодноразово вчиняв щодо неї протиправні дії погрожував та бив, однак до поліції з цього приводу вона не зверталась. На слідчому експерименті вона помилково показала, що ніж, яким вона нанесла удар ОСОБА_15 , перебував у хлібниці. Насправді ніж знаходився на столі, оскільки вона готувала їм їжу. Позов потерпілого ОСОБА_5 визнала.
Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до яких обвинувачена ОСОБА_3 була знайомою з його сином ОСОБА_8 26.03.2021 о 08.00 годині він прийшов з роботи додому. Дома побачив пляшки з-під пива. Потім поїхав на ринок, звідки повернувся близько 10.00 години. Йому зателефонувала голова ОСББ ОСОБА_17 та повідомила, що ОСОБА_3 вбила його сина. Його син не працював. З алкогольних напоїв вживав лише пиво. Після вживання алкоголю був спокійний. Син до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Син проживав разом з ним та ОСОБА_18 - сестрою. З грудня 2020 року його син зустрічався з ОСОБА_3 . Вбивство сталось в квартирі, в якій проживає ОСОБА_3 . Фактичних обставин злочину він не знає. Заподіяну шкоду ОСОБА_3 не відшкодувала. Заявлений ним цивільний позов підтримав. Моральну шкоду обґрунтовує фактом загибелі сина та погіршенням його здоров`я.
Показаннями свідка ОСОБА_19 , згідно з якими обвинувачена є її донькою, з загиблим ОСОБА_8 у неї були дружні стосунки. 26.03.2021 о 05.00 годині вона проснулась та вийшла на балкон квартири покурити. У дворі будинку вона побачила ОСОБА_14 та ОСОБА_20 . ОСОБА_10 спитав у неї, де її донька. Вона відповіла, що вона вдома. Після цього ОСОБА_10 повідомив їй, що пізніше прийде до неї. Близько 08.30 години вони прийшли до неї в квартиру. Її донька з ОСОБА_13 та ОСОБА_21 залишились у великій кімнаті, а вона пішла до іншої кімнати до онуки. Вони вживали пиво. Через деякий час ОСОБА_10 попросив поїсти. Вона відповіла йому, що сало знаходиться у холодильнику. ОСОБА_10 взяв сало та хліб та нарізав ножем на столі у великій кімнаті. Вона заходила до них у велику кімнату, але потім знову пішла до іншої кімнати. Через деякий час до неї в кімнату зайшов ОСОБА_12 , де знаходився близько десяти хвилин. Двері до іншої кімнати були привідчиненими і вона чула, що розмова між донькою та ОСОБА_13 відбувалась на підвищених тонах. ОСОБА_12 знову вийшов до великої кімнати. Через п`ять-десять хвилин після цього її покликала донька. Вона зайшла до великої кімнати та побачила, що ОСОБА_10 стоїть біля стіни за столом. Він попросив її викликати швидку медичну допомогу, через дві секунди зробив крок та впав на спину. В цей час донька стояла до неї спиною біля столу, а ОСОБА_12 сидів на дивані дивився телевізор. Вона викликала ШМД. По приїзді медики повідомили, що ОСОБА_10 мертвий. Коли ОСОБА_10 стояв, вона не бачила на ньому крові. Вперше побачила кров лише коли забрали його тіло. Її донька пояснила поліцейським, що ОСОБА_10 хватав її за шию та волосся через стіл, намагався її душити, хватав за руки, а вона його відштовхнула. Крім цього, донька розповідала їй, що ОСОБА_10 її ревнував до батька дитини та бив її. Сварки між донькою та ОСОБА_13 вона не чула, криків не було. Бачила, що ніж лежав на столі на дошці біля хлібу без слідів крові. Інших ножів у тій кімнаті не було. Раніше у її доньки були проблеми з законом вона нанесла ножові поранення своїй подрузі. Після приїзду ШМД вона відвела дитину до сусідки.
Показаннями свідка ОСОБА_22 , в яких зазначено, що 26.03.2021 він заступив на службу у складі екіпажу з ОСОБА_23 . О 10.00 годині вони отримали виклик на тяжкі тілесні ушкодження за адресою: АДРЕСА_1 . Заявницею була мати обвинуваченої. Виїхали за вказаною адресою. По їх приїзді на адресу автомобіля ШМД не було, проте він під`їхав через деякий час. ОСОБА_23 разом з медиками піднялась до квартири АДРЕСА_3 , а він залишився біля службового автомобіля. Потім йому по рації ОСОБА_23 повідомила, що медики забули у своєму автомобілі реанімаційний апарат, щоб він взяв цей апарат та піднявся до вказаної квартири, що він і зробив. Коли він піднімався, йому назустріч вийшов знайомий потерпілого та почав торопити його. Вони разом зайшли до квартири АДРЕСА_3 . В квартирі він побачив, що обвинувачена разом з ОСОБА_23 сиділи у холі, а медики перебували в іншій кімнаті з потерпілим. Медики під`єднали потерпілого до реанімаційного апарату, але він вже був мертвий. Він бачив на футболці обвинуваченої сліди крові. Тілесних ушкоджень на обвинуваченій не було. З учасниками події він не спілкувався. Пізніше, зі слів ОСОБА_23 йому стало відомо, що обвинувачена посварилась з потерпілим та спричинила йому тілесні ушкодження. Смерть потерпілого медики констатували при ньому.
Показаннями свідка ОСОБА_23 , відповідно до яких 26.03.2021 приблизно о 10.30 годині вона несла службу у складі екіпажу з ОСОБА_22 . Отримали виклик на тілесні ушкодження. Прибули на місце, чуть пізніше під`їхав екіпаж ШМД. Зв`язались з заявницею, щоб та пояснила куди їм рухатись. Та пояснила. Вона з медиками піднялись у квартиру, а ОСОБА_22 залишився на вулиці. В квартирі знаходилась обвинувачена, її мати, дитина та друг обвинуваченої. В іншій кімнаті на підлозі лежав чоловік без ознак життя. Медики забули реанімаційний апарат, через що вона по рації попросила ОСОБА_22 принести вказаний апарат. Через деякий час ОСОБА_22 приніс реанімаційний апарат. Медики підключили чоловіка до апарату та констатували його смерть. Обвинувачена сиділа в коридорі. На одежі була кров, поряд були ганчірки зі слідами крові. Спочатку обвинувачена їй повідомила, що потерпілий вчинив самогубство. Потім зізналась. Її мати та друг пояснили, що вони були в іншій кімнаті, де вдвох укладали дитину спати. Також, обвинувачена розповіла, що вона вимила ніж, але чітко цього не пам`ятала. Всі особи були у стані алкогольного сп`яніння.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , згідно з якими з обвинуваченою він перебуває у дружніх відносинах, з потерпілим був знайомий. Дати події він не пам`ятає. Напередодні події ввечері він прийшов у гості до сестри ОСОБА_14 та її чоловіка, з яким він добре знайомий. Пізніше прийшов ОСОБА_24 . Вони пили пиво. Вранці вдвох вони прийшли до обвинуваченої, перед цим купивши пиво в кіоску на зупинці громадського транспорту, потім ще купували в магазині «АТБ». Коли вони прийшли, обвинувачена ще спала, а мати вже встала. Вдома у обвинуваченої у великій кімнаті він, обвинувачена, її мати та ОСОБА_10 сиділи пили пиво. Через деякий час обвинувачена та ОСОБА_10 стали виясняти стосунки, через що він вийшов до іншої кімнати, де вже перебувала мати обвинуваченої, яка вийшла раніше, та дитина обвинуваченої. При цьому він закрив двері до кімнати. Він заспокоював дитину, а потім грався з нею. Хвилин через п`ять-десять він повернувся до великої кімнати, щоб випити пиво, де побачив, що ОСОБА_10 стояв за столом, при цьому тримався рукою за груди. Потім потерпілий став бігати кругами. Він сказав, що йому зле. На ньому було багато крові. Потім ОСОБА_10 попросив викликати бригаду ШМД. Мати обвинуваченої ввійшла до великої кімнати після нього через деякий час (менше п`яти хвилин). Вона викликала бригаду ШМД, потім він телефонував до ШМД. Через три-п`ять хвилини ОСОБА_10 впав на підлогу та не подавав ознак життя. Обвинувачена була в паніці, просила за щось у ОСОБА_14 пробачення. При цьому вона затискала рану потерпілому. Що саме сталось не розповідала. Останній раз бачив ніж на столі коли виходив з кімнати. Разом випили десять літрів пива. Спочатку приїхала поліція, а потім бригада ШМД. Поліцію викликала бригада ШМД. Сварки та бійки між обвинуваченою та ОСОБА_13 не було. Чи виходила обвинувачена з кімнати та чи мила руки він точно не пам`ятає.
Показаннями свідка ОСОБА_25 , яка повідомила, що обвинувачена та потерпілий є її сусідами. Приблизно в квітні 2021 року (точну дату не пам`ятає) вона відпочивала у своїй квартирі, коли у вхідні двері хтось постукав. Вона відчинила двері та побачила поліцейських, які їй повідомили, що сталось вбивство. При цьому вони попросили, щоб вона забрала до себе дитину обвинуваченої. Вона погодилась. Зайшла до квартири обвинуваченої та у маленькій кімнаті у ОСОБА_26 забрала дитину. Її квартира розташовується поряд з квартирою обвинуваченої. В той день криків з квартири обвинуваченої вона не чула.
Рапортомом поліцейського від 26.03.2021, в якому зазначено, що 26.03.2021 о 10.33 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 26.03.2021 о 10.32 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ШМД 11 повідомила про те, що викликали з номеру НОМЕР_1 , ножове поранення в грудну клітину.
Протоколом огляду місця події від 26.03.2021, відповідно до якого під час огляду квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 12.14 години до 14.46 години 26.03.2021 слідчим виявлений труп чоловіка ОСОБА_8 . З місця події слідчим вилучено: змив зі сліду РБК та контроль до нього, змив з РБК та контроль до нього, змив з РБК та контроль до нього, змив з РБК та контроль до нього, 5 слідів папілярних узорів пальців рук, предмет зовні схожий на ніж з РБК, 2 предмети зовні схожих на ніж, фрагмент тканини з нашаруванням РБК, фрагмент тканини з нашаруванням РБК, ганчірка з нашаруванням РБК, виріз з простирадла (фрагмент нашарування РБК).
Протоколом огляду трупу від 27.03.2021, згідно з яким в період часу з 11.00 години до 14.00 години 27.03.2021 слідчим оглянутий труп чоловіка, який має ушкодження на лівій передній поверхні грудної клітки у проміжку між білягрудинною та середньоключичною лініями у виді горизонтальної лінійної рани довжиною при зведених краях 2,8 см., яка розташована на відстані 134 см. від підошовної поверхні стоп. Краї рани рівні, не зсаджені. Правий кінець злегка загострений, лівий - закруглений. З просвіту рани назовні при маніпуляціях на трупі виділяється незначна кількість темно-червоної рідкої крові. На рівні верхнього зовнішнього квадранту правої сідниці, виявлене поверхневе садно неправильно овальної форми розмірами 4,5*2,8 см. Поверхня його рожево-червона, злегка волога, розташована нижче рівня навколишньої шкіри. Інших ушкоджень і інших змін при зовнішньому дослідженні трупа не виявлено. Під час огляду вилучені: чоловіча кофта, чоловічі штани, труси, шкарпетки, зразки волосся, змиви з кистей рук.
Лікарським свідоцтвом про смерть № 1664 від 27.03.2021, відповідно до якого смерть ОСОБА_8 настала за адресою: АДРЕСА_1 . До смерті призвели гостра крововтрата та одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця.
Висновком експерта № 1664 від 12.05.2021, в якому зазначено, що смерть ОСОБА_8 настала від одиночного, сліпого, проникаючого колото-різаного поранення лівої передньої поверхні грудної клітки порожнини з наскрізним пошкодженням передньої стінки правого шлуночка, яке ускладнилося зовнішньою та внутрішньою кровотечею з розвитком гострої крововтрати, котра у даному випадку стала безпосередньою причиною смерті. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 були виявлені наступні пошкодження - в області грудної клітки: колото-різана рана на лівій передній поверхні грудної клітки, яка проникає у ліву плевральну порожнину на рівні 4-го міжреберного проміжку; наскрізне ушкодження навколосерцевої сорочки; наскрізне ушкодження стінки правого шлуночка серця; а також садно на рівні верхнього зовнішнього квадранту правої сідниці. Зазначені ушкодження утворилися у ОСОБА_8 незадовго до його смерті. Ушкодження в області грудної клітки утворилися від дії плаского одностороннього гострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо. Найбільша ширина частини клинка, що занурилася, становила близько 15-17 мм. Напрямок ранового каналу від шкірної рани на грудній клітці до ушкодження правого шлуночка серця - спереду назад по відношенню до вертикального положення тіла трупа постраждалого. Довжина ранового каналу в області грудної клітки від шкіряної рани до ушкодженої внутрішньої стінки лівого шлуночка становила близько 10-11 см. Травмуючий предмет у вигляді плаского одностороннього гострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, що має обушок та лезо. Найбільша ширина частини клинка, що занурилася, становила близько 15-17 мм. Достеменно висловитись про довжину леза у даному випадку не можливо через деформацію м`яких тканин трупа в момент нанесення ушкодження. Ступінь загострення знаряддя злочину була достатнього для спричинення ушкоджень в області грудної клітки. Ушкоджень, які зазвичай утворюються у разі боротьби чи самозахисту, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 не виявлено. Після спричинення ушкоджень в області грудної клітки смерть постраждалого настала протягом лічених хвилин. Згідно з результатом судово-імунологічного дослідження кров трупа ОСОБА_8 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н.
Висновком експерта № 287 від 27.05.2021, згідно з яким рана на клапті шкіри з області грудної клітки від трупа ОСОБА_8 утворилася від дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо. Найбільша ширина частини клинка, що занурилася, становила близько 24-28 мм. Результати проведеного експериментально-порівняльного дослідження дають підставу вважати, що справжня рана на клапті шкіри могла утворитися від дії наданого на експертизу ножа.
Висновком експерта № 1033 від 30.03.2021, відповідно до якого кров ОСОБА_3 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Висновком експерта № 1145 від 16.04.2021, в якому зазначено, що при судово-цитологічному дослідженні ножа (об`єкти № 1, 2) знайдена кров людини, а в об`єкті № 1 встановлена чоловіча генетична стать крові. При встановлені групової приналежності знайденої крові виявлені антигени А, В і Н за ізосерологічною системою АВ0, що дозволяє припустити її походження від потерпілого ОСОБА_8 , походження крові від підозрюваної ОСОБА_3 виключається.
Висновком експерта № 1153 від 16.04.2021, в якому зазначено, на речах ОСОБА_3 : футболці та спортивних штанах встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А, В та Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи АВ за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н, у тому числі від трупа ОСОБА_8 . Домішка крові підозрюваної ОСОБА_3 не виключається при наявності у неї тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.
Висновком експерта № 1147 від 19.04.2021, відповідно до якого в слідах на марлевому тампоні зі змивом з долонь та пальців рук лівої руки ОСОБА_3 встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А, В і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи АВ з супутнім антигеном Н, в тому числі від трупа ОСОБА_8 . Домішка крові ОСОБА_3 не виключається, за наявності у неї на момент скоєння злочину, тілесних ушкоджень, які супроводжувалися зовнішню кровотечею.
Висновком експерта № 1150 від 14.04.2021, згідно з яким в слідах на марлевому тампоні зі змивом з зовнішньої сторони лівої дверцяти шафи рукомийника встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А, В і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи АВ з супутнім антигеном Н, в тому числі від трупа ОСОБА_8 , так і змішування крові осіб груп А, В та (або) АВ у тому числі крові ОСОБА_8 з кров`ю ОСОБА_3 , при наявності у неї тілесних ушкоджень із зовнішню кровотечею на момент скоєння злочину.
Висновком експерта № 1154 від 16.04.2021, у якому вказано, що на марлевих тампонах зі змивами з обох кистей рук ОСОБА_8 встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А, В і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи АВ за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н, у тому числі від самого трупа ОСОБА_8 . Домішка крові підозрюваної ОСОБА_3 не виключається при наявності у неї тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину.
Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 246 від 12.04.2021 обвинувачена виявляла та виявляє у теперішній час ознаки психічного розладу у вигляді специфічного розладу особистості за емоційно-нестійким типом, ускладненого психічними та поведінковими розладами внаслідок сумісного вживання психоактивних речовин (алкоголь, психостимулятори, канабіоїди), на теперішній час синдром залежності від алкоголю та канабіоїдів. У період здійснення інкримінованого їй правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляла, а перебувала у стані гострої алкогольної інтоксикації. Отже, вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час вона також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує протинаркоманічного лікування.
Вказані докази узгоджуються між собою і беззаперечно доводять, що саме обвинувачена ОСОБА_3 нанесла ОСОБА_8 один удар ножем в область грудної клітини зліва, чим спричинила останньому тілесне ушкодження, від якого останній помер на місці події. Вказана обставина також визнається обвинуваченою ОСОБА_3 .

Проте, обвинувачена ОСОБА_3 заперечує, що вона вчинила умисне вбивство, наполягаючи на тому, що вона перебувала у стані необхідної оборони, захищаючи себе від протиправних дій загиблого ОСОБА_8 , які виражались у нанесенні їй тілесних ушкоджень.

Доводи обвинуваченої про вчинення нею вбивства у стані необхідної оборони суд вважає неспроможними, оскільки вони спростовуються фактичними обставинами справи та суперечать сукупності доказів, наведених вище, перевірених у ході судового слідства і розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за вчинене.

Згідно з частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Закріплене вказаною правовою нормою право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя статті 27 Конституції України).

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Відповідно до показань обвинуваченої ОСОБА_3 між нею та потерпілим ОСОБА_8 неодноразово виникали сварки через ревнощі останнього, в ході яких він завдавав обвинуваченій тілесні ушкодження. У день події між ними знов виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 наніс їй кілька ударів долонею руки по обличчю, після чого штовхнув її, через що вона впала на табуретку, а потім на підлогу. Після того, як вона піднялась, ОСОБА_8 схопив її рукою за горло. При цьому він казав, що вб`є її. Вона сильно злякалась та вхопила перше, що потрапило під руки - кухонний ніж, який лежав на столі, та вдарила ОСОБА_8 ним один раз у груди в область серця з лівої сторони. Натомість, її дії під час нанесення ножового поранення ОСОБА_8 у життєво важливий орган серце із значною силою, оскільки ніж занурився у грудну клітину потерпілого на 10-11 см., свідчать про протилежне, а саме, про її намір позбавити життя потерпілого. На це вказує локалізація поранення, значна сила удару, з якою було заподіяно тілесне ушкодження, що спростовує захисну версію обвинуваченої про випадковість їх спричинення ножем. Крім цього, одразу після події по приїзду поліцейських обвинувачена ОСОБА_3 повідомила свідку ОСОБА_23 про те, що мало місце самогубство ОСОБА_8 . Крім цього, згідно з Висновком експерта № 1644 від 12.05.2021 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 не виявлені ушкодження, які зазвичай утворюються у разі боротьби чи самозахисту. Зазначене свідчить про те, що обвинувачена розуміла, що здійснює посягання на життя людини та свідомо допускала настання наслідків у виді смерті останнього.

Оцінюючи обставини виникнення та розвитку конфлікту між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 , суд дійшов до висновку про відсутність з боку потерпілого суспільно небезпечного посягання на обвинувачену.

Свідок ОСОБА_19 підтвердила, що між обвинуваченою та потерпілим раніше виникали сварки, під час яких останній завдавав обвинуваченій тілесні ушкодження. Проте, відповідно до статті 97 КПК України суд визнає її показання в цій частині не допустимим доказом, оскільки про ці обставини їй повідомила сама обвинувачена, яка є її донькою, і вони не підтверджуються іншими доказами.

Також, показання обвинуваченої про її побиття потерпілим безпосередньо під час події спростовуються показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_9 , які зазначили, що дійсно мала розмова між обвинуваченою та потерпілим на підвищених тонах, проте будь-яких криків та звуків ударів з кімнати, в якій відбувалась подія, вони не чули. Також, як було зазначено вище, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 не виявлені ушкодження, які зазвичай утворюються у разі боротьби чи самозахисту. Крім цього, при наявності можливості звернутись з проханням допомогти в припиненні конфлікту, обвинувачена ОСОБА_3 до свідків не звернулась, про що вона зазначила у своїх показаннях.

У Висновку експерта № 482п від 29.03.2021 зазначено, що синці правого передпліччя, лівого колінного суглоба та лівої гомілки; садна правого стегна, в ділянці правої кисті у ОСОБА_3 самі за собою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження утворилися від не менш ніж шести травматичних впливів тупого предмета (предметів). Давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи. Рани в ділянках лівого та правого передпліччя, наслідком загоєння яких є виявлені рубці, за давністю утворення у причинному зв`язку з обставинами справи не перебувають.

Суд не погоджується з даним Висновок експерта, оскільки він суперечить показанням самої обвинуваченої ОСОБА_27 , наданими суду, в частині характеру тілесних ушкоджень. Зокрема, обвинувачена зазначила, що потерпілий наніс їй кілька ударів долонею руки по обличчю, а також схопив її за шию, після чого вона завдала йому удар ножем. Однак, у Висновку експерта відсутні відомості про наявність у обвинуваченої тілесних ушкоджень на обличчі та шиї. Також, він не містить висновків про те, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_3 , були спричинені їй саме 26.03.2021, інформація про те, що давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи, однозначно не підтверджує цю обставину.

За таких обставин, суд дійшов висновку що у ОСОБА_3 не було підстав вважати, що на неї вчинюється напад і вона потребує захисту.

З урахуванням способу вчинення цього злочину, спрямованості удару, локалізації та характеру заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, суд дійшов висновку про наявність у обвинуваченої ОСОБА_3 умислу на заподіяння смерті потерпілого.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 в умисному протиправному спричиненні смерті ОСОБА_8 повністю доведена «поза розумним сумнівом».

Судом уточнені викладені в обвинуваченні обставини щодо місцезнаходження знаряддя злочину - ножа, а саме, стороною обвинувачення зазначено, що обвинувачена взяла ніж з полиці в коридорі, проте докази на підтвердження цієї обставини прокурором не надані. У свою чергу, показання обвинуваченої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_9 підтверджують, що знаряддя злочину знаходилось на столі у кімнаті, в якій сталась подія.

Дане уточнення, на думку суду, відповідає вимогам абзацу першого пункту 2 частини третьої статті 374 КПК України, а саме, - у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

При цьому таке уточнення формулювання обвинувачення не є зміною висунутого обвинувачення, яким обмежений суд відповідно до частин першої та третьої статті 337 КПК України чи виходом за його межі, оскільки під час змін формулювання не відбулось зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, та не встановлено нових фактичних обставин кримінального правопорушення, зміни яких властиві лише стороні обвинувачення - прокурору.

При призначенні покарання, відповідно до статей 65 - 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, що впливають на покарання.

ОСОБА_3 вчинила особливо тяжкий злочин, раніше не судима, у шлюбі не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, не працює, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд визнає утримання нею малолітньої дитини. При цьому обставиною, яка обтяжує їй покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи у сукупності тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, її особу, ступінь її вини, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, передбаченої частиною першою статті 115 КК України, у виді позбавлення волі на строк дев`ять років, оскільки саме таке покарання, на думку суду, в даному випадку є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 , в якому він просить стягнути з обвинуваченої на його користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, у сумі 18 150 гривень та моральної шкоди - в сумі 500 000 гривень.

Згідно з частиною другою статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Обвинувачена ОСОБА_3 позов визнала в повному обсязі.

Згідно з частиною п`ятою статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки нормами КПК України не передбачений порядок вирішення цивільного позову у разі його визнання обвинуваченою, суд вважає необхідним застосувати до процесуальних відносин вимоги статті 206 ЦПК України, які не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 компенсацію майнової шкоди, завданої злочином, у сумі 18 150 гривень та компенсацію моральної шкоди, завданої злочином, у сумі 500 000 гривень, а всього - у сумі 518 150 гривень.
Ухвалою від 09.11.2021 обвинуваченій ОСОБА_3 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи призначене судом покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Ухвалами слідчого судді від 29.03.2021 у кримінальному провадженні були накладені арешти на майно. На підставі частини четвертої статті 174 КПК України суд скасовує вказані арешти.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 100, 124, 127, 128, 174, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять роки.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі частини п`ятої статті 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк тримання під вартою з 26 березня 2021 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 компенсацію майнової шкоди, завданої злочином, у сумі 18 150 (вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень та компенсацію моральної шкоди, завданої злочином, у сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, а всього - у сумі 518 150 (п`ятсот вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень.
Скасувати арешт на змив зі сліду речовини бурого кольору та контроль до нього, змив з РБК та контроль до нього, змив з РБК та контроль до нього, змив з РБК та контроль до нього, п`ять слідів папілярних узорів пальців рук, предмет зовні схожий на ніж з РБК, два предмети зовні схожих на ніж, фрагмент тканини з нашаруванням РБК, фрагмент тканини з нашаруванням РБК, ганчірки з нашаруванням РБК, виріз з простирадла (фрагмент нашарування РБК), а також на футболку блакитного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з надписом «run», штани спортивні чорного кольору з білою смугою з нашаруванням речовини бурого кольору, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2021 у кримінальному провадженні № 1-кс/334/611/21 (справа № 334/2089/21).
Скасувати арешт на чоловічу кофту, чоловічі штани, труси, шкарпетки (2 шт.), накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2021 у кримінальному провадженні № 1-кс/334/612/21 (справа № 334/2089/21).
Речові докази:
- чотири змиви з РБК та контроль до них, п`ять слідів папілярних узорів пальців рук, предмет зовні схожий на ніж з РБК, два предмети зовні схожі на ніж, фрагмент тканини з нашаруванням РБК, фрагмент тканини з нашаруванням РБК, ганчірки з нашаруванням РБК, виріз з простирадла (фрагмент нашарування РБК), які зберігаються в камері зберігання речових доказів Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, - знищити.
- чоловічу кофту, чоловічі штани, труси, шкарпетки (2 шт.), які зберігаються в камері зберігання речових доказів Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, - передати потерпілому ОСОБА_5 за належністю.
- футболку блакитного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з надписом «run», штани спортивні чорного кольору з білою смугою з нашаруванням речовини бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_3 за належністю.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: