У Х В А Л А
Іменем України
30 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 30.10.2021 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , маючи незняті та непогашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Вінницького міського суду від 06.11.2015 та за ч. 2 ст. 345 КК України за вироком Вінницького міського суду від 24.03.2021, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 28.10.2021 близько 11 год. 20 хв., при зустрічі із малознайомим ОСОБА_8 , перебуваючи навпроти ринку «Володимир» що за адресою: м. Вінниця, вул. Чехова 4, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , який тримав у руках мобільний телефон, після чого у ОСОБА_8 і ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами та особистими речами ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішили здійснити напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння наявним у нього майном, про що про що вони спільно домовились, вступивши таким чином у попередню змову на скоєння розбійного нападу.

В подальшому, реалізовуючи зазначений злочинний умисел, близько 11 год. 20 хв. 28.10.2021 ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 , опираючись на дії один одного, керуючись метою власного незаконного збагачення, діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшли до ОСОБА_9 , після чого, користуючись тим, що ОСОБА_9 стоїть до них спиною, ОСОБА_4 , взявши шматок цегли до своєї руки, наніс ним один удав в скроневу ділянку голови ОСОБА_9 з правого боку. Після чого, ОСОБА_4 розпочав душити ліктевою частиною руки ОСОБА_9 та примусив ОСОБА_9 лягти на землю та розпочав вимагати віддати належне потерпілому майно. Користуючись тим, що ОСОБА_9 лежить на землі, ОСОБА_4 наніс останньому шматком цегли ще близько 3 ударів з правого боку в скроневу ділянку голови, таким чином завдавши потерпілому фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я.

В цей час ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 , який лежав на підлозі, та підніс до горла останнього металевий предмет ззовні схожий на ніж. В свою чергу ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ОСОБА_10 ще близько 2 ударів шматком цегли в голову ОСОБА_9 .

В подальшому, погрожуючи життю та здоров`ю ОСОБА_9 , ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 продовжили вимагати у потерпілого майно, після чого спільно взяли належні потерпілому ОСОБА_9 речі, а саме, куртку чорного кольору вартістю 800 грн., рюкзак чорного кольору «Nike» вартістю 100 грн., в якому знаходились міні-сумка вартістю 100 грн., грошові кошти в сумі 400 доларів США (що становить 10548 грн. на момент вчинення злочину), 3500 грн., паспорт та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_9 , шкіряний гаманець коричневого кольору вартістю 100 грн., мобільний телефон марки «Huawei» вартістю 1750 грн, мобільний телефон марки «ZTE» вартістю 1150, зарядний пристрій до телефону з двома шнурами вартістю 250 грн. та ключі від квартири.

Заволодівши вказаними речами, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_4 разом з викраденим залишили місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим розпорядившись на власний розсуд.

Внаслідок спільних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження, а також завдано матеріального збитку на загальну суму 18298 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого:

- 14.05.1997 вироком Замостянського районного суду міста Вінниці за ч. 3 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років загального режиму. Відомості про звільнення відстутні;

- 04.06.1998 вироком Староміського районного суду міста Вінниці за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років загального режиму з конфіскацією майна. Звільнений 21.07.2000 відповідно до ст. 53 КК України умовно-достроково з невідбутим строком 3 роки 11 місяців 14 днів;

- 14.03.2002 вироком Дніпровського районного міста Києва за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 186, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ч. 1 ст. 71 частину невідбутого покарання по вироку Замостянського районного суду міста Вінниці від 10.05.1997, загальний строк позбавлення волі 6 років. Відомості про звільнення відсутні;

- 30.07.2004 вироком Єнакіївського міського суду Донецької області за ст. 94, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України загальний строк позбавлення волі 9 років. Звільнений 06.08.2008 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 1 місяць 1 день;

- 25.06.2010 вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Відповідно до ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання по вироку Єнакіївського міського суду Донецької області від 30.07.2004, загальний строк позбавлення волі 5 років 6 місяців. Відомості про звільнення відсутні;

- 04.08.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Приєднано 1 рік 7 місяців позбавлення полі відповідно до вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 25.06.2010, загальний строк позбавлення волі 5 років 7 місяців. Звільнений 08.04.2014 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 20 днів;

- 23.02.2015 Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Відповідно до ст. 71 КК України приєднано 6 місяців по вироку суду від 04.08.2011, загальний строк позбавлення волі 6 років;

- 17.06.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 3 роки позбавлення волі по вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 23.02.2015, загальний строк позбавлення волі 6 років;

- 06.11.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці. Звільнений 01.11.2019 по відбуттю строку покарання;

- 24.03.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 07.06.2021 по відбуттю строку покарання, -

28.10.2021 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 29.10.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб

Винуватість ОСОБА_4 підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2021;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 28.10.2021;

- протоколом огляду місця події від 28.10.2021;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.10.2021;

- протоком допиту свідка ОСОБА_11 від 28.10.2021;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 від 28.10.2021;

- іншими доказами.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на тривалий строк;

- незаконного впливу підозрюваного на потерпілого чи свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , матиме можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків, частина з яких мешкають разом із ним, з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування;

- застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 , зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

ОСОБА_4 має цілий ряд судимостей та не має жодних джерел законного заробітку, його поведінка вказує на його стійку протиправну спрямованість та зневагу до норм моралі та закону.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілого, тому згідно ч. 3 ст. 183 КПК України йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000889, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000889 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 28.10.2021 близько 11 год. 20 хв., при зустрічі із малознайомим ОСОБА_8 , перебуваючи навпроти ринку «Володимир» що за адресою: м. Вінниця, вул. Чехова 4, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , який тримав у руках мобільний телефон, після чого у ОСОБА_8 і ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами та особистими речами ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішили здійснити напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння наявним у нього майном, про що про що вони спільно домовились, вступивши таким чином у попередню змову на скоєння розбійного нападу.

В подальшому, реалізовуючи зазначений злочинний умисел, близько 11 год. 20 хв. 28.10.2021 ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 , опираючись на дії один одного, керуючись метою власного незаконного збагачення, діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшли до ОСОБА_9 , після чого, користуючись тим, що ОСОБА_9 стоїть до них спиною, ОСОБА_4 , взявши шматок цегли до своєї руки, наніс ним один удав в скроневу ділянку голови ОСОБА_9 з правого боку. Після чого, ОСОБА_4 розпочав душити ліктевою частиною руки ОСОБА_9 та примусив ОСОБА_9 лягти на землю та розпочав вимагати віддати належне потерпілому майно. Користуючись тим, що ОСОБА_9 лежить на землі, ОСОБА_4 наніс останньому шматком цегли ще близько 3 ударів з правого боку в скроневу ділянку голови, таким чином завдавши потерпілому фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я.

В цей час ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 , який лежав на підлозі, та підніс до горла останнього металевий предмет ззовні схожий на ніж. В свою чергу ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ОСОБА_10 ще близько 2 ударів шматком цегли в голову ОСОБА_9 .

В подальшому, погрожуючи життю та здоров`ю ОСОБА_9 , ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 продовжили вимагати у потерпілого майно, після чого спільно взяли належні потерпілому ОСОБА_9 речі, а саме, куртку чорного кольору вартістю 800 грн., рюкзак чорного кольору «Nike» вартістю 100 грн., в якому знаходились міні-сумка вартістю 100 грн., грошові кошти в сумі 400 доларів США (що становить 10548 грн. на момент вчинення злочину), 3500 грн., паспорт та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_9 , шкіряний гаманець коричневого кольору вартістю 100 грн., мобільний телефон марки «Huawei» вартістю 1750 грн, мобільний телефон марки «ZTE» вартістю 1150, зарядний пристрій до телефону з двома шнурами вартістю 250 грн. та ключі від квартири.

Заволодівши вказаними речами, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_4 разом з викраденим залишили місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим розпорядившись на власний розсуд.

Внаслідок спільних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження, а також завдано матеріального збитку на загальну суму 18298 грн.

28 жовтня 2021 року, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 .

29 жовтня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000889; заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2021; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 28.10.2021; протоколу огляду місця події від 28.10.2021; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.10.2021; протоку допиту свідка ОСОБА_11 від 28.10.2021; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 від 28.10.2021, пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, неодружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий.

Разом з тим, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обгрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, частиною четвертою статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства, а також враховуючи те, що існує ризик того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає не доцільним визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 19:30 год. 26 грудня 2021 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 26 грудня 2021 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя