КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подані в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 27.08.2021 в рамках кримінального провадження №0012899 від 06.12.2018 року в якому ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.140, ч.2 ст.139 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону та вказав, що триває стадія завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а тому не має підстав скасовувати повідомлення про підозру.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокати подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 27.08.2021 рокув межах кримінального провадження №0012899. По суті апеляції вказують на те, на те, повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.140, ч.2 ст.139 КК України ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення, оскільки жодний доказ у справі не вказує на вчинення злочинів саме ним. Вказують, про те, що повідомлення про підозру йому здійснено за відсутності фактичних підстав, з якими закон пов`язує повідомлення про підозру, тобто без наявності безсумнівної системи належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні. Водночас апелянти посилаються на те, що з моменту оголошення про підозру ОСОБА_8 до направлення обвинувального акту до суду минуло більше 2 місяців, строк досудового розслідування не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся з підстав, визначених законом; злочин, у вчиненні якого підозрюється останній не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`ю особи, є підстави закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 з мотивів передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Окрім того правова підстава про закриття кримінального провадження на думку захисту є і повернення обвинувального акту ухвалою слідчого судді.
В судове засідання апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, який просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, думку прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0012899 від 06.12.2018 року, в рамках якого 27 серпня 2021 року слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.140, ч.2 ст.139 КК України. 08 листопада 2011 року адвокат ОСОБА_6 подав до Шевченківського районного суду міста Києва скаргу про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року у задоволенні вказаної скарги захисника відмовлено.

Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим в повній мірі погоджується і колегія суддів, що підозра ОСОБА_8 за ч.1 ст.140, ч.2 ст.139 КК України в межах кримінального провадження №0012899 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 за ч.1 ст.140, ч.2 ст.139 КК України, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень за ч.1 ст.140, ч.2 ст.139 КК України, колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у її розумінні практики Європейським судом з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, що в свою чергу і спростовує доводи апелянта, про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.140, ч.2 ст.139 КК України здійснено за відсутності фактичних підстав.
Переконливих доказів які б підтверджували доводи сторони захисту про закінчення строків досудового розслідування на час повідомлення про підозру ОСОБА_8 матеріали не містять. За таких обставин вірно зазначено слідчим суддею в ухвалі про те, що дану обставину необхідно з`ясувати лише при наявності всіх матеріалів, які були зібрані у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зокрема, наявність постанов органу досудового розслідування щодо зупинення та відновлення досудового розслідування, продовження строків досудового розслідування, об`єднання (виділення) кримінальних проваджень.

За наведеного, зазначені в апеляційних скаргах підстави, з яких адвокати просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 27.08.2021 в рамках кримінального провадження №0012899 від 06.12.2018 року в якому ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.140, ч.2 ст.139 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подані в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Справа № 11-сс/824/876/2022
Єдиний унікальний номер 761/39955/21
Доповідач: ОСОБА_1