Справа № 333/33/22
Провадження № 1-кп/333/364/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, матеріали по кримінальному провадженню №0001023, відомості про яке внесене до ЄРДР 20 серпня 2021 р., за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:
10.01.2022 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов даний обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001023, відомості про яке внесене до ЄРДР 20 серпня 2021 р., за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2022 р. строк запобіжного заходу продовжений до 12.03.2022 р.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні на підставі даного обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Також прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, покарання, за яке передбачене у вигляді довічного позбавлення волі і ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування по даному кримінальному, а саме, що обвинувачений може переховатись від суду, впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжують існувати і на теперішній час.

Обвинувачений та його захисник заперечували відносно призначення судового розгляду по кримінальному провадженню та слухання справи у відкритому судовому засіданні. Відносно задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили змінити даний запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, має постійне місце проживання, за яким мешкає з співмешканкою та своєю тіткою.

Потерпіла не заперечувала відносно призначення судового розгляду та підтримала клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст.314 КПК України, не встановлено. За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні із забезпеченням під час судового розгляду кримінального провадження повного фіксування судового засідання.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою та клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, в тому числі: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

З урахуванням положень ст.ст. 197, 315 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За обвинувальний актом ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 19 серпня 2021 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин, знаходячись у приміщенні коридору шостого поверху будинку АДРЕСА_2 поруч із вхідними дверима до квартири АДРЕСА_3 зазначеного будинку, під час словесного конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, дістав із внутрішньої кишені куртки кухонний ніж, який заздалегідь взяв зі свого місця мешкання, взяв його у праву руку та наніс не менш трьох ударів у переднюю та ліву бічну поверхню грудної клітини потерпілого ОСОБА_9 , який знаходився на площадці поблизу входу до квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку, унаслідок чого спричинив потерпілому одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів з подальшою масивною крововтратою, яке згідно висновку експерта № 4460 від 20.08.2021 є небезпечним для життя в момент спричинення та кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, яке знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, унаслідок чого потерпілий помер на місці події, тим самим вбив ОСОБА_9 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, свідомо бажаючи не лише вбити потерпілу, а щоб потерпіла відчула додаткові страждання, які не є необхідними для настання її смерті, незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 , де на кухні вищевказаної квартири наздогнав ОСОБА_10 та тримаючи кухонний ніж у правій руці, діючи з особливою жорстокістю, що виразилась, у тому числі, у нанесенні великої кількості тілесних ушкоджень, заподіяв потерпілій не менш 17 ударів в область правого та лівого передпліччя, грудної клітини та черевної порожнини потерпілої, унаслідок чого спричинив ОСОБА_10 множинні непроникаючі колото-різані рани у нижньому лівому квадранті правої молочної залози, у ділянці правої реберної дуги, на задній поверхні у нижній третині лівого плеча, на задній поверхні у середній третині лівого передпліччя, на внутрішній поверхні у верхній третині правого передпліччя, на задній поверхні у нижній третині правого передпліччя, на зовнішній поверхні у нижній третині правого передпліччя, на тильній поверхні правої кисті, на тильній поверхні 4-го пальця кисті, на ладанній поверхні 4-го пальця правої кисті, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_10 фізичні страждання, після чого наніс множинні проникаючі колото-різані поранення тулубу з ушкодженням хрящової частини лівого 3-го ребра, серцевої сорочки, передньої стінки лівого шлуночка та заднього сосочкового м`язу, передньої та задньої стінок пілоричного відділу шлунку, брижі кишківника, передньої стінки верхньої полої вени, що ускладнилось розвитком гострої крововтрати, які згідно висновку експерта № 4461 від 20.08.2021, є небезпечним для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`яжу з настанням смерті, від спричинення який остання померла на місці. Тим самим ОСОБА_6 вбив ОСОБА_10 , після чого зник з місця вчинення злочинів.

За обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві двох осіб, вчиненому з особливою жорстокістю.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

З анкетних даних, повідомлених суду, вбачається, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має. Дані обставини вказують на слабкі та не стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого та свідчать про наявність ризику, що обвинувачений, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у випадку доведеності його вини у інкримінованих йому злочинів, характер висунутого йому обвинувачення, переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання.

Під час обрання запобіжного заходу було встановлено, що обвинувачений неодноразово поводив себе агресивно по відношенню до потерпілої, надсилав смс-повідомлення з погрозами.

Наразі потерпіла та свідки по даному кримінальному провадженню не допитані.

З огляду не вищевказане, враховуючи конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів, характери висунутого обвинувачення, колегія суддів погоджується про існування на теперішній час ризику, що обвинувачений, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, враховуючи його обізнаність про місце їх проживання та засоби зв`язку з ними.

Дані про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

З огляду на вищезазначене, враховуючи дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за інкриміновані злочини, колегія суддів приходить до висновку, що є підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ще на 60 днів, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганням спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків по справі.

Суду не надані підтверджені гарантії, які б переважали встановлені ризики, у зв`язку з чим, до обвинуваченого ОСОБА_6 не може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого є ефективним, співмірним з існуючими ризиками та тяжкістю інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, а також відповідає охороні як суспільного інтересу, який полягає, у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження, так і прав потерпілої, та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно якій обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, направлених на заподіяння смерті іншим людям, колегія суддів скориставшись правом, передбаченим ч. 4 ст. 183 КПК, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 315, 372 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И ЛА:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0001023, відомості про яке внесене до ЄРДР 20 серпня 2021 р., за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7, на 10-00 год. 01 березня 2022 року.

Справу розглядати колегіально у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Визначити склад осіб, які будуть, брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений та його захисник, потерпіла.

В задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на 60 діб, а саме: з 23.02.2022 року по 24.04.2022 року.

Ухвала, в частині строку запобіжного заходу, діє до 24.04.2022 року, включно.

Ухвала, в частині продовження строку запобіжного заходу, може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3