ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 липня 2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 липня 2021 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 11.11.2020 р. Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.286 КК України, про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою умовно достроково звільнити ОСОБА_6 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Посилається на те, що відмовляючи в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування ОСОБА_6 додаткового покарання районний суд в своїй ухвалі не навів будь-яких обґрунтованих доводів з яких клопотання не підлягає задоволенню.

ЄУНСС:724/1071/21
Провадження №11-кп/822/341/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.537 КПК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .
При цьому судом не враховано, що ОСОБА_6 відбув більшу половину додаткового покарання, за час його відбування до будь якої відповідальності не притягувався, своєю сумлінною поведінкою та позитивними характеристиками по місцю проживання довів своє виправлення.

Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що засуджений не наділений правом на звернення до суду з таким клопотанням, і таке звільнення можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання, а окремо від основного покарання звільнення від додаткового покарання чинним законодавством не передбачено.

Заслухавши доповідача, засудженого та його адвоката, які підтримали апеляційну скаргу повністю та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив суд залишити ухвалу районного суд без змін, а апеляційну скаргу адвоката засудженого, як необґрунтовану - без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями кримінального процесуального кодексу.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції, при відмові в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання суддя керувався тим, що суб`єктом звернення до суду з таким клопотанням визначено тільки орган або установу виконання покарань. На думку суду, засуджений ОСОБА_6 таким правом не наділений. Крім того, вказав, що звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання, а окремо від основного покарання, звільнення від додаткового виду покарання чинним законодавством не передбачено.

Тобто, суд вказавши в своєму рішенні про те, що ОСОБА_6 не є суб`єктом, який має право на звернення до суду з таким клопотанням, відмовив у задоволенні клопотання не розглянувши його по суті.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості дати оцінку заявленому адвокатом засудженого клопотанню та переглядає рішення суду першої інстанції за фактом прийнятого судом рішення і в межах поданої апеляційної скарги, відповідно до ст. 404 КПК України.

На думку колегії суддів, вказане рішення суду першої інстанції суперечить нормам чинного законодавства, окрім цього судом не в повній мірі дотримано вимог кримінального закону з огляду на наступне.

Так, згідно зі ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 55 КК України, при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

Частино 1 ст. 81 КК України встановлено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Слід мати на увазі, що питання про повне або часткове звільнення від відбування додаткового покарання суд повинен вирішити не тільки тоді, коли про це зазначено у клопотанні (поданні) органу або установи виконання покарання, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, а й за власною ініціативою (п.8 ППВСУ від 26 квітня 2002 р.). Якщо при умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування основного покарання суд не розглядав питання про звільнення від додаткового покарання, засуджений має право звернутися з клопотанням про таке звільнення без урахування строків, передбачених ч.6 ст. 539 КПК.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом порушено вимоги чинного законодавства, що обмежило засудженого ОСОБА_6 в доступі до правосуддя. Оскільки це є одним із основних процесуальних прав для захисту власних інтересів особи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а саме поновленню його права у зверненні з клопотанням про обмеження в правах.

Отже, враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання, суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути клопотання захисника засудженого, постановити законне й обґрунтоване судове рішення, що відповідно до ст. 412 КПК України є підставою для скасування ухвали суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_6 , підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню із призначенням нового розгляду по суті в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 липня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2020 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3