Провадження № 1-кп/537/44/2021
Справа № 537/3183/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2021 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2020 року за №0000558, за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-22.12.2020 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
-10.02.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки 3 місяці з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
-02.07.2021 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:

-22.12.2020 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
-10.02.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки 3 місяці з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
08.04.2020 року близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_9 з ОСОБА_12 прибули до магазину «VIP ROSE», розташованому в м. Кременчук по просп. Сободи 2-Б, де у них виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у вказане приміщення магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом та метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто з прямим умислом, ОСОБА_9 з ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб, вважаючи свої дії непомітними для оточуючих, проникли в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташоване в м. Кременчук по просп. Сободи 2-Б, належне ОСОБА_14 , а саме ОСОБА_9 за допомогою монтировки, яку приніс із собою заздалегідь, віджав вхідні двері магазину та зайшов в нього, після чого в магазин зайшов ОСОБА_12 . У вказаному приміщенні магазину ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, повторно таємно викрали чуже майно на загальну суму 42242,55 грн., а саме: грошові кошти в сумі 1000 грн., мобільний телефон «Nomi i144m», вартістю 217,55 грн., та квіти, вартістю 41025,00 грн., належні ОСОБА_14 .

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 зникли з місця скоєння злочину, чужим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_14 матеріальні збитки на загальну суму 42242,55 грн.

Таким чином ОСОБА_12 та ОСОБА_9 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_12 повністю визнали свою вину у вчиненні злочину за обставин, наведених в обвинувальному акті. Повідомили, що щиро розкаялися у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину. ОСОБА_9 частково відшкодував заподіяну шкоду. Просили суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодилися обвинувачені та їх захисники, обмежився допитом обвинувачених та дослідженням доказів, які характеризують їх особи.

Вина обвинувачених підтверджується їх особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинувачених доведеною.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_9 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, а тому їх дії правільно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого тяжкого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, відсутність тяжких наслідків від злочину.

Обвинувачений ОСОБА_9 добровільно частково відшкодував потерпілому спричинені матеріальні збитки в сумі 10000 грн., що підтверджено квитанцією АТ «Укрпошта» від 21.10.2021 року.

Потерпілий ОСОБА_14 подав заяву від 02.12.2020 року про розгляд справи без його участі, в якій не просив карати суворо обвинувачених. (а.с.113).

Суд враховує особи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які раніше судимі, з середньою освітою, мають задовільний стан здоров`я, проте будучі особами працездатного віку не мають постійного місця роботи, не одружені, не перебувають під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансері. Суду не подані негативні характеристики обвинувачених.

Обставинами, які в силу ст.66 КК України пом`якшують покарання для ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання для ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , відсутні.

З огляду на наведене, враховуючи положення ст.69-1 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_12 мінімальне покарання в межах санкції закону за вчинений ними злочин.

В ч.1 ст.70 КК України встановлено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За правилами ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначеного покарання за новим вироком з покаранням, призначеним попереднім вироком.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Згідно з досудовою доповіддю органу пробації, ОСОБА_12 зарекомендував себе, як чуйна та дружелюбна людина, завжди в доброму гуморі, в скрутний час готовий прийти на допомогу. Згідно довідок з наркологічного та психоневрологічного диспансерів, на обліках не перебуває, алкогольними напоями не зловживає, наркотичних речовин не вживає. Проживає з мамою, бабусею та молодшою сестрою, стосунки з рідними добрі. Проте в колі спілкування має осіб з антисоціальною поведінкою. Фактори, які підвищують ризик вчинення повторного правопорушення є відсутність роботи.

ОСОБА_9 відмовився від участі складання органом пробації досудової доповіді.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинувачених, думку прокурора, який просив не карати суворо обвинувачених, суд вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 , та ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання за вчинене ними кримінальне правопорушення з випробуванням на іспитовий строк для кожного 3 роки, з покладанням обов`язків, визначених п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

На думку суду саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання про речові докази у справі вирішити з дотриманням положень ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 процесуальні витрати на залучення експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України з кожного по 326,9 грн.

У кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000495, в якому вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.12.2020 року у справі №401/1120/20 було засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , щодо останніх було застосовано запобіжний захід тримання під вартою ухвалою слідчого судді цього ж суду від 24.04.2021 року, який в подальшому було продовжено. При ухваленні вироку ОСОБА_9 та ОСОБА_12 були звільнені з-під варти в залі суду 22.12.2020 року. Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.12.2020 року ОСОБА_9 та ОСОБА_12 було зараховано у строк відбування покарання період їх попереднього ув`язнення з 24.04.2020 року по 22.12.2020 року. Наведені обставини необхідно врахувати при призначенні остаточного покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_12 відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_12 не обирався запобіжний захід. Прокурор в дебатах просив до набрання вироком законної сили застосувати щодо обвинувачених запобіжний захід особисте зобов`язання, з покладанням обов`язків, визначених ст.194 КПК України, враховуючи процесуальну поведінку обвинувачених, які не чинили перешкоди розслідуванню та не ухилялися від суду.

За таких обставин, суд враховує процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , їх особи, а відповідно вбачає ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення нового злочину, з огляду на відсутність законних джерел для існування у обвинувачених. Разом з тим, враховуючи думку прокурора, суд вважає достатнім застосувати щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_12 запобіжний захід особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили з метою забезпечення виконання вироку.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.02.2021 року у справі №524/1938/20, ОСОБА_9 визначити остаточне покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки, відповідно до п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2, п.3 ч.5 ст.194 КПК України, до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 2 місяці з моменту його проголошення, а саме:

- прибувати за викликом до суду, до установи виконання покарання,

- не відлучатися з м. Кременчук без дозволу суду,

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_9 покласти на Кременчуцьку окружну прокуратуру, в тому числі на прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати на залучення експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України в розмірі 326 (триста двадцять шість) грн. 90 коп.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02.07.2021 року у справі №536/939/20, ОСОБА_12 визначити остаточне покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки, відповідно до п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_12 запобіжний захід особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,п.2,п.3ч.5ст.194 КПК України, до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 2 місяці з моменту його проголошення, а саме:

- прибувати за викликом до суду, до установи виконання покарання,

- не відлучатися з м. Кременчук без дозволу суду,

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_12 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_12 покласти на Кременчуцьку окружну прокуратуру, в тому числі на прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати на залучення експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України в розмірі 326 (триста двадцять шість) грн. 90 коп.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 зарахувати у строк відбування покарання період їх попереднього ув`язнення з 24.04.2020 року по 22.12.2020 року включно.

Речові докази: лазерний компакт-диск, з відеозаписом події, - зберігати в матеріалах кримінального провадження в Кременчуцькій окружній прокуратурі Полтавської області.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1