Ухвала
іменем України
01 листопада2021 року

м. Київ
справа № 703/2657/20
провадження № 51-5082ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 квітня 2021 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року щодо нього,
встановив:
За вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 квітня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за пунктом 1 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 квітня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 4 статті 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подає.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону засуджений не дотримався, оскільки його касаційна скарга не містить підпису особи.
Крім того, у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, засуджений у вступній частині своєї касаційної скарги вказує, що оскаржує ухвалу Черкаського апеляційного суду від 07 серпня 2021 року, натомість в прохальній частині цієї скарги просить скасувати ухвалу Черкаського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року, чим допустив суперечності в касаційній скарзі.

До того ж, у своїй касаційній скарзі засуджений в обґрунтування незаконності судових рішень, серед іншого, посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПКне є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

При цьому, засуджений вказує на упередженість розгляду судами першої та апеляційної інстанції цього кримінального провадження, що також не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Тобто, у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 квітня 2021 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3