В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2022 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0002152, внесеному 19.10.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, на утриманні маючого малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 04.12.2012 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років; 2) 27.12.2017 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки. 07.04.2021 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання оди рік 17 днів,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

захисник адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а під час судового провадження до суду надійшла угода про визнання винуватості.

Так встановлено, що положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і «метадону», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20, 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 , 19.10.2021 приблизно о 10.00год., перебуваючи в супермаркеті «Novus» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 26-Д, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «HUAWEI» модель Y5, здійснив замовлення наркотичного засобу «метадон», за номером телефону НОМЕР_1 у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження.

В подальшому, перерахував невстановленій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, грошові кошти в сумі 700 гривень, на розрахунковий номер банківської картки за номером НОМЕР_2 .

Після транзакції грошових коштів, 19.10.2021 о 10.09 год. ОСОБА_3 , отримав від невстановленої особи опис місця, де знаходиться замовлений ним наркотичний засіб «метадон», а саме, поблизу будинку № 32 по вул. Східній в м. Біла Церква, Київської області, а саме на землі поряд з бетонною опорою.

В подальшому, 19.10.2021 приблизно о 10.33 год. ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку № 32 по вул. Східній в м. Біла Церква, Київської області, переслідуючи мету незаконного придбання та в подальшому зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, на землі виявив незаконно придбані три поліетиленові згортки, при цьому будучи переконаним, що у вказаних згортках знаходяться замовлений ним наркотичний засіб «метадон», який помістив до лівої кишені своєї кофти, яка була на ньому одягнена та почав незаконно зберігати вищевказаний наркотичний засіб при собі для власного вживання, без мети збуту.

19.10.2021 об 11.00 год. поблизу будинку № 32 по вул. Леваневського в м. Біла Церква, Київської області, ОСОБА_3 був затриманий працівниками поліції за підозрою у зберіганні останнім заборонених в обігу речовин. Після чого, в ході проведення працівниками поліції особистого обшуку, у ОСОБА_3 з лівої кишені кофти, яка була одягнута на останньому, виявлено та вилучено три поліетиленові згортки з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальна маса якого становить 0,104 г., які ОСОБА_3 , умисно, незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

20.01.2022 під час підготовчого судового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачений, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на два роки. На підставі ч. 1 ст. 71 та ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте їм покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2017 та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на один рік два місяця.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального проступку, погодився з встановленими фактичними обставинами, у зв`язку з чим відмовився від дачі показань та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, що за вчинені дії, за які притягується ОСОБА_3 відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, під час умовно дострокового звільнення вчинив кримінальний проступок, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та місце проживання, не працевлаштований, розлучений, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 , також судом встановлено, що обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що в ході досудового розслідування ОСОБА_3 був затриманий об 11.00 год. 19.10.2021 і у цей же день 19.10.2021 останній звільнений з-під варти.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 у порядку статей 122, 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 20.01.2022 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 309 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20.01.2022 покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 та ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте їм покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2017 та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на один рік два місяця.

Після набрання вироком законної сили доручити Білоцерківському районному Управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити для відбування покарання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строку його тримання під вартою 19.10.2021 (один день), із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме: кристалоподібну речовину білого кольору, яка згідно квитанції № 10391275/2021 від 01.11.2021 зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після вступу вироку в законну силу - знищити.

Мобільний телефон марки «HUAWEI» модель Y5, повернутий ОСОБА_3 , залишити у останнього, як у власника майна.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі однієї тисячі триста сімдесят двох гривень 96 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1