Справа № 188/1239/21
Провадження № 1-кп/188/181/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000130 від 03 вересня 2021 року, що надійшла 08 вересня 2021 року від прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківське Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, працює ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» машиністом підземних установок, одруженого, на утриманні має малолітню доньку: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у вересні 2020 року, точний час та дата не встановлені, перебуваючи біля ставку, розташованого біля с. Васильківське Петропавлівського району Дніпропетровської області, побачив у лісосмузі кущ рослини роду коноплі («канабіс»), частини якого він зірвав, тобто незаконно, умисно, для подальшого особистого вживання, без мети збуту придбав наркотичний засіб «канабіс» шляхом зривання листків зі стовбура вказаних рослин.

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, для подальшого особистого вживання, діючи умисно, незаконно, перебуваючи за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , зірвані листя з рослини роду коноплі («канабіс») висушив та подрібнив, таким чином виготовив наркотичний засіб «канабіс».

Реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що виготовлена ним речовина рослинного походження є наркотичним засобом «канабіс», зберігав її для особистого вживання, без мети збуту до 13 травня 2021 року у себе в квартирі у кишені куртки.

13 травня 2021 року у ході проведення санкціонованого обшуку володіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: квартира АДРЕСА_3 , було виявлено наркотичну речовину канабіс масою 12,9876 г.

Таким чином ОСОБА_4 , незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичний засіб без мети збуту для власного вживання загальною вагою в перерахунку на висушену речовину 12,9876 г.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, - незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час досудового слідства 06 вересня 2021 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту; щодо покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке правильно кваліфіковане як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту і згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Обвинувачений визнає свою вину у скоєнні цього кримінального правопорушення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди із внесеними змінами судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Прокурор підтримала угоду і просила суд її затвердити.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має утриманні одну малолітню дитину, враховує пом`якшуючу покарання обставину у вигляді щирого каяття, обтяжуючі покарання обставини відсутні, обрана в межах санкції ч.1 ст.309 КК України та вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 06 вересня 2021 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ виявлені та вилучені рослини коноплі, які опечатані після проведення експертизи наркотичних засобів до спец. пакетів з бірками № 1177811 та 1238263, що зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Синельниківського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, слід знищити.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів №СЕ-19/104-21/16685-НЗПРАП від 20.08.2021 в розмірі 1716,20 гривень, слід на підставі ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 06 вересня 2021 року уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 20 копійок.

Речовий доказ виявлені та вилучені рослини коноплі, які у спец. пакетах з бірками № 1177811 та 1238263 зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Синельниківського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1