Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/124/21
Провадження № 1-кп/673/12/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2022 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючий суддя ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000139 від 21.08.2020 року, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Лозове, Деражнянського району Хмельницької області, житель

АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше судимий:

- 28.05.1993 військовим трибуналом Хмельницького гарнізону за п. «А» ст. 240, ч. 2 ст. 144, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України, до 2 років позбавлення волі;
- 10.03.1995 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 141 КК України до 7 років позбавлення волі;
- 04.10.2002 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ст. 395, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 18.03.2003 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі;
- 20.05.2010 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 28.09.2017 апеляційним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 20.01.2021 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,-
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Близько 18 год. 20.08.2020, ОСОБА_4 , проходив по
вул. І. Франка, в с. Шарки, Деражнянського району Хмельницької області, де біля домогосподарства №27 побачив припаркований автомобіль марки ВАЗ «2102» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , та перебуває у фактичному

користуванні ОСОБА_6 , та прийняв рішення проникнути у його салон з метою вчинення крадіжки.
Тоді ж, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного автомобіля, після чого через кватирку передніх пасажирських дверцят відчинив замок із середини та таким чином, проник в салон автомобіля.
Перебуваючи у салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_4 , між передніми сидіннями біля коробки передач виявив наплічну сумку марки «Xinmeijia», після чого, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного особистого збагачення та наживи, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяв правою рукою наплічну сумку марки «Xinmeijia» вартістю 100 грн., у якій знаходились мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «Y5» вартістю 1500 грн. в чохлі у вигляді книжки вартістю 100 грн., із SIM-карткою мобільного оператора «Київстар», вартістю 100 грн., що належить ОСОБА_7 , а також грошові кошти у сумі 92 грн., гаманець вартістю 46,67 грн., що належить ОСОБА_6 , всього разом на загальну суму 1938,67 грн., після чого із вказаним майном залишив місце події та розпорядився ним на власний розсуд, і таким чином таємно його викрав, чим заподіяв потерпілим майнову шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та дав показання, які повністю підтверджують фактичні обставини, зазначені в обвинувальному акті.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до суду письмові заяви в яких повідомили, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого більше немає, тому на суворому покаранні не наполягають.

Під час розгляду даної кримінальної справи, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та при відсутності заперечень учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом також з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і що сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище, тому його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину суд визнає доведеною.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчинення злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на ОСОБА_8 обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, інвалідом не являється, по місцю фактичного проживання характеризується задовільно, стан його здоров`я в цілому нормальний, депутатом місцевих рад не являється, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не перебуває на військовому обліку в Деражнянському РВК, раніше неодноразово судимий, зокрема, рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 28.09.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та востаннє вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 20.01.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, у зв`язку з чим, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються повне визнання ним вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При цьому, суд також бере до уваги, що вчинений обвинуваченим злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, цивільний позов в справі не заявлявся, запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався, в справі наявні судові витрати та речові докази, які зберігаються в камері схову речових доказів.
В свою чергу, юридична доля речових доказів в справі згідно постанови слідчого від 03.09.2020 року, підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.
Таким чином, визначаючи вид та суворість покарання, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, ступінь вини ОСОБА_4 цілком позитивну поведінку обвинуваченого під час досліджуваних судом обставин, його загальний розвиток, психічний та фізичний стан, умови роботи та проживання, а також інші фактичні обставини справи, які в цілому все ж свідчать про бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення після відбуття ним достатнього реального покарання, яке не перевищуватиме розумні строки та не буде занадто несправедливим в силу його надмірної суворості.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, ближче до нижчої межі санкції статті Особливої частини КК України, яку йому було інкриміновано, як необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, та при призначенні остаточного покарання керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370 та 374 КПК України, ст. 65-67 КК України, суд,
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Деражнянського районного суду від 20.01.2021 про засудження ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь державного бюджету України судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 1 471 грн. 05 коп. за проведення товарознавчих експертиз експертами Хмельницького НДЕКЦ МВС України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України (наплічна сумка, універсальний чохол-книжка, гаманець, коробка від телефону HUAWEI) та повернути потерпілому ОСОБА_7 ).
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов в справі не заявлявся, запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Дане судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З інших підстав вирок може бути оскаржений в Хмельницький апеляційний суд через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1