В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 28.02.2022 року, укладену між прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), за участі захисника ОСОБА_5 , у об`єднаному кримінальному провадженні (єдиний унікальний номер судової справи: 308/13576/21), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 01.10.2021 року та за № 0000010 від 18.02.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ниса, Республіки Польша, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, тимчасово непрацюючого, з середньою професійно-технічною освітою, раніше несудимого,
В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Закарпатської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000083 від 01.10.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2021року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2022 матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 18.02.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України (єдиний унікальний номер судової справи: 308/2863/22), об`єднано в одне провадження з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 01.10.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України (єдиний унікальний номер судової справи: 308/13576/21). Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер справи: 308/13576/21.
Так, органом досудового розслідування встановлено, що рішенням Львівського прикордонного загону від 18.01.2021, у встановленому чинним законодавством України порядку, громадянину Республіки Польща ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючому, заборонено в`їзд на територію України строком на 5 років.
Однак, останній, маючи стійкий намір потрапити на територію України та усвідомлюючи про неможливість здійснення ним у встановленому порядку перетину державного кордону України та Словаччини, через наявну вищевказану заборону, вирішив потрапити в Україну в будь-який спосіб поза пунктами пропусків. Так, у відповідності до злочинного задуму, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) вирішив здійснити перетин державного кордону поза пунктом пропуску на напрямку 363 ПЗ «У», відділу прикордонної служби «Соломоново» Чопського ПЗ. На виконання злочинного задуму 06.05.2021 ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) з використанням загально-громадського транспорту, прибув до одного з населених пунктів, що розташований на кордоні Словаччини та України, неподалік від заздалегідь обраного ним місця переходу через державний кордон. В подальшому, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), слідуючи наміченому плану, рухаючись в напрямку 363 прикордонного знаку «У» прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прослідував вглиб території України, в напрямку лінії інженерно-загороджувальних споруд, де о 01 год. 30 хв. 06.05.2021 був затриманий в смузі місцевості 363 прикордонного знаку «У» прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Чопського ПЗ прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого останнього 07.05.2021 в пункті пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецке» було передано до Словаччини.
Надалі, достеменно будучи обізнаним про офіційну заборону на в`їзд на територію України, маючи стійкий намір потрапити на територію України повторно та усвідомлюючи про неможливість здійснення ним у встановленому порядку перетину державного кордону України та Словаччини, вирішив довести свій злочинний умисел до кінця, а саме: повторно потрапити в Україну в будь-який спосіб поза пунктами пропусків. Так, у відповідності до злочинного задуму, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) повторно вирішив здійснити перетин державного кордону поза пунктом пропуску, однак вже на напрямку 365 прикордонного знаку «У» прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Чопського ПЗ. На виконання злочинного задуму 13.09.2021 ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) з використанням загальногромадського транспорту, прибув до одного з населених пунктів, що розташований на кордоні Словаччини та України, неподалік від заздалегідь обраного ним місця переходу через державний кордон. В подальшому, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) слідуючи наміченому плану, рухаючись в напрямку 365 прикордонного знаку «У» прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прослідував вглиб території України, в напрямку лінії інженерно-загороджувальних споруд, де о 19 год. 45 хв. 13.09.2021 був затриманий в смузі місцевості 365 прикордонного знаку «У» прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Чопського ПЗ прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Окрім цього, встановлено, що 18.01.2021 рішенням ІНФОРМАЦІЯ_6 , у встановленому чинним законодавством України порядку, громадянину Республіки Польща ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), тимчасово непрацюючому заборонено в`їзд на територію України строком на 5 років.
Однак, останній, маючи стійкий намір потрапити на територію України та, усвідомлюючи про неможливість здійснення ним у встановленому порядку перетину державного кордону України та Словацької Республіки, через наявну вищевказану заборону, 13.09.2021, слідуючи наміченому плану, рухаючись в напрямку 365 прикордонного знаку «У» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прослідував вглиб території України, в напрямку лінії інженерно-загороджувальних споруд, де о 19 год. 45 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону в районі 365 прикордонного знаку «У» на ділянці відповідальності прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та надалі притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 332-2 КК України.
В подальшому, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), будучи притягнутим до кримінальної відповідальності та достеменно обізнаним про офіційну заборону на в`їзд на територію України, а отже, про неможливість здійснення ним у встановленому порядку перетину державного кордону України та Словацької Республіки на шлях виправлення не став та вирішив продовжити свою злочинну діяльність.
З цією метою, маючи стійкий намір вкотре потрапити на територію України, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) вирішив здійснити перетин державного кордону поза пунктом пропуску на напрямку 375 прикордонного знаку прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону.
На виконання злочинного задуму, 17.02.2022 у невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) прибув до одного з населених пунктів, що розташований на кордоні Словацької Республіки та України, неподалік від заздалегідь обраного ним місця переходу через державний кордон.
В подальшому, цього ж дня, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), слідуючи наміченому плану, рухаючись в напрямку 375 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону прослідував вглиб території України, в напрямку лінії інженерно-загороджувальних споруд, де о 11 год. 20 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в 50 метрах від 375 прикордонного знаку.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України, а саме перетинання державного кордону України, як особа, якій заборонено в`їзд на територію України, поза пунктами пропуску через державний кордон України.
У судовому засіданні подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 28.02.2022 року між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , а відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час судового розгляду за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) від 28.02.2022 року, та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) міру покарання, визначену в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Із змісту угоди про визнання винуватості від 28.02.2022 року вбачається, що прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 332-2 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України, та щиро розкаявся. При цьому, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України сторони кримінального провадження просять суд звільнити ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) від відбування покарання з випробовуванням з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до відповідного уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) роз`яснено.
В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Як роз`яснено у п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 року № 13, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК, визначаються виключно судом.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
На всі запитання обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) відповів «так». Після роз`яснення ст.63 Конституції України та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 332-2 КК України за обставин, викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України, і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) злочин, передбачений ч. 1 ст. 332-2 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 332-2 КК України, тобто перетинання державного кордону України, як особа, якій заборонено в`їзд на територію України, поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) судом не встановлено.
З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, суд вважає, що угода, укладена 28.02.2022 між прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) за участі захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Разом з тим, з врахуванням наведених пом`якшуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, який тимчасово не працює, неодружений, має постійне місце проживання, в сукупності з фактичними обставинами вчинення злочину, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробовуванням на строк 1 (один) рік, визначений частиною четвертою даної статті, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Таке визначене покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде відповідати завданням, загальним засадам призначення покарання та його меті, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) не обирався.
Процесуальних витрат немає.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.02.2022 року, укладену між прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) за участі захисника ОСОБА_5 , у об`єднаному кримінальному провадженні (єдиний унікальний номер судової справи: 308/13576/21), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 01.10.2021 року та за № 0000010 від 18.02.2022 року.
ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.332-2 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 332-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.
Речових доказів не встановлено.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1