Справа № 369/3337/21
Провадження № 1-кп/369/1405/21
В И Р О К
іменем України
16.11.21 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0000116 від 22.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петровське Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює головним фахівцем ТА «Укрзалізниця», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

21 лютого 2021 року, близько 12 години 07 хвилин, водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «NISSAN-NOTE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по смузі руху вулиці Центральна, навпроти будівлі №123, що в селі Святопетрівське Бучанського району Київської області, а саме в напрямку руху до автодороги «Київ-Бишів», в порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3.6) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 далі - ПДР України), відповідно до яких: п. 1.5 ПДР України - «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3.6) ПДР України - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», будучи неуважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховував на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, як наслідок своїми діями створив загрозу здоров`ю громадянці, так змінюючи напрямок руху, здійснював заїзд праворуч до зупинки громадського транспорту, в порушення вимоги пунктів 10.1 та 11.13ПДР України, відповідно до яких: п. 10.1 ПДР України - «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.11.13 ПДР України - «забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, ... », не переконавшись, що це буде безпечним, створив небезпеку для інших учасників руху, не впоравшись з керуванням, здійснив виїзд транспортного засобу на пішохідну доріжку зупинки громадського транспорту, де допустив наїзд передньою частиною автомобіля марки «NISSAN-NOTE» на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка розташовувалася в нерухомому положенні на пішохідній доріжці зупинки громадського транспорту.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження та з місця пригоди госпіталізована каретою ШМД до КНП РР «Васильківська ЦРЛ».

Висновком експерта №46/Е від 10.03.2021встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки, які утворилися від дії тупого(их) предмету(ів), по давності відповідають строку і обставинам вказаним у постанові, відносяться до середнього ступеня тяжкості. так як для зрощення перелому та відновлення функції кінцівки необхідний термін більше 21-го дня.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_9 грубо порушив вимоги пунктів:

-1.5 «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-2.3.6) «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

-11.13 «забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках,...»;

Правил дорожнього рухуУкраїни, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002.

Порушення водієм ОСОБА_9 вимог пунктів 1.5, 2.3.6), 10.1 та 11.13 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини його скоєння, встановлені досудовим розслідуванням, докази щодо фактичних обставин справи не оспорює. Заявлений потерпілою цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнає частково на суму, яка підтверджується документами, також зазначив, що він відшкодував потерпілій під час лікування матеріальну шкоду на 13800 грн. та ще згідно з чеками, надавав допомогу, возив потерпілу в лікарню, до родичів і ін.

Допитана у судовому засіданні потерпіла підтвердила обставини вчиненого злочину, зазначені у обвинувальному акті, докази щодо фактичних обставин справи не оспорює.

Просить стягнути із обвинуваченого на її користь 116473 грн. 75 коп. у відшкодування матеріальної шкоди; 30000 грн. у відшкодування втраченого заробітку внаслідок стійкої втрати працездатності за період з лютого 2021 року по липень 2021 року; 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У відповідності до ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, а також те, що наявні у кримінальному провадженні докази стосовно фактичних обставин учасниками судового провадження не оспорюються, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд визнає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину з необережності доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що вчинений ним злочин відноситься до нетяжких злочинів, вчинених з необережності, ОСОБА_9 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимий, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданих збитків, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та призначає покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті 286 ч.1 КК України.

Крім того, враховуючи грубе порушення обвинуваченим правил дорожнього руху та наслідки, що настали у виді отриманих потерпілою тілесних ушкоджень,суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування основного покарання, враховуючи, що вчинений злочин є необережним, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданих збитків, позитивні характеристики, наявність на утриманні малолітнього сина,суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладення обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення із обвинуваченого на її користь 116473 грн. 75 коп. у відшкодування матеріальної шкоди в порядку ст. 127 КПК України підлягає частковому задоволенню в сумі 22252 грн. 75 коп., з них:11852 грн. 75 коп. витрати на лікування, оскільки судом встановлено, що неправомірними діями обвинуваченого потерпілій була завдана матеріальна шкода на вказану суму, у дану суму не входять витрати на лікування та придбання металоконструкції для остерсінтезу діяльності частини стегнової кістки у сумі 24 591 грн. 32 коп., що були сплачені обвинуваченим; та 10400 грн. 00 коп. витрати на правову допомогу адвоката, в іншій частині позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити, у зв`язку з відсутністю доказів понесених витрат.

Заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення із обвинуваченого на її користь 30000 грн. 00 коп. у відшкодування втраченого заробітку внаслідок стійкої втрати працездатності за період з лютого 2021 року по липень 2021 року підлягає задоволенню на підставі ч. 2 ст. 22 ЦПК України, оскільки судом встановлено, що потерпілій обвинуваченим завдані збитки у формі доходів, які особа могла б реально отримати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Враховуючи п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями), при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, тому суд приймає до уваги, що потерпілій була спричинена обвинуваченим моральна шкода, яка полягає у перенесеному нею фізичному болю та стражданнях від отриманих тілесних ушкоджень, душевних та психологічних стражданнях, що пов`язані з періодом лікування, також суд бере до уваги матеріальний стан обвинуваченого, який працює, але не має майна достатнього для відшкодування збитків, та вважає за доцільне частково задовольнити цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди у сумі 50 000 грн., яка підлягає стягненню із обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого у виді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати підлягають стягненню із обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370- 374,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави 1961 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну) грн. 40 коп. у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 22252 грн. 75 коп. у відшкодування завданої матеріальної шкоди; 30000 (тридцять тисяч) грн.. 00 коп. у відшкодування втраченого заробітку внаслідок стійкої втрати працездатності за період з лютого 2021 року по липень 2021 року; 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування завданої моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог потерпілій ОСОБА_6 відмовити.

Речові докази по справі :

-автомобіль марки «NISSAN-NOTE» д.н.з НОМЕР_1 , який переданий на зберігання власнику, залишити у його користуванні;

-оптичний носій інформації CD-R диск, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1