У Х В А Л А
22 листопада 2021 року м. Полтава
В ході проведення досудового слідства по кримінальному провадженню було встановлено, що 05.11.2021 року, близько 08:30 години, за адресою: м. Полтава, вул. Новий Базар, 37, невідома особа, таємно, шляхом вільного доступу із лівого карману куртки здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Lenovo S820», Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , сірого кольору.
17.11.2021 року за адресою АДРЕСА_1 на відкритій ділянці місцевості, біля входу у під`їзд №1 вказаного будинку проведено огляд за участі свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 під час якого за добровільною згодою останнього було вилучено: мобільний телефон марки «Lenovo S820», в корпусі чорного кольору, 4/8 GB, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , поміщений до поліетиленового файлу скріплений біркою з печаткою ПВП, підписами слідчих та понятих.
Приймаючи до уваги, що вилучений 17.11.2021 року під час проведення огляду за адресою АДРЕСА_1 на відкритій ділянці місцевості, біля входу у під`їзд №1 вказаного будинку в ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Lenovo S820», в корпусі чорного кольору, 4/8 GB, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 по кримінальному провадженню має значення речового доказу, та має суттєве значення по кримінальному провадженню, з метою належного забезпечення збереження речових доказів виникає необхідність у накладенні арешту на майно .
На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
В ході проведення досудового слідства по кримінальному провадженню було встановлено, що 05.11.2021 року, близько 08:30 години, за адресою: м. Полтава, вул. Новий Базар, 37, невідома особа, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Lenovo S820», Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , сірого кольору, який належить ОСОБА_6
17.11.2021 року за адресою АДРЕСА_1 на відкритій ділянці місцевості, біля входу у під`їзд №1 вказаного будинку проведено огляд за участі свідка ОСОБА_5 , під час якого за добровільною згодою останнього було вилучено: мобільний телефон марки «Lenovo S820», в корпусі чорного кольору, 4/8 GB, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , поміщений до поліетиленового файлу скріплений біркою з печаткою ПВП, підписами слідчих та понятих.
Слідчим доведено, що майно, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo S820», в корпусі чорного кольору, 4/8 GB, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , вилучений під час проведення огляду від 17.11.2021 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, під час огляду 17.11.2021 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на вилучений під час проведення огляду за адресою м. Полтава, Майдан Незалежності, 3 від 17.11.2021 р. обільний телефон марки «Lenovo S820», в корпусі чорного кольору, 4/8 GB, imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1