Номер провадження 1-кп/754/273/21
Справа№754/4807/20
Вирок
Іменем України

06 грудня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №000068 від 04.02.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Годунівка, Яготинського району, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;

за участі сторони обвинувачення - прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

сторони захисту - обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:
04 лютого 2020 року, приблизно о 20 годині 00 хвилини, обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині пр-ту Ватутіна у місті Києві зі сторони вул. Братиславської в напрямку пр-ту Маяковського, розташовуючись в межах другої смуги з чотирьох наявних в його напрямку, зі швидкістю яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці 50 км/год.

В цей час, проїзну частину пр-ту Ватутіна з порушенням пункту 4.7 Правил дорожнього руху України, справа наліво по ходу руху автомобіля «Skoda Felicia» н.з НОМЕР_1 переходила пішохід ОСОБА_12 .

Під час руху, ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України:

п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Felicia» н.з НОМЕР_1 , маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру та усвідомлювати, що рухається з перевищенням максимально дозволеної швидкості на даній ділянці дороги, розташовуючись в межах другої смуги проїзної частини пр-ту Ватутіна у місті Києві, будучи зобов`язаним обрати безпечну швидкість та врахувати дорожню обстановку, яка обумовлювалась темною порою доби, опадами у вигляді дощу та поступово змінювалась внаслідок появи пішохода на проїзній частині, яка наближалася до його смуги руху, проявив неуважність і в момент виникнення небезпеки для руху, а саме в момент вступу пішохода на проїзну частину дороги, маючи об`єктивну можливість виявити її і негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, продовжив рух далі, де навпроти буд. АДРЕСА_3 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , спричинивши їй тілесні ушкодження від яких остання померла на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 , були виявлені наступні тілесні ушкодження: забита рана у потиличній ділянці справа, крововилив у м`які тканини голови у потиличній ділянці справа, крововилив під оболонки мозку, перелом кісток носу, синець на тильній поверхні правої кісті, синець на передньо-зовнішній поверхні правого стегна, синець та садно на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу. Виявлені тілесні ушкодження спричинені тупими предметами, могли виникнути при дорожньо-транспортній пригоді - наїзді автомобіля на пішохода. В момент первинного контакту потерпіла перебувала у вертикальному, або близькому до нього положенні та була повернута правою передньо-боковою поверхнею до транспортного засобу. Ушкодження в області голови утворюють комплекс внутрішньочерепної травми та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Всі інші ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть гр. ОСОБА_12 , настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки головного мозку.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та показав, що за викладених вище обставин він дійсно керував технічно справним автомобілем марки «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині пр-ту Ватутіна у місті Києві зі сторони вул. Братиславської в напрямку пр-ту Маяковського, наближався до добре йому відомого нерегульованого пішохідного переходу у другій смузі руху. Перед переходом він зменшив швидкість до 50 км/год., помітив з лівого боку жінку з собакою, з правого боку нікого не бачив. Проїхавши пішохідний перехід зненацька з правого боку побачив силует в темному одязі і раптово відчув удар в передню праву частину автомобіля, не усвідомив факт наїзду на пішохода, оскільки його не бачив, і відразу зупинився, вийшов з салону автомобіля та підбіг до дівчини. Одразу ж зупинились інші водії, які викликали швидку та поліцію. Цивільний позов визнав в повному обсязі.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину повністю доводиться належними, допустимими й беззаперечними доказами, повно, всебічно та об`єктивно проаналізованими, оціненими в їх сукупності та безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду даного кримінального провадження, а саме:

- показами у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , який зазначив, що 04 лютого 2020 року, приблизно о 23 год. йому зателефонувала подруга доньки та повідомила, що його доньку збив на смерть автомобіль. Зазначив, що подруга, яка про це повідомила не була очевидцем ДТП.

- Показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що 04 лютого 2020 року приблизно о 19 год. перетинала пішохідний перехід по пр-ту Ватутіна в м. Києві, який складається з двох частин. Перетнувши першу частину переходу на іншій стороні дороги вона помітила дівчину. Дівчина дістала з кишені телефон і зробила декілька кроків на проїжджу частину поза межами пішохідного переходу. Вказала, що почула удар, проте, самого наїзду автомобіля на пішохода не бачила. Вказала, що дівчину автомобіль збив у 2 смузі руху. Також пояснила, що проміжок часу між тим, як вона побачила потерпілу і звуком удару складає близько 5 секунд. Також зазначила, що потерпіла стояла приблизно за 5 метрів поза межами пішохідного переходу.

- Даними, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.02.2020 року зі схемою ДТП та фото таблицею до нього, при огляді місця ДТП по проспекту Ватутіна, 22 в м. Києві було встановлено наявність нерегульованого пішохідного переходу із дорожньою розміткою та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР України; проїзна частина пряма горизонтальна; стан покриття асфальтобетон, мокре чисте. Виявлений транспортний засіб «Skoda Fеliсia» д.н.з. НОМЕР_1 з видимими пошкодженнями: Деформація переднього бамперу з правого кута, розбита права передня фара, деформація правого переднього крила, деформація правої стійки біля лобового скла та розбите лобове скло в правій частині. Гальмівна система, рульове керування у справному стані. На дорожньому покритті виявлені: шкарпетка потерпілої, наповнювач (сентапон) з куртки потерпілої, уламки скла від передньої блок фари автомобіля, фрагменти лакофарбового покриття зеленого кольору від автомобіля. Відомості про труп: жінка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одягнена: болонева чорна куртка з капюшоном, сині джинси з ременем, зимові чоботи, рожевий светр. Тіло дівчини перебуває на проїздній частині біля правого бардюрного каменю, ногами до тротуару. Маються пошкодження голови.

- Відповідно до даних що містяться у висновку судової автотехнічної експертизи від 24.02.2020 року №12-1/420, на момент огляду автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з. НОМЕР_1 гальмівна система, система рульового керування та ходова частини знаходяться в працездатному стані.

- Даними що містяться у висновку судово-медичної експертизи трупа №021-300-2020 від 06.03.2020 року, згідно якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 були виявлені наступні тілесні ушкодження: забита рана у потиличній ділянці справа, крововилив у м`які тканини голови у потиличній ділянці справа, крововилив під оболонки мозку, перелом кісток носу, синець на тильній поверхні правої кісті, синець на передньо-зовнішній поверхні правого стегна, синець та садно на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу. Виявлені тілесні ушкодження спричинені тупими предметами, могли виникнути при дорожньо-транспортній пригоді - наїзді автомобіля на пішохода. В момент первинного контакту потерпіла перебувала у вертикальному, або близькому до нього положенні та була повернута правою передньо-боковою поверхнею до транспортного засобу. Ушкодження в області голови утворюють комплекс внутрішньочерепної травми та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Всі інші ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.Смерть гр. ОСОБА_12 , 1999 року народження, настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки головного мозку.В результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа гр. ОСОБА_12 , 1999 р.н., на знайдено: метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.
- За даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи №082-146-2020 від 12.02.2020 року Кров трупа ОСОБА_12 , 1999 р.н. відноситься до груп, А - ізогемаглютиніном анти-В;
- Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №051-358-2020 від 13.02.2020 року в результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа гр. ОСОБА_12 , 1999 р.н., не знайдено: метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.

- Даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 11.02.2020 року зі схемою та фото таблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_13 відповідно до якого свідок ОСОБА_13 пояснила, що час доби, дорожня обстановка відповідають тим, які були під час ДТП 04.02.2020 року. Свідок ОСОБА_13 знаходилась на тротуарі перед розміткою нерегульованого пішохідного переходу, на відстані 0.0 м. до проїзної частини дороги та на відстані 0.5 м. до правої ближньої лінії розмітки переходу. Далі свідок показала місце виходу пішохода на проїздну частину дороги, яке знаходиться на відстані 9.2 м. до ближньої межі розмітки нерегульованого пішохідного переходу. Далі свідку було запропоновано вказати місце розташування автомобіля «Skoda Felicia» в момент, коли свідок виявила автомобіль. Провівши заміри було встановлено, що авто розташовувалось на відстані 29.7 м. до ближньої межі розмітки переходу з правим боковим інтервалом до бордюрового каменю від переднього та заднього колеса на відстані 4.9 м. та 4.8 м. Далі свідку було запропоновано вказати темп руху пішохода з яким вона вийшла на проїзну частину дороги та розпочала рух. З цією метою на ділянці 5 м. в темпі вказаному свідком статист рухався при трьох експериментальних замірах доляючи ділянку 5 м. за 1) 3.0 сек., 2) 3.2 сек.; 3) 3.2 сек. Після чого свідку було запропоновано визначити швидкість руху автомобіля на ділянці 22 м. на , що свідок вказала, що зможе визначити приблизну швидкість автомобіля. Так, при трьох експериментальних заїздах автомобіль рухався на швидкості, яку свідок вказував визначаючи її візуальну ділянку 22 м. долав за 2.0 сек.; 2) 2.2 сек.; 3) 2.0 сек. Далі свідку було запропоновано вказати місце наїзду на пішохода, на що свідок повідомила, що момент наїзду на пішохода вона не спостерігала. В ході проведення слідчого експерименту зауважень та заперечень від учасників не надходило.

- Даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 02.03.2020 року зі схемою та фото таблицею до нього, за участю ОСОБА_3 . В ході якого, останньому було запропоновано вказати місце наїзду на пішохода на, що ОСОБА_3 зазначив, що час доби, погодні умови та дорожня обстановка вцілому відповідають тим, які були на місці ДТП. Далі ОСОБА_3 вказав на проїздній частині дороги де відбувся наїзд на пішохода, провівши заміри, було встановлено, що від місця наїзду до ближньої частини розмітки нерегульованого пішохідного переходу, відстань складає 7.9 м., до бардюрного каменю відстань складає 6.0 м. Далі ОСОБА_3 пояснив, що так, як спостерігав пішохода малий проміжок часу він не може сказати, місце виходу пішоходу на проїзну частину дороги, напрямок руху та темп руху пішохода. Далі з метою встановлення об`єктивної видимості пішохода на місці ДТП було проведено експеримент, так автомобіль «Skoda Felicia» д.н.з. НОМЕР_1 , той самий, який був учасником ДТП був встановлений у другу смугу руху на максимально віддаленій відстані від нерегульованого пішохідного переходу із ввімкненим ближнім світлом фар. Статист жінка, яка за своїми фізіологічними даними: статура, зріст та одяг була встановлена на відтані 9.2 м. від ближньої межі розмітки переходу, дана відстань була отримана під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 та вважається місцем виходу пішохода на проїзну частину дороги та курсувала по проїздній частині дороги до точки місця наїзду на пішохода вказаного водієм ОСОБА_3 . Так в ході проведення слідчого експерименту було встановлено, що пішохода стає видно коли він вступає та рухається по проїзній частині на відстані щонайменше 54,5 м. Коли пішохід знаходиться на тротуарі перед проїзною частиною дороги (не вступивши на нього) пішохода не видно. В ході проведення слідчого експерименту зауважень та заперечень від учасників не надходило.

- За даними висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи №12-1/875 від 13.04.2020 року, місце наїзду автомобілем «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_2 на пішохода ОСОБА_12 знаходиться перед початком розташуванняслідової інформації зафіксованої в схемі місця ДТП як «1», «2», «3».Величина швидкості руху автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 , при вказаному свідком ОСОБА_13 темпі руху даного автомобіля 22 мза час (2.0...2.2) с, становить (36.0...39.6) В ситуації, що склалася па дорозі безпосередньо перед дорожньо- транспортною пригодою, водій автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 12.3 ПДР України, а також при вказаній водієм ОСОБА_3 швидкості руху керованого ним автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 (60..65) км/год, і вимогами пункту 12.4 ПДР України.В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_3 невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР України не вбачається.При вказаній свідком ОСОБА_13 швидкості руху автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 Va1 = (36.0...39.6) км/год, експертом, з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 ПДР України.При вказаній водієм ОСОБА_3 швидкості руху керованого ним автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 Va2= (60.0...65.0) км/год, експертом, з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4 ПДР України. При даній величині швидкості руху автомобіля, відповісти в категоричній формі на питання, що стосується відповідності дій водія ОСОБА_3 вимогам пункту 12.3 ПДР України, не представляється можливим.При вказаній свідком ОСОБА_13 швидкості руху автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 Va1 = (36.0.. .39.6) км/год, водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_12 шляхом застосування екстреного гальмування, з моменту виходу (вступу) пішохода на проїзну частину, де водій її міг об`єктивно виявити, тобто водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог пункту 12.3 ПДР України.За умови фактичної швидкості руху автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 Va2 = (60.0...65.0) км/год. (вказану водієм ОСОБА_3 ) відповісти в категоричній формі на питання, що стосується наявності чи відсутності у водія ОСОБА_3 технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, шляхом застосування екстреного гальмування, з моменту виходу (вступу) пішохода на проїзну частину, тобто шляхом виконання вимог пункту 12.3 ПДР України, не представляється можливим. За умови руху автомобіля «Skoda Felicia» д.п.з НОМЕР_1 із максимально дозволеною швидкістю руху транспортних засобів у населених пунктах Vaд=50 км/год, водій ОСОБА_3 , з моменту виходу (вступу) пішохода на проїзну частину, мав технічну можливість уникнути наїзду па пішохода, шляхом застосування екстреного гальмування, тобто мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом застосування екстреного гальмування, тобто мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог пункту 12.4 ПДР України. При вказаній свідком ОСОБА_13 швидкості руху автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 Va1 = (36.0.. .39.6) км/год, причиною виникнення даної ДТП, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія ОСОБА_3 вимогам пункту 12.3 ПДР України.За умови швидкості руху автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_3 ) км/год (вказану водієм ОСОБА_3 ) відповісти в категоричній формі на питання, що стосується наявності чи відсутності у водія ОСОБА_3 технічної можливості уникнути даної ДТП, шляхом виконання вимог пункту 12.3 ПДР України, не представляється можливим. За умови руху автомобіля «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 із максимально дозволеною швидкістю руху транспортних засобів у населених пунктах Vaд = 50 км/год, водій ОСОБА_3 , мав технічну можливість уникнути даної ДТП, шляхом виконання вимог пункту 12.4 ПДР України, тобто в даному випадку, з технічної точки зору, причиною виникнення даної ДТП є невідповідності дій водія ОСОБА_3 вимогам пункту 12.4 ПДР України.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 , підтвердив висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи №12-1/875 від 13.04.2020 року. При цьому зазначив, в даній ситуації ніяких невідповідностей технічного характеру виявлено не було.
Твердження сторони захисту про відсутність доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, відсутності у його діях порушень ПДР України, суд вважає способом захисту обвинуваченого, оскільки про вчинення ним злочину свідчать приведенні вище докази.

Доводи сторони захисту про недопустимість доказів, а саме: протоколу проведення слідчого експерименту від 02.03.2020 року проведеного в період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. 15 хв. та додатки до нього (з ОСОБА_3 ), протокол проведення слідчого експерименту від 11.02.2020 року проведеного в період часу 17 год. 10 хв. до 17 год. 50 хв. та додатки до нього (з ОСОБА_13 ) та висновок експерта №12-1/875 від 13.04.2020 року судової комплексної інженерно-транспортної експертизи (транспортно-трасологічна авто технічна експертизи) є безпідставні та спростовуються оціненими в судовому засіданні зібраними доказами в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, з дотриманням вимог кримінально процесуального закону, а тому, посилання сторони захисту на недопустимість вказаних доказів у даному кримінальному провадженні суд оцінює критично.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Таким чином, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено, що саме обвинувачений ОСОБА_3 04 лютого 2020 року, приблизно о 20 годині 00 хвилини, керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині пр-ту Ватутіна у місті Києві зі сторони вул. Братиславської в напрямку пр-ту Маяковського, порушивши п.п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , в результаті якого остання загинула.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні про те, що він не порушував правил дорожнього руху та не перевищував дозволеної швидкості руху та також не мав технічної можливості уникнути наїзду на ОСОБА_12 , оскільки вони в цій частині спростовуються наведеними вище доказами, сумніватися в об`єктивності яких у суду немає підстав.

Так, з матеріалів кримінального провадження, вбачається, що фактичні дані дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.02.2020 року по проспекту Ватутіна в м. Києві були зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемі ДТП, після чого з метою перевірки та уточнення обставин пригоди були проведені слідчі експерименти.

Зі змісту протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 та фототаблиці, вбачається, що дана слідча дія проводилась присутності двох свідків. Протокол слідчого експерименту був складений у відповідності до вимог ст. 240 КПК України. В ході проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_13 зазначила місцерозташування автомобіля «Skoda Felicia» до моменту дорожньо-транспортної пригоди, швидкість руху автомобіля, місце перебування пішохода та швидкість його руху. Правильність даних, що були зазначені у протоколі, свідок ОСОБА_13 засвідчила своїм підписом.

За даними слідчого експерименту проведеного за участі обвинуваченого ОСОБА_3 з залученням автомобіля «Skoda Felicia», який був учасником ДТП, яким керував в момент ДТП ОСОБА_3 , було встановлено швидкість руху автомобіля, яку зазначав сам обвинувачений ОСОБА_3 . Під час, проведення слідчого експерименту встановлювалась відстань за якої водій, дотримуючись правил дорожнього руху, міг помітити пішохода, який перетинав проїжджу частину дороги. Крім того, до участі в слідчому експерименті було залучено адвоката ОСОБА_15 , та під час його проведення жодних зауважень не надходило.

У висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 13.04.2020 року №12-1/875 докладно описані проведені експертом дослідження та зроблені за їх результатами висновки, отримані обґрунтовані відповіді на запитання, що були поставлені перед експертом. Висновок експерта за своїм змістом відповідає вимогам ст. 102 КПК України.

За висновком судово-медичної експертизи трупа №021-300-2020 від 06.03.2020 року, смерть ОСОБА_12 , настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки головного мозку, спричиненої тупими предметами, що виникла при дорожньо-транспортній пригоді.Тобто, знаходиться у прямому, причинному зв`язку з діями обвинуваченого ОСОБА_3 .

Докази, які суд поклав в основу вироку, є належними та допустимими, які були зібрані у відповідності до вимог КПК України та об`єктивно підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні встановленого судом кримінального правопорушення та правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст. 65 КК України з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особи винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо, враховуючи також, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення останнього можливо в умовах ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, у виді позбавлення волі, яке відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. При цьому, законні підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України або звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, відсутні.

Що стосується призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, то необхідно зазначити наступне.

Згідно роз`яснень, що висвітлив Пленум Верховного Суду України в п.21 Постанови №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року зазначено, що судам, у кожному випадку призначення покарання за ч.ч. 1, 2 ст. 286 та ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Крім того, у п.20 Постанови №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Суд, враховуючи обставини справи, відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність будь-яких даних у даному провадженні про те, що ОСОБА_3 раніше не притягався до відповідальності за дії, пов`язані з порушенням правил дорожнього руху, а також виходячи із наслідків, які сталися після дорожньо-транспортної пригоди, думку потерпілого, суд вбачає підстави для застосування до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд зазначає наступне.

Потерпілий ОСОБА_10 заявив цивільний позов про стягнення моральної та метеріальної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 87 414 грн. 54 коп. та моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн., оскільки смерть доньки суттєво вплинули на його фізичний, психологічний та душевний стан.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов ОСОБА_10 визнав в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Як встановлено судом, неправомірними діями ОСОБА_3 , потерпілому була заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у понесенні потерпілим витрат на поховання доньки, у розмірі 17 414 грн. 54 коп., та придбанні пам`ятника на могилу доньки у сумі 70 000 грн. Загальний розмір заподіяної матеріальної шкоди становить 87 414 грн. 54 коп.

Що стосується позовних вимог цивільного позивача в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн., суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 23, 1167, 1168 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Ураховуючи наведене, роз`яснення Пленуму ВССУ №4 від 1.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд визнає доведеним факт заподіяння потерпілому внаслідок необережних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом, моральної шкоди, яка полягає в негативних наслідках від смерті доньки ОСОБА_12 . При наведених вище обставинах суд визначає компенсацію завданої потерпілому моральної шкоди у розмірі 1 000 000грн.

Підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на залучення експерта.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ: автомобіль «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 зеленого кольору залишити за належністю власнику ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання.
Строк позбавлення спеціального права керування транспортними засобами ОСОБА_3 обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що посвідчує це право.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 87 414 грн. 54 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази по справі: автомобіль «Skoda Felicia» д.н.з НОМЕР_1 зеленого кольору залишити за належністю власнику ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 3858 грн. 40 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1