Номер провадження:1-кс/521/6077/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одесі клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001034 від 19.11.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Войничеве, Фрунзівського району, Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зі слів перебуваючого у цивільному шлюбі та працюючого водієм таксі, зі слів зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідча за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
З клопотання вбачається, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_5 вступив у злочину змову з ОСОБА_7 , яка полягала у вчиненні розбійного нападу із застосуванням предмету, зовні схожого на пістолет на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою заволодіння майном останніх, поєднаного з проникненням до житла потерпілих. Так, об`єктом свого злочинного посягання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обрали квартиру, яка розташована по АДРЕСА_1 , в якій проживають потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , не будучи обізнаними щодо точної адреси проживання потерпілих та знаючи рід заняття потерпілих, а саме те, що вони здійснюють продаж вживаних мобільних телефонів, та маючи номер мобільного телефону ОСОБА_9 , 18.11.2021 зв`язалися з останнім та під приводом здійснення купівлі мобільного телефону домовилися про зустріч наступного дня з потерпілим.
Так, 19.11.2021 приблизно о 13:00, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи у групі, за заздалегідь обумовленим планом, переслідуючи ціль незаконного збагачення, прибули за адресою: АДРЕСА_3 з метою реалізації спільного злочинного умислу, який полягав у вчиненні розбійного нападу із застосуванням предмету, зовні схожого на пістолет на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою заволодіння майном останніх, та узгодили, що роль ОСОБА_7 полягала у перебуванні у своєму автомобілі та очікуванні на потерпілих, а ОСОБА_5 , в свою чергу, повинен був знаходитися неподалік автомобіля, який перебував під керуванням ОСОБА_7 та, коли потерпілі вийдуть до ОСОБА_7 , не очікувано для останніх здійснити на потерпілих напад із застосуванням предмету, зовні схожого на пістолет, щоб у подальшому потрапити до їх оселі та заволодіти майном останніх, яке вони зберігали зі місцем їх спільного проживання.
Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою обумовленої зустрічі, а саме по вулиці Розумовській, 27 в м. Одесі, діючи у групі, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим, шляхом вчинення розбійного нападу, дочекались, коли потерпілий ОСОБА_8 вийшов зі свого помешкання. В цей час ОСОБА_7 покликав потерпілого до себе до автомобіля, який перебував у нього під керуванням, та, коли ОСОБА_8 , з метою пропозиції продажу мобільного телефону, який він взяв із собою, наблизився до переднього пасажирського сидіння автомобіля, в якому перебував ОСОБА_7 , не очікувано для потерпілого ззаду нього підбіг ОСОБА_5 та, погрожуючи предметом, зовні схожим на пістолет, здійснив на ОСОБА_8 напад, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, при цьому вихопивши належний останньому мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «Джей 5 Прайм».
Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, погрожуючи предметом, зовні схожого на пістолет, який перебував у руках ОСОБА_5 та був направлений у бік ОСОБА_8 , бажаючи у подальшому незаконно збагатитися за рахунок майна, яке перебувало у оселі потерпілого, змусили останнього прослідувати із ними до його квартири, де на той час перебував брат потерпілого ОСОБА_9 . Так, зайшовши до квартири разом із потерпілим ОСОБА_9 , розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 залишився при вході до квартири задля запобігання втечі потерпілих з приміщення квартири, а ОСОБА_5 , продовжуючи погрожувати предметом, зовні схожим на пістолет потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_7 з приміщення квартири заволоділи майном останніх, а саме мобільним телефоном марки «Мейзу М3 Ноте» в корпусі золотистого кольору, модель L681H без сім-карти; мобільним телефоном Ми 4 С, золотистого кольору банківською картою, «Ощадбанка» номер НОМЕР_1 , банківською картою «Монобанка», номер НОМЕР_2 , паспорт у вигляді ID-карти на ім`я ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, спричинивши потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1550 гривень.
Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування у своєму клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засідання підтримав клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, вважав що кваліфікація не відповідає дійсним обставинам справи. Просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний підтримав думку захисника, вину не визнає.
Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
19 листопада 2021 року органом досудового розслідування внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
19.11.2021 року о 14:00 годині ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
20.11.2021 року громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення, протокол огляду місця події, протокол допиту потерпілого, протокол огляду документів, протокол допиту свідка, протокол огляду предмета та іншими доказами в своїй сукупності.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення та вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходів; зі слів перебуває у цивільному шлюбі, однак підтверджень цьому не надав; неповнолітніх дітей на утриманні не має, що говорить про відсутність міцних соціальних зв`язків; зі слів раніше судимий, що свідчить про те, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та надалі може знову вдатись до вчинення нових кримінальних правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено та слідчим суддею встановлено про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:
- Ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, який обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
У контексті Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
- Характер та обставини вчинених злочинів, які інкримінуються ОСОБА_5 свідчать про наявність реального ризику, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний перебуваючи на свободі, матиме можливість та буде незаконно впливати на потерпілого, свідків, схиляючи останніх до викривлення чи відмови від своїх показів.
- Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177КПК України, а саме той факт, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, отримує дохід від тимчасових заробітків, підозрюється у вчиненні злочину проти власності, а саме розбійного нападу, із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Вказане свідчить про те, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити вчиняти нові злочини.
Відтак, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків: переховування від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, відсутність стабільного заробітку, те, що зі слів підозрюваного - він вже був судимий, що свідчить про небажання особи стати на шлях виправлення, а також наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання слідчої про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
В даному випадку є виправданим застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає реальними та існуючими.
У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.
Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідним є застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи у судовому засіданні захисника підозрюваного не спростовують висновків суду щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обмежень щодо застосування найбільш сурового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України слідчим суддею під час судового розгляду не встановлено.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає не визначати підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, адже злочин вчинено із застосуванням насильства.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001034 від 19.11.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не визначати.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів), в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту затримання, тобто з 19.11.2021 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 17.01.2022 року.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом встановленого законом строку з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1