Справа № 308/478/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чинадієво, Закарпатська область, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, раніше не судимого, із середньою спеціальною освітою, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, у рамках кримінального провадження № 0000088, відомості про яке 06.12.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
В С Т А Н О В И В:

Слідчий П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у рамках кримінального провадження № 0000088, відомості про яке 06.12.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчими П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 06.12.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону.
Відповідно до вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватися.
Положеннями ст. ст. 1, 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та п.п. 6 п. 7 розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 19.10.2015 №1261, визначено, що під час несення служби у прикордонному наряді військовослужбовець Державної прикордонної служби України відповідає за точне та своєчасне виконання покладених на нього завдань та обов`язків та зобов`язаний нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону; постійно підтримувати зв`язок з підрозділом охорони кордону; припиняти будь-які спроби незаконної зміни проходження лінії державного кордону України; виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України; здійснювати контроль за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду.
ОСОБА_4 при виконанні службових завдань за своєю посадою відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою, яка за спеціальними повноваженнями здійснює функції представника влади.
У відповідності до ст. ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам військових формувань забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Однак, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів ОСОБА_4 , будучи службовою особою, вчинив умисний корисливий корупційний злочин.
03.12.2021 року в м. Ужгород в ході знайомства ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що він проходить військову службу у Державній прикордонній службі України. Та повідомив про можливість за певну грошову винагороду для себе та своїх спільників з числа військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надавати інформацію для переміщення тютюнових виробів через державний кордон України.
16.12.2021 близько16 год. 40 хв. між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відбулася чергова зустріч, біля магазина « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якої вони домовились про переміщення тютюнових виробів через державний кордон, яке мало відбутись в ніч з 17.12.2021 на 18.12.2021, в період з 01 год.00 хв. по 02 год. 00 хв. в районі 286 прикордонного знаку ділянки відповідальності ВІПС «Оноківці» НОМЕР_1 прикордонного загону, коли зі слів ОСОБА_9 дана ділянка кордону не буде охоронятися військовослужбовцями Державної прикордонної служби. За надання даної службової інформації ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_8 неправомірну вимогу у сумі 50 доларів США за кожен переміщений ящик з тютюновими виробами через кордон з України в Словацьку Республіку.
21.12.2021 близько 16 год. 20 хв. під час чергової зустрічі ОСОБА_8 частково передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 250 доларів США за надання вищевказаної службової інформації.
Окрім цього, 13.01.2022 о 06 год. 20 хв. в м. Ужгород по вул. Тимірязєва, 110, поруч із магазином «ЗІНА», знову відбулась зустріч ОСОБА_8 з ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_8 мав передати ОСОБА_4 решту суми неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США за надання вищевказаної службової інформації.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: допитами свідка ОСОБА_8 , протоколами проведення слідчих та процесуальних дій, в тому числі НСРД, а також іншими зібраними органом досудового розслідування доказами.

Як зазначає слідчий, санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Вказане правопорушення відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів.
Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, це підтверджується тим, що він підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, з метою зміни наданих раніше показань на свою користь. Не виключена можливість, що ОСОБА_4 може і в подальшому вчиняти інші злочини.
А тому, слідчий вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 та просить обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід домашній арешт у нічний час з 22.00 год. по 06.00 год.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засідані не заперечили щодо задоволення клопотання слідчого.
Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Територіальним управлінням ДБР, розташоване у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088, відомості про яке 06.12.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
У рамках даного кримінального провадження 13.01.2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Вказане правопорушення відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів.
Прокурором під час судового засідання доведено, а стороною захисту не спростовано, наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує останньому у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, впливати на свідків. Більш м`які запобіжні заходи, на переконання слідчого судді, не можуть запобігти вказаним ризикам.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням пред`явленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, наявність якої потребує забезпечення не лише його прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. Також на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки:1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця роботи та/або проживання.
Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно із матеріалами клопотання та поясненнями підозрюваного він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Враховуючи тимчасову непрацездатність слідчого судді ОСОБА_1 з 17.01.2022 року по 04.02.2022 року, включно, повний текст ухвали складено та проголошено 07.02.2022 року, тобто невідкладно, не пізніше першого робочого дня після закінчення тимчасової непрацездатності.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 186, 194, 195, 309, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, без застосування електронного засобу контролю.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Встановити строк дії даної ухвали та покладених на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків до 12 березня 2022 року, включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 .
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю слідчого судді виготовлено 07.02.2022.
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1