Справа № 588/122/21
Провадження № 1-кп/588/11/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 17.10.2020 відносно,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Набережне Тростянецького району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, без місця реєстрації, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Котельва Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 27.03.2008 Тростянецьким районним судом за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років, звільнений за відбуттям покарання 30.12.2013;
- 03.04.2017 Тростянецьким районним судом за ч.2 ст.185 до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 16.10.2020 близько 12 години, після вживання спиртних напоїв разом із ОСОБА_4 , перебуваючи в двох в с. Набережне на вулиці Зарічна напроти господарства №23 побачили, що по дорозі зі сторони с. Гребениківка до них наближається ОСОБА_7 , який в руках тримав пляшку з горілчаною сумішшю. За мовчазною згодою між собою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вирішили вчинити крадіжку невизначеного майна належного ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій прямий корисливий умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 підбігли до ОСОБА_7 , який йшов їм на зустріч по вулиці Зарічна в с. Набережне та ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти ОСОБА_7 , правою рукою наніс один удар останньому в область лівого вуха, від чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на землю, випустивши з рук пластикову пляшку ємністю один літр, в якій знаходився розведений спирт, яку він не задовго до цього придбав за 70 грн. Після цього ОСОБА_4 підняв вказану пляшку та забрав собі, і разом з ОСОБА_3 нанесли по два удари кожний взутими ногами в область сідниць ОСОБА_7 . В подальшому, залишивши ОСОБА_7 на дорозі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли в господарство, яке розташоване по АДРЕСА_3 , де вжили горілчаний виріб, який знаходився у викраденій пляшці. Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали своїми діями матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 в розмірі 70 грн.

Також суд визнав доведеним, що 16.10.2020, у період часу з 12 до 13 години, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по телефонному дзвінку від ОСОБА_8 , дізнались, що до останньої у двір за адресою: АДРЕСА_3 прийшли ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 та чинять сварку. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одразу пішли вдвох до вказаного господарства. Перебуваючи на подвір`ї господарства АДРЕСА_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , взяли в руки дві округлі дерев`яні палиці діаметром до чотирьох сантиметрів та довжиною до шістдесяти сантиметрів кожна, які були на подвір`ї господарства і пішли за ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , коли останні виходили з подвір`я господарства АДРЕСА_3 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючинеобґрунтованість та безпідставність своїх претензій до ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , проявляючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з прямим умислом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вийшли з господарства АДРЕСА_3 , та ОСОБА_3 , тримаючи в руці палицю, взяту заздалегідь, наздогнав на дорозі ОСОБА_7 і ззаду нею наніс останньому одного удару по голові в область правої тім`яної ділянки. В цей час ОСОБА_4 , який підійшов з лівого боку до ОСОБА_7 , вслід за ОСОБА_3 наніс ще один удар палицею, взятою заздалегідь, в область носа ОСОБА_7 , від чого у останнього з носа пішла кров та він впав на землю. Коли ОСОБА_7 лежав на землі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжили свої злочинні дії та почали наносити палицями по правій половині тулубу ОСОБА_7 невизначену кількість ударів, в тому числі в область голови, тулубу і ніг. Потім ОСОБА_3 , припинив наносити удари ОСОБА_7 , підійшов з заду до ОСОБА_9 , яка стояла поруч, та тримаючи в руках палицю схопив її за плечі та затягнув до подвір`я господарства АДРЕСА_3 . Перебуваючи позаду ОСОБА_9 на подвір`ї вказаного господарства, ОСОБА_3 , тримаючи палицю у правій руці наніс один удар палицею по голові ОСОБА_9 в область завушної частини голови зліва. Від нанесеного удару ОСОБА_9 впала на землю на правий бік. В цей час ОСОБА_4 , покинувши лежачого ОСОБА_7 на дорозі, зайшов до подвір`я господарства АДРЕСА_3 слідом за ОСОБА_3 та удвох вони продовжили наносити невизначену кількість ударів палицями та взутими ногами по лівій половині тулубу та ногах ОСОБА_9 . Наносити удари вони припинили, коли почули крик від ОСОБА_7 і коли ОСОБА_9 піднялась, то ОСОБА_4 виходячи з господарства, наніс два удари палицею спереду по ногах ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підійшли до ОСОБА_7 , який продовжував лежати на дорозі за двором господарства АДРЕСА_3 , схопили останнього за руки та ноги і відтягнули з дороги до посадки, де полишили останнього та пішли до свого господарства.

Своїми умисними протиправними діями з хуліганських мотивів явної неповаги до суспільства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , спричинили: 1) ОСОБА_9 тілесні ушкодження: по задній поверхні грудної клітини зліва в середній третині між лопаткою та середньо пахвовою лініями синець, по зовнішній поверхні лівого плеча в нижній третині смугастий синець, в області лівої сідниці та поперекової ділянки синець, по передній поверхні правої гомілки в середній третині садно, синець невизначеної форми в області правого наколінника, по задній поверхні лівої гомілки синець прямокутної форми, які по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження; 2) ОСОБА_7 тілесні ушкодження: в правій тім`яній ділянці лінійна рана з ознаками зрощення, в області лівого тім`яного бугра садно лінійної форми, синці на нижніх обох очей, синець невизначеної форми в області зовнішнього кута правого ока, з переходом на скроневу ділянку, дифузний синець в області спинки та крил носа. Відмічається деформація носа справа наліво. Садно округлої форми на лівому коліні. Повний поперечний перелом середньої третини носової кістки без зміщення фрагментів, які по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Також, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , спричинили: 1) ОСОБА_9 тілесні ушкодження: в лівій половині грудної клітини у вигляді повного перелому середньої третини 5-6-7 ребер, зі зміщенням уламків на ширину кіркового шару, які по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості та не являються небезпечними для життя і здоров`я; 2) ОСОБА_7 тілесні ушкодження в правій половині грудної клітини у вигляді повного косого перелому НОМЕР_1 ребер зі зміщенням фрагментів, які по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості та не являються небезпечними для життя і здоров`я.

Дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.Також суд кваліфікує дії ОСОБА_3 , за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Крім того, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.Також суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Крім того, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора та потерпілих, суд обмежився допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , за пред`явленим йому обвинуваченням винуватим себе визнав повністю та погодився з його правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду пояснив, що 16.10.2020 близько 11 години, він разом із ОСОБА_4 вживали алкогольні напоїв АДРЕСА_3 . Коли виходили з двору, то побачили ОСОБА_7 , в якого була пляшка горілки. Він підійшов до ОСОБА_7 та вдарив його правою рукою по лівому уху. Від удару ОСОБА_7 похитнувся та впав, а пляшка випала. ОСОБА_4 підійняв ту пляшку та забрав. Вони випили дану пляшку разом із ОСОБА_4 . Потім зателефонувала його мати, ОСОБА_8 , та повідомила, що до неї прийшла ОСОБА_9 та ОСОБА_7 і влаштували сварку з приводу спиртних напоїв. Він разом із ОСОБА_4 прийшли до матері. В цей момент ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виходили з двору. Він разом із ОСОБА_4 зайшли у двір та взяли палиці. Коли він вийшов за двір, то наніс ОСОБА_7 удар по голові палицею. Потім ОСОБА_4 наніс удар палицею ОСОБА_7 у ділянку носу. У ОСОБА_7 з носа пішла кров, після чого той упав. Вони разом із ОСОБА_4 наносили удари в ділянку ребер, голови та ніг ОСОБА_7 , коли той лежав. Потім він узяв ОСОБА_9 за плечі, затягнув у двір та завдав їй удар по голові палицею. Потім підійшов ОСОБА_4 і вони удвох почали бити ОСОБА_9 у ділянку ребер палицями та ногами. Коли перестали бити ОСОБА_9 і вона виходила з двору, то ОСОБА_4 вдарив її по ногам палицею. Потім вони взяли за руки та ноги ОСОБА_7 та віднесли до посадки, після чого пішли додому. У вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілих.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , за пред`явленим йому обвинуваченням винуватим себе визнав повністю та погодився з його правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду пояснив, що 16.10.2020 близько 11-12 години він разом із ОСОБА_3 вживали спиртні напої в АДРЕСА_3 та вийшли на вулицю, де побачили ОСОБА_7 , який ішов по вулиці та в якого була пляшка горілки. ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_7 і пляшка випала, а він забрав дану пляшку. Вони пішли до ОСОБА_3 та випили частину горілки з пляшки. Потім вони пішли до сестри ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_3 та залишили там недопиту пляшку. Після цього вони пішли до магазину. Через деякий час зателефонувала мати ОСОБА_3 ОСОБА_8 , яка повідомила, що до неї прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_7 розбиратися з приводу спиртних напоїв. Вони з магазину пішли до матері ОСОБА_3 , зайшли у двір та почули крики. Біля воріт вони взяли палиці. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вийшли з двору, він разом із ОСОБА_3 наздогнали їх. ОСОБА_3 ударив палицею по голові ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_7 обернувся, то він наніс удар палицею ОСОБА_7 у ділянку носу. Від удару у ОСОБА_7 з носа пішла кров, після чого той упав. ОСОБА_3 повернувся до хвіртки, затягнув за плечі ОСОБА_9 у двір по АДРЕСА_3 та наніс їй удар по голові палицею. Від удару ОСОБА_9 впала. Він також зайшов у двір та вони удвох почали бити ОСОБА_9 у різні частини тіла палицею та ногами. Коли ОСОБА_9 виходила з двору, він ударив її по ногам палицею. Потім вони вийшли до ОСОБА_7 , який лежав за двором, взяли за руки та ноги ОСОБА_7 та віднесли на узбіччя. Після цього вони пішли розпивати спиртні напої. У вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілих.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України належать до тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України належить до нетяжких злочинів. Також суд враховує характер вчинених діянь, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який відповідно до ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, не працює, згідно з довідкою характеристикою за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Як пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 обставини суд відповідно до статті 66 КК України визнає: щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність; активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочинів, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного їх розкриття; добровільне відшкодування обвинуваченим завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладені вище обставини та дані про особу обвинуваченогоОСОБА_3 , приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд вважає необхідним визначаючи обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України застосувати ч. 1 ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції за даний злочин призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців. Також, визначаючи обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 296 КК України застосувати ч. 1 ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції за даний злочин призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. Крім того, призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточно ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України належать до тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України належить до нетяжких злочинів. Також суд враховує характер вчинених діянь, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, не працює, згідно з довідкою характеристикою за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Як пом`якшуючі покарання ОСОБА_4 обставини суд відповідно до статті 66 КК України визнає: щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність; активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочинів, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного їх розкриття; добровільне відшкодування обвинуваченим завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладені вище обставини та дані про особу обвинуваченогоОСОБА_4 , приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд вважає необхідним визначаючи обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України застосувати ч. 1 ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції за даний злочин призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців. Також, визначаючи обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 296 КК України застосувати ч. 1 ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції за даний злочин призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. Крім того, призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточно ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Строк дії запобіжного заходу відносно обвинувачених закінчився 13.03.2021 та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 368, 370-374, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- за ч. 4 ст. 296 КК України застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 1 ст. 122 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу його фактичного затримання на виконання даного вироку суду.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- за ч. 4 ст. 296 КК України застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 1 ст. 122 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його фактичного затримання на виконання даного вироку суду.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1