У Х В А Л А

іменем України

29 жовтня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м.Полтаві клопотання заступника начальника СВ Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001122 від 27.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001122 від 27.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2021 року, близько 22:16 години невстановлена особа, перебуваючи по провулку Арктичний, 12 в м. Полтава, відкрито заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки, м. Полтава, в сумі 520 гривень, чим спричинила матеріального збитку на вище вказану суму.

Так, 27.10.2021 ОСОБА_6 добровільно видала працівникам поліції білий паперовий конверт та грошові кошти в сумі 520 гривень наступним номіналом:

1)200 гривень УТ090239;

2)200 гривень ХД812531;

3)100 гривень СА0692386;

4)20 гривень ЮЄ0873626;

При цьому у ході допиту свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомила, що, під час того як, вони разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наздогнали незнайомого чоловіка, який відкрито заволодів грошима її матері, ОСОБА_5 , дані гроші разом з паперовим конвертом, знаходились у останнього.

В подальшому вищевказані грошові кошти вилучено в ході проведення огляду та поміщено до сейф-пакету KIV1127406.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що вилучені речі в ході огляду 27.10.2021 року, являються речовим доказом по кримінальному провадженні та являються тимчасово вилученим майном, слідство вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна.

Слідчим, виявлене та вилучене в ході проведення огляду майно визнано речовим доказом, з метою досягнення повноти та всебічності розслідування зазначеного кримінального правопорушення, для збереження інформації та у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій, для встановлення всіх обставин вчиненого злочину.
Дані речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.
На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що вилучені в ході огляду паперовий конверт та грошові кошти в сумі 520 гривень номіналом, серією та номером: 200 гривень УТ090239; 200 гривень ХД812531; 100 гривень СА0692386; 20 гривень ЮЄ0873626 - являються речовими доказами та можуть бути використані під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий і звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене майно та визначенням місця зберігання зазначених речових доказів у Полтавському РУП ГУ НП в Полтавській області.

Слідчий надала заяву про розгляд справи без її участі. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна надала заяву про розгляд клопотання без її участі, проти накладення арешту не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Полтавським РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснюється досудове розслідування за №0001122 від 27.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно п.п. 1, 3, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на положення ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

У даному випадку, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а тому накладення арешту потрібно з метою збереження речових доказів.

Беручи до уваги викладене з урахуванням наявних доказів та з`ясованих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для арешту майна. При цьому враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

В ч.4 ст.173 КПК України закріплено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Майно, вилучене в ході огляду від 26.10.2021 року, а саме: білий паперовий конверт та грошові кошти в сумі 520 гривень має суттєве значення, оскільки являються речовими доказами по даному кримінальному провадженні, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні існує необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно, але, натомість, слідчий суддя вважає за недоцільне передати на зберігання тимчасово вилучене майно до Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, так як номери купюр зазначені та зафіксовані належним чином у протоколі огляду від 27.10.2021 р., а проведення експертиз з даними речовими доказами не передбачається.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 98, 130,131, 167-174,236,376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001122 від 27.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на паперовий конверт та грошові кошти в сумі 520 гривень номіналом, серією та номером: 200 гривень УТ090239; 200 гривень ХД812531; 100 гривень СА0692386; 20 гривень ЮЄ0873626, які поміщено до сейф-пакету KIV1127406.

Віддати на відповідальне зберігання паперовий конверт та грошові кошти в сумі 520 гривень номіналом, серією та номером: 200 гривень УТ090239; 200 гривень ХД812531; 100 гривень СА0692386; 20 гривень ЮЄ0873626, які поміщено до сейф-пакету KIV1127406 власнику майна за адресою: м. Полтава, вул. Баяна, 128, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0001122.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, його захисника, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .