ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дідівщина Фастівського району Київської області, українки, громадянки України, із повною середньою освітою, не одруженої, малолітніх дітей на утриманні не маючої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 29.01.2020 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 70, ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік; 03.02.2021 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 6 місяців.

підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №0001586 від 11.09.2021 року -

встановила:
До слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в рамках кримінального провадження №0001586 від 11.09.2021 року.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимою 29.01.2020 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 70, ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 06.01.2021 направлено до Коростишівського районного суду Київської області обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України та 03.02.2021 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 6 місяців, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та знову підозрюється у вчиненні нового умисного злочину проти власності за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 10.09.2021 близько 01 годині 00 хвилин, перебуваючи з дозволу власника на території домоволодіння ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 , помітила у останнього мобільний телефон марки «Sumsung» SM A205F, яким вирішила заволодіти шляхом зловживання його довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, зловживаючи довірою переконала ОСОБА_9 передати їй тимчасово для прослуховування музики його мобільний телефон «Sumsung» SM A205F, який вона пообіцяла повернути. Отримавши вказаний мобільний телефон, ОСОБА_5 тримаючи його в руках вийшла з бесідки в якій знаходилась разом з ОСОБА_9 та власниками домоволодіння та відійшла по своїх справах і маючи на меті не повертати телефон власнику, переконавшись, що знаходиться поза полем зору ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись цим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяла майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 на суму 2566,67 гривень.
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
19.11.2021 ОСОБА_5 слідчим за погодженням із прокурором повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і вручено повістку про прибуття 22.11.2021 до Фастівського РУП ГУ НП в Київській області для проведення з останньою слідчих дій, про те підозрювана ОСОБА_5 так і не з`явилася, на телефонні дзвінки не відповідає та змінила місце свого проживання.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вручено ОСОБА_5 08 лютого 2022 року.
В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту.
Підозрювана ОСОБА_5 просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.
08.02.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.
Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Слідчий суддя, суд згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, приймає до уваги, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 17.09.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 17.09.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.09.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 17.09.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.09.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 17.09.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тільки на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зобов`язаний визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.
У клопотанні зазначено, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі строком до 3 років. Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_5 , будучи вже засудженою до покарання у виді обмеження волі строком до 3 років 6 місяців, не прибула до Державної установи «Покровського виправного центру №79» для відбування покарання, а також усвідомлюючи покарання, що загрожує їй в разі визнання судом винуватою, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваної запобіжний захід, враховує як положення КПК України, так і вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки у передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, втім ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення і утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний у світлі обставин справи і, зокрема, біографії і характеристики особи, про яку йдеться. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів і що потребує позбавлення волі, не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер вчиненого злочину, дані, які характеризують підозрювану, її вік, стан здоров`я та враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, і, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, з урахуванням пункту 1 частини четвертої статті 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись статтею 29 Конституції України, статями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя
ухвалила:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 08 квітня 2022 року включно, в рамках кримінального провадження №0001586 від 11.09.2021 року, без визначення розміру застави.
Взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 16.02.2022 р. о 10:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1