1Справа № 335/8930/21 1-кс/335/4630/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2021 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Молочанськ, Токмацького району, Запорізької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 20.01.2017 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 08.09.2017 року, приблизно об 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись по АДРЕСА_2 через вікно проник до квартири
Таким чином, у вчиненні зазначеного злочину підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Його вина повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами. В діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.
18.09.2017 року ОСОБА_6 за погодження з процесуальним керівником було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Проте, ОСОБА_6 у назначений слідчим час до СВ Вознесенівського ВП не з`явився, у зв`язку з чим підозрюваного ОСОБА_6 необхідно було оголосити в розшук. Також, ОСОБА_6 порушив обов`язки покладені на нього в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На адресу Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт співробітника Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про те, що 21.09.2017 року о 23 годині 40 хвилин було перевірено виконання умов знаходження під домашнім арештом ОСОБА_6 , але на момент перевірки адреси двері ніхто не відчинив.
В подальшому 12.10.2017 року на адресу Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт інспектора Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про те, що 12.10.2017 року було перевірено виконання умов знаходження під домашнім арештом ОСОБА_6 . В результаті перевірки було встановлено, що ОСОБА_6 за вказаною адресою відсутній, а зі слів сусідів стало відомо, що ОСОБА_6 два тижні назад поїхав та за вказаною адресою не з`являвся.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років.
Враховуючи викладені обставини, оскільки є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, слідчий просив обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в суді наполягала на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. Він раніше судимий за корисливий злочин, і судимість не погашена, на шлях виправлення не став і знов вчинив кримінальне правопорушення. На даний час існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання, будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення. Наполягає, що жодний із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_6 в суді підтвердив, що він дійсно скоїв вказаний у клопотанні злочин та буде нести відповідальність за всі скоєні ним злочини. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання. Зобов`язується з`являтися до слідчого та суду за першою вимогою та не буде скоювати інших правопорушень.
Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до ч. 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п. 5 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
18.08.2017 року ОСОБА_6 за погодження з процесуальним керівником було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Проте, ОСОБА_6 у назначений слідчим час до СВ Вознесенівського ВП не з`явився, у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_6 був оголошений в розшук.
Таким чином, ОСОБА_6 порушив обов`язки покладені на нього в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно подання, на адресу Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт співробітника Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про те, що 21.09.2017 року о 23 годині 40 хвилин було перевірено виконання умов знаходження під домашнім арештом ОСОБА_6 , але на момент перевірки адреси двері ніхто не відчинив.
В подальшому, 12.10.2017 року на адресу Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт інспектора Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про те, що 12.10.2017 року було перевірено виконання умов знаходження під домашнім арештом ОСОБА_6 . В результаті перевірки було встановлено, що ОСОБА_6 за адресою відсутній, два тижні назад поїхав та за вказаною адресою не з`являвся.
Оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
З цього приводу слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Як встановлено судом, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню.
Встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, за який передбачено покарання у виді арешту на строк до шести років або позбавлення волі.
Перевіркою доводів клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України встановлено, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені в клопотанні ризики на даний час існують, тобто підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Ці висновки суду ґрунтуються на тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим, особу підозрюваного, що в сукупності підтверджує існування зазначених ризиків.
Таким чином, приймаючи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також враховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК України (тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним в інкримінованому злочині, відсутність на день розгляду клопотання слідчого документів, які би підтверджували наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, його стан здоров`я, який не виключає тримання під вартою, інвалідом не являється, не є особою похилого віку, будь-яких обставин, які б негативно характеризували ОСОБА_6 , органом досудового розслідування не встановлено, повних характеризуючих даних не зібрано, не має сім`ї, слідчий суддя вважає, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя вважає, що слідчим надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено.
Крім того, при застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.
Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання підвартою в судовому засіданні не встановлено.
Прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою запобігти спробам підозрюваного ухилитись від досудового провадження та суду, продовжити кримінально карану діяльність і для забезпечення виконання процесуальних рішень, суд дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України
Згідно абзацу першого ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Задовольняючи клопотання про тримання під вартою, вважаю за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, застава, передбачена в статті 5 § 3 Європейської Конвенції, призначена забезпечити лише належну процесуальну поведінку особи, а не відшкодування збитку. Таким чином, сума застави повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, тобто, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.
Таким чином, дотримуючись вимог міжнародного та національного законодавства, враховуючи тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 з урахуванням майнового стану підозрюваного, стану його здоров`я, вважаю, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України, у випадках, передбачених частинами третьою або четвертоюстатті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного певні обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість вимог клопотання, з огляду на що клопотання слідчого підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 22.08.2021 року по 20.10.2021 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- носити електронний засіб контролю.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_10 з-під варти.
Роз`яснити ОСОБА_10 обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки їх невиконання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21.08.2021 року.

Повний текст ухвали виготовлений 25.08.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1