УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , особи, в інтересах якої було подано скаргу ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_6 на Наказ Міністерства юстиції України №3769/5 від 22 жовтня 2021 року про видачу (екстрадицію) громадянина Саудівської Аравії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з України до Держави Кувейт для виконання покарання у вигляді довічного ув`язнення з примусовими роботами та штрафу у розмірі 50 кувейтських динар, призначеного вироком суду першої інстанції Держави Кувейт від 08.04.2014 року,

в с т а н о в и в:

13.12.2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_6 на Наказ Міністерства юстиції України №3769/5 від 22 жовтня 2021 року про видачу (екстрадицію) громадянина Саудівської Аравії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з України до Держави Кувейт для виконання покарання у вигляді довічного ув`язнення з примусовими роботами та штрафу у розмірі 50 кувейтських динар, призначеного вироком суду першої інстанції Держави Кувейт від 08.04.2014 року в якій скаржник просив суд скасувати зазначений наказ.

Повноваження прокурора, захисника та перекладача, які були присутні в судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.
В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що Наказом Міністерства юстиції України №3769/5 від 22 жовтня 2021 року прийнято рішення про видачу (екстрадицію) громадянина Саудівської Аравії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з України до Держави Кувейт для виконання покарання у вигляді довічного ув`язнення з примусовими роботами та штрафу у розмірі 50 кувейтських динар, призначеного вироком суду першої інстанції Держави Кувейт від 08.04.2014 року. З вказаним наказом сторона захисту отримала можливість ознайомитись лише 03.12.2021 року.

Скаржник вказує, що оскаржуваний Наказ є незаконним та підлягає скасуванню з огляду на наступне. Так, скаржник зазначає, що між Україною та Державою Кувейт відсутній договір про міжнародну правову допомогу. В той же час, Держава Кувейт не надала письмових гарантій того, що в майбутньому аналогічний запит України буде розглянутий на засадах взаємності, що є порушенням вимог ст. 544 КПК України. Крім того, скаржник зазначає, що запитуючою державою, хоча і надані письмові гарантії перегляду заочного вироку суду стосовно ОСОБА_6 , однак не надано витягу з закону, який регламентує право на перегляд заочного рішення. Також, на думку скаржника, перед винесенням оскаржуваного Наказу, Міністерством Юстиції України не отримано достатніх гарантій того, що до ОСОБА_6 на території Держави Кувейт не буде застосована смертна кара чи тортури. Крім того, скаржник вказує на те, що за законодавством України, строки виконання вироку, постановленого стосовно ОСОБА_6 , на момент підписання оскаржуваного Наказу завершились, оскільки злочини, за які його було засуджено в Державі Кувейт за законодавством України відповідають злочинам, передбаченим ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 146 КК України.

Також, до початку розгляду поданої скарги по суті, адвокат ОСОБА_4 надіслав на адресу суду письмові доповнення до скарги, в яких вказав, що під час екстрадиційної перевірки була допущена невірна кваліфікація дій ОСОБА_6 за законодавством України, а саме не вірно кваліфіковано його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 187 КК України. Крім того, у доповненнях до скарги ОСОБА_4 вказав, що за злочини, описані у запиті на видачу стосовно ОСОБА_6 останній відбув покарання в Королівстві Саудівська Аравія. Також ОСОБА_4 звертав увагу слідчого судді на те, документи, що надійшли від запитуючої сторони не були належним чином засвідчені та на те, що ОСОБА_6 09.12.2021 звернувся до Центрального міжрегіонального Управління ДМС у м. Києві та Київській області з заявою-анкетою про визнання біженцем та особою, яка потребує додаткового захисту.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 свою скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Просив прийняти рішення про поновлення пропущеного ним процесуального строку на оскарження зазначеного у скарзі Наказу.

ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Присутня у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечувала, вважаючи оскаржуваний Наказ законним та обґрунтованим. Долучила до скарги матеріали екстрадиційної перевірки ОСОБА_6 .

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та особи, в інтересах якої було подано скаргу, дійшов наступного висновку.
Так, положеннями ч. 1 ст. 591 КПК України передбачено, що рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою, крім випадку, передбаченого статтею 588 цього Кодексу. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.
Згідно з ч. 3 ст. 590 КПК України у разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави.
Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, оскаржуваний Наказ Міністерства юстиції України №3769/5 було прийнято 22 жовтня 2021 року.

Оскільки положенням ч. 3 ст. 590 КПК України встановлено 10-ти денний строк після спливу якого рішення про видачу особи звертається до виконання, слідчий суддя вважає, що строк, наданий законом для оскарження рішення про видачу особи, у даному випадку, обчислюється з 23 жовтня 2021 року та спливає 01 листопада 2021 року відповідно.
Зі скаргою на Наказ Міністерства юстиції України №3769/5 від 22 жовтня 2021 року про видачу (екстрадицію) громадянина Саудівської Аравії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з України до Держави Кувейт для виконання покарання у вигляді довічного ув`язнення з примусовими роботами та штрафу у розмірі 50 кувейтських динар, призначеного вироком суду першої інстанції Держави Кувейт від 08.04.2014 року скаржник звернувся лише 13 грудня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження.
У судовому засіданні ОСОБА_4 порушив питання про поновлення вказаного процесуального строку.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Враховуючи що, як зазначено у скарзі, ОСОБА_4 ознайомився з оскаржуваним наказом лише 03.12.2021 року, зважаючи на відносно незначну величину пропущеного строку, а також той факт, що на момент розгляду скарги ОСОБА_6 продовжує перебувати під вартою на території України, слідчий суддя вважає за необхідне поновити строк на оскарження вказаного у скарзі рішення.
Що ж стосується суті вимог скарги, слідчий суддя вважає за необхідне відмітити наступне.
Так, як встановлено в судовому засіданні, 18.08.2021 о 19 годині 40 хвилин під час оформлення пасажирів рейсу №358 «Київ-Ельріяд» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано ОСОБА_6 , який значився в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Держави Кувейт для відбуття покарання за вчинення розбою та викрадення людини.
Листом заступника директора Департаменту міжнародного права начальника Управління міжнародної правової допомоги Міністерства юстиції України ОСОБА_8 від 19.08.2021 Київській обсасній прокуратурі доручено провести стосовно ОСОБА_6 екстрадицій ну перевірку.
Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.08.2021 відносно ОСОБА_6 застосовано екстрадиційний арешт строком до 21.10.2021.
24 вересня 2021 року Київською обласною прокуратурою за наслідками екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 складено висновок про те, що зазначені обставини відсутні.
11.10.2021 та 03.12.2021 ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва визнано наявність підстав для продовження стосовно ОСОБА_6 екстрадиційного арешту сукупно строком до 31 січня 2022 року.
Наказом Міністерства юстиції України №3769/5 від 22 жовтня 2021 року прийнято рішення про видачу (екстрадицію) громадянина Саудівської Аравії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з України до Держави Кувейт для виконання покарання у вигляді довічного ув`язнення з примусовими роботами та штрафу у розмірі 50 кувейтських динар, призначеного вироком суду першої інстанції Держави Кувейт від 08.04.2014 року.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України, видача особи (екстрадиція) - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави

Частиною 1 статті 589 КПК України передбачений перелік підстав, які перешкоджають видачі особи іноземній державі, зокрема у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України, 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України, 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу, 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію), 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України, 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України, 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

У свою чергу, слідчий суддя вважає що за результатами екстрадиційної перевірки зроблено вірний висновок про відсутність обставин, які б перешкоджали видачі ОСОБА_6 до Держави Кувейт, а тому мотиви прийняття оскаржуваного Наказу є обґрунтованими та такими, що повністю відповідають вимогам кримінального процесуального закону України. Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийняття вказаного Наказу слідчим суддею, в судовому засіданні встановлено не було.

Зазначене свідчить про обґрунтованість оскаржуваного Наказу і його повну відповідність вимогам кримінального процесуального закону та дає слідчому судді достатні підстави для відмови у задоволенні скарги.

Слідчий суддя вважає за необхідне окремо відмітити, що на момент прийняття оскаржуваного Наказу ОСОБА_6 з заявою про визнання його біженцем, особою, що потребує додаткового захисту не звертався, а тому його подальше звернення з відповідною заявою-анкетою не може вважатись підставою для скасування вищевказаного Наказу.

Крім того, слід відмітити, що при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.369-372, 589- 591 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Строк на звернення зі скаргою поновити.

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_6 на Наказ Міністерства юстиції України №3769/5 від 22 жовтня 2021 року про видачу (екстрадицію) громадянина Саудівської Аравії ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з України до Держави Кувейт для виконання покарання у вигляді довічного ув`язнення з примусовими роботами та штрафу у розмірі 50 кувейтських динар, призначеного вироком суду першої інстанції Держави Кувейт від 08.04.2014 року відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено о 08 годині 03 хвилин 11 січня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1