Справа № 182/6985/19
Провадження № 1-кс/0182/151/2022
У Х В А Л А
04.02.2022 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі заяву ОСОБА_3 та прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_5 , який розглядає її заяву про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_6
за участю заявника ОСОБА_3
її захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

01.02.2022 до Нікопольського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_6 .
В судовому засіданні 02.02.2022 під час розгляду вказаної заяви ОСОБА_3 було заявлено відвід судді ОСОБА_5 , який розглядав цю заяву, мотивований тим, що він, як слідчий суддя, брав участь у кримінальному провадженні № 0002016, а саме надавав тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться в розпорядженні відділу ДМС. Крім того, під час цього судового засідання прокурором ОСОБА_4 було заявлено відвід судді ОСОБА_5 , оскільки в якості захисника ОСОБА_3 під час досудового розслідування брав участь адвокат ОСОБА_8 , який є сином судді ОСОБА_5 . Тому у ОСОБА_3 та прокурора виникають обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності та неупередженості з боку судді ОСОБА_5 .
В судовому засіданні ОСОБА_3 та її захисник свою заяву про відвід підтримали. Додатково заявили відвід судді ОСОБА_5 з підстав того, що захист інтересів обвинуваченої ОСОБА_3 на підставі договору здійснював адвокат ОСОБА_8 , який є сином судді ОСОБА_5 . Оскільки у обвинуваченої ОСОБА_3 були різні позиції щодо здійснення захисту з адвокатом ОСОБА_8 , договір вони розірвали, після чого захист її інтересів на безоплатній основі на підставі доручення здійснює адвокат ОСОБА_7 .
Прокурор Нікопольської окружної прокуратури у судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали справи, суддя враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК України.
Підстави для відводу слідчого судді, судді зазначені у ст.. 75-76 КПК України.
П. 4) ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що підставою для відводу судді є інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.
Системним аналізом норм Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що механізму розгляду відводу судді під час вирішення питання про відвід цей Кодекс не визначає.
Свою позицію з цього питання виніс Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, виклавши її в абз. 2 пункту 2 свого листа «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» № 223-1650/0/4-16 від 16.06.2016, де зазначив, що заявлення відводу судді, який розглядає відвід судді (слідчому судді), а отже, не здійснює повноваження судді (слідчого судді) у даному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді (слідчого судді) у кримінальному провадженні, КПК не передбачено. Заявлення такому судді відводів можна розцінювати як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження та, діючи відповідно до ч. 4 ст.81 КПК, залишати такі заяви без розгляду.
Суддею встановлено, що ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_5 , який в свою чергу розглядає заяву про відвід судді цього ж суду ОСОБА_6 , у провадженні якої перебуває на розгляді кримінальне провадження.
Однак, суддя ОСОБА_5 не здійснює повноваження судді (слідчого судді) у даному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді (слідчого судді) у кримінальному провадженні, тому підстави для задоволення заявленого відводу лише з тих обставин, що він був слідчим суддею під час досудового розслідування, суд не вбачає.
Разом з тим, прокурором та ОСОБА_3 був заявлений відвід судді ОСОБА_5 , оскільки захисником обвинуваченої ОСОБА_3 був адвокат ОСОБА_8 , у якого були різні правові позиції з ОСОБА_3 щодо захисту її інтересів, а він є сином судді Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_5 .
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися з (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», Вейштайн проти Швейцарії» та інш.)
Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (справа Кіпріану проти Кіпру).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справах «Пуллар проти Сполученного Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).
Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» та інших, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
В постанові Верховного Суду від 17.09.2019 (справа № 277/599/15-к, провадження № 51-9889км18) було встановлено порушення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК України, оскільки судом не було забезпечено достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, оскільки питання про відвід головуючого судді вирішувалося суддею, який, виходячи із приписів п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, не мав права брати участі у кримінальному провадженні.
З огляду на вищезазначене, оскільки у обвинуваченої ОСОБА_3 , її захисника, прокурора виникли обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_5 , який розглядає заяву про відвід судді ОСОБА_6 , заява про відвід підлягає задоволенню.
Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_3 та прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_5 , який розглядає її заяву про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_6 задовольнити.
Заяву ОСОБА_3 та прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_5 , який розглядає її заяву про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_6 - передати в канцелярію Нікопольського міськрайонного суду для заміни судді в порядку, передбаченому ч.3 ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1