У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2022 Справа №607/2713/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001969, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді продовження строку домашнього арешту в певний період доби відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасового не працюючого, з середнього-спеціального освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 297 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби обраного до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що групою слідчих СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001969 від 15 грудня 2021 року, за ознаками кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у точно невстановлений

досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим

розслідуванням місці у невстановленої досудовим розслідуванням особи, виник

злочинний умисел на осквернення пам`ятника, спорудженого у пам`ять Степану

Бандері, розташованого на вул. Михайла Грушевського, у м. Тернополі.

З метою реалізації свого злочинного умислу, особа, відносно якої за цим

фактом проводиться досудове розслідування, всередині грудня 2021 року,

точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, залучила до вчинення

даного злочину як виконавця ОСОБА_4 та визначила

об`єкт злочинного посягання, запропонувала за грошову винагороду в розмірі

200 доларів США облити червоною фарбою пам`ятник Степану Бандері у

м. Тернополі, із залученням інших співвиконавців, на що ОСОБА_4

погодився та отримав 14.12.2021 близько о 01.00 год. в м. Житомирі від

невстановленої досудовим розслідуванням особи, відносно якої за цим фактом

проводиться досудове розслідування частину грошових коштів, а саме, в сумі

1600 гривень.

Надалі, у вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_4 домовився із

ОСОБА_5 про спільне виконання даного злочину, а саме облиття

червоною фарбою пам`ятника Степану Бандері у м. Тернополі, якому пообіцяв

передати частину грошових коштів отриманих від невстановленої досудовим

розслідування особи, відносно якої за цим фактом проводиться досудове

розслідування, на що ОСОБА_5 погодився.

Після цього, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 на автомобілі марки «Ореl» модель «Askопа» р.н.з НОМЕР_1 , приїхали в м. Тернопіль, де ОСОБА_4 за отримані грошові кошти придбав речовину, схожу на червону фарбу, та в подальшому розливши її у скляні ємкості.

Продовжуючи свої спільні злочинні дії, 14.12.2021 близько 12 год. 11 хв. ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спільно за попередньою змовою із ОСОБА_5 на автомобілі марки «Ореl» модель «Askопа» р.н.з НОМЕР_1 під`їхали в парк ім. Т.Шевченка, що по вул. Михайла Грушевського, у м. Тернополі, де ОСОБА_4 залишився у салоні автомобіля, а ОСОБА_5 підбіг до пам`ятника Степану Бандері, що встановлений 26 грудня 2008 року та, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, нехтуючи етичними засадами суспільства, проявляючи аморальність до соціальних цінностей, протиставляючи особу суспільству, з метою отримання обумовленої винагороди, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, та що їх дії є непомітними для сторонніх осіб, утримуючи при собі ємкості з невідомою речовиною червоного кольору, схожою на фарбу, які заздалегідь підготували для вчинення злочину після чого кинув їх у вищевказаний пам`ятник, в результаті чого на ньому з обох сторін утворились червоні плями різни розмірів, після цього, ОСОБА_5 повернувся до автомобіля автомобіля марки «Ореl» модель «Askопа» р.н.з НОМЕР_1 та спільно із ОСОБА_4 залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим останньому 17.12.2021 повідомлено про підозру.

Постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури від 14.02.2022 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001969 продовжено до трьох місяців.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 20.12.2021 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби обраного до ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні закінчується, а тому, виникає необхідність у його продовженні, оскільки ризики які стали підставою для обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби продовжують існувати.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення та продовження відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

До запобіжних заходів частина перша статті 176 КПК відносить домашній арешт. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч. 1 ст. 181 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців (ч. 6 ст. 181 КПК).

Крім того, частина 3 ст. 199 КПК встановлює, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують дію додаткових обов`язків; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Частина четверта ст. 199 КПК визначає, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку домашнього арешту до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001969 від 15 грудня 2021 року, за ознаками кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у точно невстановлений

досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим

розслідуванням місці у невстановленої досудовим розслідуванням особи, виник

злочинний умисел на осквернення пам`ятника, спорудженого у пам`ять Степану

Бандері, розташованого на вул. Михайла Грушевського, у м. Тернополі.

З метою реалізації свого злочинного умислу, особа, відносно якої за цим

фактом проводиться досудове розслідування, всередині грудня 2021 року,

точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, залучила до вчинення

даного злочину як виконавця ОСОБА_4 та визначила

об`єкт злочинного посягання, запропонувала за грошову винагороду в розмірі

200 доларів США облити червоною фарбою пам`ятник Степану Бандері у

м. Тернополі, із залученням інших співвиконавців, на що ОСОБА_4

погодився та отримав 14.12.2021 близько о 01.00 год. в м. Житомирі від

невстановленої досудовим розслідуванням особи, відносно якої за цим фактом

проводиться досудове розслідування частину грошових коштів, а саме, в сумі

1600 гривень.

Надалі, у вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_4 домовився із

ОСОБА_5 про спільне виконання даного злочину, а саме облиття

червоною фарбою пам`ятника Степану Бандері у м. Тернополі, якому пообіцяв

передати частину грошових коштів отриманих від невстановленої досудовим

розслідування особи, відносно якої за цим фактом проводиться досудове

розслідування, на що ОСОБА_5 погодився.

Після цього, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 на автомобілі марки «Ореl» модель «Askопа» р.н.з НОМЕР_1 , приїхали в м. Тернопіль, де ОСОБА_4 за отримані грошові кошти придбав речовину, схожу на червону фарбу, та в подальшому розливши її у скляні ємкості.

Продовжуючи свої спільні злочинні дії, 14.12.2021 близько 12 год. 11 хв. ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спільно за попередньою змовою із ОСОБА_5 на автомобілі марки «Ореl» модель «Askопа» р.н.з НОМЕР_1 під`їхали в парк ім. Т.Шевченка, що по вул. Михайла Грушевського, у м. Тернополі, де ОСОБА_4 залишився у салоні автомобіля, а ОСОБА_5 підбіг до пам`ятника Степану Бандері, що встановлений 26 грудня 2008 року та, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, нехтуючи етичними засадами суспільства, проявляючи аморальність до соціальних цінностей, протиставляючи особу суспільству, з метою отримання обумовленої винагороди, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, та що їх дії є непомітними для сторонніх осіб, утримуючи при собі ємкості з невідомою речовиною червоного кольору, схожою на фарбу, які заздалегідь підготували для вчинення злочину після чого кинув їх у вищевказаний пам`ятник, в результаті чого на ньому з обох сторін утворились червоні плями різни розмірів, після цього, ОСОБА_5 повернувся до автомобіля автомобіля марки «Ореl» модель «Askопа» р.н.з НОМЕР_1 та спільно із ОСОБА_4 залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 .

Так, 17.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця події від 15.12.2021;

-протоколом огляду предмета - відеозапису від 16.12.2021;

-протоколом огляду місця події від 16.12.2021;

-показаннями свідка ОСОБА_6 17.12.2021;

-показаннями свідка ОСОБА_7 17.12.2021;

-показаннями свідка ОСОБА_8 17.12.2021;

-протоколом огляду предмета - відеозапису від 17.12.2021;

-слідчим експериментом із свідком ОСОБА_6 від 17.12.2021;

-слідчим експериментом із свідком ОСОБА_7 від 17.12.2021;

-повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 17.12.2021;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

-заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.12.2021 у справі № 607/23595/21, застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби. Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон у випадку його наявності. Встановлено строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 17 лютого 2022 року.

Постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури від 14.02.2022 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001969 продовжено до трьох місяців.

У зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.12.2021 про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_9 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Також існує ризик, того що ОСОБА_4 може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, що в подальшому може призвести до зміни останніми своїх показів або відмови в дачі показів.

Існування ризику переховування ОСОБА_4 пов`язане, у першу чергу, із тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. Так злочин, передбачений ч. 3 ст. 297 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк від чотирьох до п`яти років або позбавленням волі від чотирьох до семи років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

При застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_4 слідчий суддя визнав необґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків переховуватись від слідства та/або суду. Будь-яких конкретних обставин та обґрунтованих доводів на підтвердження того, що ці ризики виникли після застосування запобіжного заходу та продовженні його дії, сторона обвинувачення не зазначає та не надає, а тому доводи щодо існування цих ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та не враховуються під час продовження строку запобіжного заходу.

Отже у судовому засіданні стороною обвинувачення доведено існування ризику запобігання спробам незаконно впливати на свідків, що є підставою для продовження строку запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу та обов`язків, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ч. 1 ст. 178 КПК України).

У судовому засіданні прокурор довів існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, а також те, що з часу застосування запобіжного заходу ризик незаконно впливати на свідків не зменшився та продовжує існувати.

Доведення цих обставин переконує слідчого суддю у обґрунтованості вимог про продовження строку тримання під домашнім арештом із забороною залишати житло у період з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Слідчий суддя вважає, що застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, як-то особистого зобов`язання (не відповідає тяжкості злочину), поруки (відсутні особи, які б виявили бажання взяти на поруки) чи застави (відсутні відомості щодо доходів та майнового стану підозрюваного) не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Отже, клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту є обґрунтованим.

Вирішуючи питання про строк, на який належить продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя виходить із того, що строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а тому, слід продовжити підозрюваному ОСОБА_4 до 17 березня 2022 року строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Оскільки питання про покладення того чи іншого обов`язку з огляду на зміст ст. 194 КПК України відноситься до повноважень суду, слідчий суддя, оцінивши доводи наведені у клопотанні, а також доводи сторони захисту вважає за необхідне продовжити строк процесуальних обов`язків, про які просить сторона обвинувачення та зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001969, відомості про яке внесено до Єдиного

реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2021 року, за ознаками

кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді продовження строку домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 березня 2022 року, строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Продовжити до 17 березня 2022 року, включно строк дії обов`язків, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон у випадку його наявності.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошений 16 лютого 2022 року о 09 год. 00 хв.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1