Ухвала

іменем України
29 листопада 2021 року

м. Київ
Справа № 521/3365/20
Провадження № 51-4302 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року щодо нього,

в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2021 року заяву ОСОБА_4 , подану в порядку ст. 206 КПК України, повернуто йому з тієї підстави, що у слідчого судді вказаного суду відсутні правові підстави для розгляду цієї скарги по суті, а питання, які порушуються у скарзі ОСОБА_4 , не підлягають вирішенню слідчим суддею в порядку ст. 206 КПК України.
При цьому слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси встановлено, що кримінальне провадження № 0000078 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, перебуває у провадженні Приморського районного суду м. Одеси та з посиланням на положення ст. 3 КПК Українизазначено, що слідчий суддя здійснює судовий контроль саме на стадії досудового розслідування і правом вирішувати питання запобіжного заходу щодо особи зі статусом обвинуваченого не наділений. Відтак, у даному випадку здійснення контролю і вирішення питань законності та доцільності тримання під вартою обвинуваченого віднесено виключно до повноважень суду, який здійснює розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , а також Одеського апеляційного суду, до якого може бути оскаржено рішення суду.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, скаржник звернувся до Одеського апеляційного суду, який рішенням від 28 жовтня 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.
Наразі ОСОБА_4 просить Верховний Суд скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотивуючи свою скаргу, ОСОБА_4 посилається на положення ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 8, 9, 12, 24, 197, 206, 303, 304, 350, 370, 404, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України та вказує на те, що апеляційний суд незаконно відмовив у відкритті провадження і тим самим перешкодив йому в доступі до правосуддя.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Стосовно ж можливості оскарження в апеляційному порядку рішень слідчого судді, то положеннями статті 309 та низки інших статей КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути предметом апеляційної перевірки.

Разом з тим, відповідно до висновку щодо застосування норм права, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі № 766/22242/17, оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
За вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, суддя-доповідач з посиланням на вищенаведені норми закону та висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові об`єднаної палати, дійшов обґрунтованого висновку, що ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2021 року оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
За таких обставин, відмовивши у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його касаційної скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Водночас, зазначені у касаційній скарзі ОСОБА_4 клопотання про надання йому захисника та проведення відеоконференції за його участю при розгляді його скарги не можуть бути розглянуті, оскільки вони вирішуються лише після відкриття касаційного провадження.
Крім того, звертаємо увагу ОСОБА_4 на те, що він не позбавлений права самостійно звернутися за правовою допомогою до регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що регулюється статтею 59 Конституції України, частиною 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3