Єдиний унікальний номер справи № 201/7006/21
Номер провадження № 1-кп/201/798/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18-а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 18 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який не має зареєстрованого місця проживання, раніше судимого: 16 квітня 2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік, проживаючого в Реабілітаційному центрі «ШАНС+» за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, буд. 62,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2021 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні магазину «Нові Лінія», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Стартова, буд. 9а, побачив на полиці автоматичний контролер тиску «Powercraft JPC-06», вартістю 461,00 гривень, що належить ТОВ «Нова Лінія», який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв з полиці автоматичний контролер тиску «Powercraft JPC-06» у кількості 1 шт., вартістю 461,00 гривень та поклав до внутрішнього карману одягненої на ньому куртки.

Після чого, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел до кінця, пройшов через касову зону з викраденим майном, не розрахувавшись за товар.

Однак, ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки знаходячись на виході з приміщення магазину був зупинений охоронцем торгівельного центру, у зв`язку з чим, не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що дійсно 07 квітня 2021 року приблизно о 17 годині, перебуваючи в приміщенні магазину «Нова Лінія», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Стартова, буд. 9а, він намагався здійснити крадіжку автоматичного контролера тиску, який він сховав до карману одягненої на ньому куртки, однак пройшовши повз касову зону та не розрахувавшись за товар, на виході з приміщення магазину його зупинив охоронець та викликав працівників поліції. У судовому засіданні ОСОБА_4 не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні найменування та вартість викраденого товару. В скоєному щиро розкаявся і просив призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він своїми умисними діями, вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на даний час перебуває у реабілітаційному центрі «ШАНС+», в якому проходить психологічну та трудову реабілітацію, де зарекомендував себе з позитивної сторони, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, враховує особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує покарання останнього, наведену вище, та приходить до переконання, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 у їх сукупності, враховуючи, що тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало, суд приходить до висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши на нього відповідні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Крім того, судом встановлено, що до постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, засуджений ОСОБА_4 винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 23 вересня 2019 року в справі № 199/1496/17 кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та межах, передбачених ст. 75 КК України.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України 07 квітня 2021 року, тобто до постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року.

За таких обставин, ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання із застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року більш суворим за цим вироком, і як зазначалося вище, звільнити його від відбування призначеного остаточного покарання з випробуванням.

В рамках даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи те, що прокурором не було надано документального підтвердження наявності в рамках даного кримінального провадження витрат на залучення експерта, суд вказане питання не вирішував.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- диск формату «DVD-R» із записом з камер відеоспостереження, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області необхідно зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження;

- контролер тиску «Powercraft JPC-06» у кількості 1 шт., який переданий на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 необхідно вважати повернутим.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- диск формату «DVD-R» із записом з камер відеоспостереження, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження;

- контролер тиску «Powercraft JPC-06» у кількості 1 шт., який переданий на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 вважати повернутим.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1