Номер провадження: 11-сс/813/2070/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України, в рамках кримінального провадження № 0002790, внесеного до ЄРДР 05 грудня 2017 року,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 року було задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 13 лютого 2022 року, без визначення розміру застави.

Рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу мотивоване вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, матиме змогу ухилятись від кримінальної відповідальності, за вчинення особливо тяжкого злочину, переховуватись від органу досудового розслідування або суду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушеннями норм КПК України, без врахування вимог ст.ст. 7, 176-178, 183 КПК України, у зв`язку з чим є незаконною, з огляду на наступне:

- судом не враховано при обранні міри запобіжного заходу, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 складено слідчим 16 листопада 2017 року, а відомості по кримінальному провадженні № 0002790 внесені до ЄРДР лише 05 грудня 2017 року;

- прокурор не надав суду доказів існування ризиків, на які є посилання в клопотанні слідчого, яке погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6

- при постановленні ухвали слідчий суддя не врахував особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, сім`ю, дітей.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід в вигляді особистого зобов`язання.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

З клопотання слідчого вбачається, що у провадженні СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0002790, внесене до ЄРДР 05 грудня 2017 року, за кваліфікуючими ознаками: ч. 3 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення; ч. 3 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого; ч. 2 ст. 146 КК України, а саме: незаконне позбавленні волі людини за попередньою змовою групою осіб.

Так, матеріалів провадження вбачається, що 16 листопада 2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 травня 2016 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 (далі у тексті Татар), ОСОБА_11 (далі Стоян), ОСОБА_12 (далі ОСОБА_13 ) та ОСОБА_8 (далі ОСОБА_14 ), знаходились неподалік від АЗС «Сан Ойл» за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 15-г. Вказані особи, заздалегідь визнавши об`єктом свого посягання майно та грошові кошти, які мали знаходитись у приміщенні АЗС №46 ТОВ «Торговий дім «САН ОЙЛ», , (далі АЗС «Сан Ойл»), розподілили між собою ролі, згідно яких ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повинні проникнути до приміщення АЗС «Сан Ойл» та, погрожуючи застосуванням пневматичного пістолету працівникам вказаного закладу, заволодіти чужим майном, тоді як ОСОБА_16 повинен залишатися зовні та спостерігати за обстановкою навколо, щоб у разі появи сторонніх осіб завчасно повідомити про це співучасників.

Надалі, ОСОБА_16 , діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою незаконно заволодіти чужим майном, залишався біля зупинки наземного транспорту «Боженко» на вул. Стовповій у м. Одесі, та спостерігав за обстановкою навколо, усвідомлюючи, що ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 вчиняють розбійний напад на АЗС «Сан Ойл».

У цей час, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , заздалегідь домовившись про вчинення розбійного нападу, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою незаконно заволодіти чужим майном, постукали в двері АЗС «Сан Ойл», де в той час була технічна перерва. Двері до приміщення відчинив ОСОБА_17 , який працював там в той день, після чого ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проникли до приміщення цього підприємства, де ОСОБА_14 наніс один удар твердим предметом в область голови ОСОБА_17 , від якого останній впав на підлогу.

В подальшому, знаходячись у приміщенні АЗС, ОСОБА_14 утримував ОСОБА_17 на підлозі та погрожував його життю та здоров`ю шляхом словесних погроз та демонстрування пневматичного пістолету, що останній сприйняв як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, в той час як ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_13 незаконно вилучили з приміщення АЗС «Сан Ойл»: грошові кошти у розмірі 2195 гривень, що знаходились у касовому апараті, а також наступне майно: запальничка одноразова LP-27 «Кремінь», 1 одиниця, вартістю 4 грн. 02 коп.; запальничка одноразова LP-88/188, 2 од., вартістю 5 грн. 64 коп. за одиницю, загальною вартістю 11 грн. 28 коп.; запальничка Cricket Sun Oil, 9 од., вартістю 6 грн. 96 коп. за одиницю, загальною вартістю 62 грн. 64 коп.; ваучер «Life» на суму 10 гривень, 2 од., вартістю 12 грн. за одиницю, загальною вартістю 24 грн.; ваучер «Life» на суму 40 гривень, 2 од., вартістю 42 грн. 40 коп. за одиницю, загальною вартістю 84 грн. 80 коп.;ваучер «Київстар» на суму 50 гривень, 2 од., вартістю 52 грн. за одиницю, загальною вартістю 104 грн.; горілка «Хлібний дар «Класична» об`ємом 0,7 л., 3 од., вартістю 61 грн. 90 коп. за одиницю, загальною вартістю 185 грн. 70 коп.; горілка «Хлібний дар «На пророщеному зерні» об`ємом 0,7 л., 2 од., вартістю 50 грн. 28 коп. за одиницю, загальною вартістю 100 грн. 56 коп.; напій безалкогольний «Тархун» об`ємом 1,5 л., 1 од., вартістю 9 грн. 24 коп.; напій безалкогольний «Буратіно» об`ємом 1,5 л., 1 од., вартістю 9 грн. 24 коп.; пачка «Скітлс «Кисломікс» вагою 38 г., 1 од., вартістю 7 грн. 18 коп.;пачка «Скітлс «Фрукти» вагою 38 г., 1 од., вартістю 7 грн. 18 коп.; морозиво пломбір ескімо «Ескімос» вагою 80 г., 1 од., вартістю 7 грн. 02 коп.; пиво «Львівське 1715» об`ємом 0,45 л., 1 од., вартістю 7 грн. 93 коп.; сигарети «Kent HD Blue», 4 од., вартістю 20 грн. 54 коп. за одиницю, загальною вартістю 82 грн. 16 коп.; сигарети «Kent HD Navy Blue», 8 од., вартістю 20 грн. 54 коп. за одиницю, загальною вартістю 164 грн. 32 коп.; сигарети «Winston SSL Blue», 1 од., вартістю 18 грн. 13 коп.; сигарети «Winston Blue», 7 од., вартістю 17 грн. 66 коп. за одиницю, загальною вартістю 123 грн. 62 коп.; сигарети «Parliament Aqua», 6 од., вартістю 24 грн. 28 коп. за одиницю, загальною вартістю 145 грн. 68 коп.; загальна закупівель вартість яких, окрім грошових коштів з каси, згідно додатку до акту інвентаризаційного опису №3046-78 від 20.05.2016, складає 1157 гривень 95 копійок.

Після цього, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яким саме чином в ході досудового розслідування не встановлено, вилучили у ОСОБА_17 : мобільний телефоном марки НТС Sensation XE в корпусі чорного кольору, вартістю 1000 гривень, який знаходився біля касового апарату; наручний годинник фірми «Romanson» з ременем чорного кольору, загальною вартістю 300 гривень; грошові кошти у розмірі 300 гривень та 20 доларів США (що згідно офіційного курсу валют від Національного банку України станом на 20.05.2016 дорівнює 505 гривень 00 копійок), які знаходились в його барсетці біля касового апарату.

Одразу після вчинення цих протиправних дій, ОСОБА_15 разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , впевнившись, що крім ОСОБА_17 поблизу немає інших осіб, які зможуть їм заважити, визначили об`єктом свого посягання чужу власність, а саме транспортний засіб ВАЗ 21013 білого кольору, 1981 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який було припарковано біля АЗС та який належав ОСОБА_17 . Домовившись про заволодіння даним транспортним засобом, вказані особи, керуючись корисливим мотивом та метою незаконно заволодіти чужим майном, діючи з прямим умислом, продовжили погрожувати ОСОБА_17 застосуванням пневматичного пістолету, що останній сприймав як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, та вилучили у нього ключі від його автомобіля, які знаходились біля касового апарату.

В подальшому, ОСОБА_15 разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи з прямим умислом, керуючись мотивом та метою запобігти спробам ОСОБА_17 завчасно повідомити правоохоронні органи про вчинені злочини, щоб не бути викритими, продовжили погрожувати ОСОБА_17 застосуванням пневматичного пістолету, що останній сприймав як небезпеку для свого життя та здоров`я. Подавивши опір ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 всупереч волі ОСОБА_17 примусили його пройти з ними та сісти у салон його автомобіля ВАЗ 21013, білого кольору, д/з НОМЕР_1 , незаконно позбавив волі ОСОБА_17 та обмежив свободу його пересування.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи з прямим умислом, запустили двигун та почали рухатись на вказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_15 . При цьому, ОСОБА_13 знаходився на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_14 перебував на пасажирському сидінні позаду водійського та, використовуючи пістолет, примушував ОСОБА_17 під час руху автомобіля тримати голову на колінах, тим самим не даючи йому можливості самостійно покинути салон автомобіля та подавляючи його волю.

Після цього, ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 під`їхали до зупинки наземного транспорту «Боженко» на вул. Стовповій у м. Одесі приблизно за 40 метрів від АЗС «Сан Ойл» та запросили ОСОБА_16 сісти до них в автомобіль, після цього ОСОБА_16 , усвідомлюючи, що вказаний транспортний засіб ОСОБА_15 , ОСОБА_13 чи ОСОБА_14 не належить та є викраденим, майно, яке знаходиться у автомобілі, також викрадене, а інша невідома йому особа є потерпілим від розбійного нападу та знаходиться у вказаному автомобілі через те, що ОСОБА_14 погрожує їй застосуванням пневматичного пістолету, увійшов в салон та сів на заднє сидіння вказаного транспортного засобу з правого боку від ОСОБА_17 .

Під час руху ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 на автомобільному засобі в сторону вул. Преображенської в м. Одесі, ОСОБА_13 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, будучи незадоволеним сумою викрадених грошей та прагнувши збагатитись за рахунок чужого майна, продовжив вже розпочаті злочинні дії, які охоплювались умислом всіх співучасників, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою, застосував насильство до ОСОБА_17 , до голови якого ОСОБА_14 було приставлено пневматичний пістолет, що ОСОБА_17 сприймав як небезпеку для свого життя та здоров`я, та відкрито шляхом ривка зірвав з шиї ОСОБА_17 : ланцюжок, виготовлений з жовтого золота, вагою 15 грамів, плетіння «Бісмарк», вартістю 9000 гривень; хрестик у вигляді розп`яття ОСОБА_18 , виготовлений з жовтого золота, вагою 3 грами, вартістю 1800 гривень.

В подальшому ОСОБА_15 разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з місця вчинення злочинів втекли з переліченим вище викраденим майном на викраденому транспортному засобі "ВАЗ 21013", білого кольору, 1981 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартість якого складає 25000 гривень, який належав ОСОБА_17 , що надало їм реальну можливість розпоряджатися та користуватися цим майном та транспортним засобом, при цьому незаконно позбавивши ОСОБА_17 волі.

Після цього, перебуваючи на вулиці Преображенській у місті Одесі, ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вийшли з автомобіля з частиною викраденого майна та попрямували в сторону місця роботи Татар на пасажирське вагонне депо станції «Одеса-Головна», а Стоян продовжив рухатись на викраденому автомобілі разом із ОСОБА_17 проти волі останнього.

В результаті розбійного нападу ТОВ «Торговий дім «САН ОЙЛ» завдано майнову шкоду на загальну суму 3352 гривні 95 копійок. Потерпілому ОСОБА_17 в результаті розбійного нападу завдано майнову шкоду на суму 12905 гривень.

В результаті незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілому ОСОБА_17 реальних збитків не завдано, тому що викрадений автомобільний транспортний засіб "ВАЗ 21013" (білого кольору, 1981 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ) вартістю 25000 гривень йому повернуто без пошкоджень під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного злочину та фактичні обставини справи, сторонами кримінального провадження не оспорюються.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. На думку апеляційного суду, встановлені факти та інформація можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 про підозру якого йдеться, міг вчинити злочин, у вчиненні якого йому було повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні, зокрема, вище встановлені обставини можуть свідчити про причетність ОСОБА_8 до злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 складено слідчим 16 листопада 2017 року, а відомості по кримінальному провадженні № 0002790 внесені до ЄРДР лише 05 грудня 2017 року, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

Постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_19 від 05 грудня 2017 року виділено з кримінального провадження № 0001789 матеріали досудового розслідування в інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України. На виконання вказаної постанови виділені матеріали були зареєстровані до ЄРДР за № 0002790 від 05 грудня 2017 року.

Так, підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років.

При цьому апеляційний суд зазначає, що сама по собі тяжкість злочину не є єдиною визначальною умовою при встановленні вказаного ризику, проте разом з іншими обставинами враховується апеляційним судом, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 неодружений, має на утриманні неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , працевлаштованого на ПП «Євро Клімат», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , мешкаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, проте вказані обставини не дають достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори в умовах притягнення до кримінальної відповідальності, будуть мати стримуючи дію на поведінку підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя вірно зазначив про те, що ОСОБА_8 будучи причетним до вчинення злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності ухилявся від органу досудового розслідування, та через більше ніж п`ять років після вчиненого був затриманий на підставі ухвали слідчого судді.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задовлення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України, в рамках кримінального провадження № 0002790, внесеного до ЄРДР 05 грудня 2017 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_20 ОСОБА_4