Справа № 502/872/21
УХВАЛА

21 грудня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кілія, клопотання про звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому вироком Кілійського районного суду Одеської області від 26.10.2010 року, який набув законної сили 30.07.2013 року, з урахуванням ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 04.06.2013 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що 30.07.2013 року набрав законної сили вирок Кілійського районного суду Одеської області від 26.03.2010 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України та йому призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади у правоохоронних органах строком на три роки. Після набрання вироком законної сили ОСОБА_5 від правоохоронних органів не переховувався, мешкав за місцем реєстрації, був офіційно працевлаштований та працедавці сплачували за нього податки та збори у відповідні органи. Крім того ОСОБА_5 мав банківську картку, вів переписку з різними державними установами (СБУ, Верховний суд України, Кабінет міністрів України, МВС України, Генеральна прокуратура України, Уповноважений з прав людини), надсилав різні звернення та отримував відповіді. У 2014 році рішеннями Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_5 був розлучений та з нього були стягнуті аліменти. Крім того ОСОБА_5 брав участь у позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року та особисто отримував на виборчій дільниці № 510437 у с. Шевченкове, Кілійського району, Одеської області виборчі бюлетені. Однак не зважаючи на те, що ОСОБА_5 від правоохоронних органів не переховувався, постановою оперуповноваженого СКР Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області від 03.01.2014 року відносно ОСОБА_5 заведено оперативно-розшукову справу 022282 та його оголошено у державний розшук. Сам розшук працівниками правоохоронних органів проводився суто формально та був обмежений лише направленням запитів та орієнтувань до різних державних установ.

22.05.2021 року за спливом майже семи з половиною років ОСОБА_5 був затриманий у м. Одеса та доставлений у ДУ "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Таким чином на думку захисника передбачений п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України п`ятирічний строк давності виконання обвинувального вироку сплив, а тому існують усі передбачені законом підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 26.03.2010 року.

Засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити з підстав викладених захисником.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував з наступних підстав. ОСОБА_5 було засуджено за вчинення тяжкого кримінального правопорушення і він ухилився від виконання вказаного покарання, та переховувався від правоохоронних органів, внаслідок чого його було оголошено у державний розшук. У свою чергу у відповідності до вимог ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Таким чином на думку прокурора відсутні підстави для задоволення клопотання та звільнення засудженого від відбування покарання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд достовірно встановив наступне.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 357 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК України за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Вироком Кілійського районного суду Одеської області від 26.03.2010 року по справі № 1-55/10 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, та йому призначено покарання,у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Вирок Кілійського районного суду Одеської області від 26.03.2010 року набрав законної сили, у зв`язку з чим 05.08.2010 року за вих. № 8196 до Кілійського РП Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області (далі по тексту Кілійський РП КВІ) направлено розпорядження про його виконання.

Ухвалою колегії судів судової палати по кримінальним справа апеляційного суду Одеської області від 06.07.2010 року вирок Кілійського районного суду Одеської області від 26.03.2010 року відносно ОСОБА_5 змінено, до нього застосовано дію ст. 75 КК України та його звільнено від відбування призначеного покарання з випробувальним строком. У відповідності до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язок без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне проживання та повідомляти про зміну місця проживання і роботи.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 04.06.2013 року скасовано звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 26.03.2010 року, яким його засуджено за ст. 365 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки, від відбування якого він звільнений ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.07.2010 року на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 3 роки та покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України: без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне проживання та повідомляти про зміну місця проживання і роботи. Направлено засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 26.03.2010 року, яким його засуджено за ст. 365 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки. Строк відбування покарання ОСОБА_5 повинен був обчислюватись з дати приведення вироку до виконання.

Ухвалою апеляційного суду від 30.07.2013 року ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 04.06.2013 року відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

Постановою оперуповноваженого СКР Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області від 03.01.2014 року відносно ОСОБА_5 заведено оперативно-розшукову справу 022282 та його оголошено у державний розшук.

Протоколом затримання особи, засудженої за вчинення злочину ВП №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 22.05.2021 року ОСОБА_5 було затримано відповідно до ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 04.06.2013 року щодо виконання вироку Кілійського районного суду Одеської області від 26.03.2010 року по справі № 1-55/10.

Згідно довідки ВП №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 22.05.2021 року за № 44/2/6588, 22.05.2021 року на підставі розпорядження Кілійського районного суду Одеської області про виконання вироку, що набрав законної сили, ОСОБА_5 засудженого за ч. 2 ст. 365 КК України до 3 (три) років позбавлення волі, взято під варту.

Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Під ухиленням слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо).
З доданих до клопотання документів вбачається наступне.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_5 мешкав за місцем реєстрації, був офіційно працевлаштований та працедавці сплачували за нього податки та збори у відповідні органи. Крім того ОСОБА_5 мав банківську картку, вів переписку з різними державними установами (СБУ, Верховний суд України, Кабінет міністрів України, МВС України, Генеральна прокуратура України, Уповноважений з прав людини), надсилав різні звернення та отримував відповіді. У 2014 році рішеннями Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_5 був розлучений та з нього були стягнуті аліменти. Крім того ОСОБА_5 брав участь у позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року та особисто отримував на виборчій дільниці № 510437 у с. Шевченкове, Кілійського району, Одеської області виборчі бюлетені.

Таким чином суд приходить до висновку, що не зважаючи на факт оголошення у державний розшук, ОСОБА_5 від відбування покарання не ухилявся та від правоохоронних органів не переховувався.

Оскільки станом на день розгляду клопотання з дати набрання законної сили вироком Кілійського районного суду Одеської області від 26.03.2010 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України та йому призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади у правоохоронних органах строком на три роки, минуло більше пґяти років, клопотання захисника є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому вироком Кілійського районного суду Одеської області від 26.03.2010 року, який набув законної сили 30.07.2013 року, з урахуванням ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 04.06.2013 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти у залі суду.

Після оголошення копію ухвали негайно вручити прокурору, захиснику та засудженому, а також надіслати уповноважені службовій особі місць ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 28.12.2021 року.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1