КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4116/2021 (372/2207/21) Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 14 червня 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 14 червня 2021 року відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави у межах тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 68 100 грн. (шістдесят вісім тисяч сто гривень), терміном до 14 серпня 2021 року, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ Одеської області, громадянина України, із повною вищою освітою, офіційно не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, недоведеність неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, та прийшов до висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що в матеріалах клопотання відсутні об`єктивні докази наявної кваліфікуючої ознаки злочину, як проникнення, тобто фізичного потрапляння особи в кабіну автомобіля. Стверджує про відсутність обставин, які ідентифікують автомобіль, з кабіни якого здійснено крадіжку. Додає, що ухвала слідчого судді не містить посилання на спосіб проникнення, особу власника викраденого майна, вартість викраденого майна, суму завданих збитків.

Далі в апеляційній скарзі адвокат звертає увагу суду на необґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначає, що підозрюваний має вищу освіту, міцні соціальні зв`язки. Додає про невмотивований розмір застави.

Судове засідання по розгляду згаданої апеляційної скарги призначено слуханням в апеляційній інстанції на 14.09.2021, про що повідомлено належним чином учасників провадження, проте 13.09.2021 на адресу суду надійшла заява захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку із чим, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність захисника, проти чого не заперечували підозрюваний та прокурор.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу захисника, просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000587, відомості про яке 11.06.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

11.06.2021 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.06.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

14.06.2021 слідчий СВ Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Обухівського районного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14 червня 2021 року ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у межах тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 68 100 грн. (шістдесят вісім тисяч сто гривень), терміном до 14 серпня 2021 року, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

При судовому розгляді клопотання суд перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, на переконання колегії суддів, суд правильно виходив з того, що матеріали клопотання містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим прийшов до обґрунтованого висновку про доцільність застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави.

Також суд при постановленні рішення, врахував обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме майновий, соціальний статус підозрюваного, його сімейний стан та стан здоров`я.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя правомірно застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави, висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи.

Посилання захисника на відсутність обставин, які ідентифікують автомобіль, з кабіни якого здійснено крадіжку, та спосіб проникнення, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, як і доводи апеляційної скарги з приводу того, що ухвала слідчого судді не містить посилань на особу власника викраденого майна, вартість викраденого майна, суму завданих збитків, проте підлягають перевірці органом досудового розслідування під час розслідування.

Разом з цим, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, у зв`язку із чим, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.
Твердження адвоката про відсутність доказів наявної кваліфікуючої ознаки злочину, як проникнення, тобто фізичного потрапляння особи в кабіну автомобіля, на переконання колегії суддів, є передчасними, оскільки кваліфікація дій підозрюваного може бути змінена протягом досудового розслідування, проте на момент розгляду клопотання, у колегії суддів не викликає сумнівів правильність кваліфікації дій підозрюваного, з урахуванням обставин справи та доданих до клопотання доказів.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування підозрюваному інкриміновано кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

У відповідності до клопотання органу досудового розслідування, доведеність наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного підтверджується наступним.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваному інкриміновано тяжкий злочин проти власності, вчинений у світлу пору доби в громадському місці, що, як стверджує ініціатор клопотання, свідчить про нехтування підозрюваним загально-прийнятих норм поведінки в суспільстві. Сторона обвинувачення додає, що підозрюваний не одружений, не працює, не навчається.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні крадіжки куртки та телефону, однак місцезнаходження куртки на даний час не встановлено.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Доводи сторони захисту щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

Посилання захисника на те, що підозрюваний має вищу освіту, міцні соціальні зв`язки, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки дані обставини не спростовують висновків слідчого судді про ризики неналежної процесуальної поведінки.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині визначення застави у межах тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки даний розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, є таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, а зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 14 червня 2021 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у межах тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 68 100 грн. (шістдесят вісім тисяч сто гривень), терміном до 14 серпня 2021 року, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4