УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000445 від 15.09.2021 року за ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000445 від 15.09.2021, яке зареєстровано за фактом заволодіння чужим нерухомим майном групою невстановлених осіб шляхом обману та підробки документів, за ч. 4 ст. 190 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює група прокурорів Одеської обласної прокуратури.
В ході досудового розслідування встановлено, що група невстановлених осіб шляхом обману та підробки документів здійснила заволодіння чужим нерухомим майном, а саме квартирою загальною площею 91,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.
Постановою приватного виконавця ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №63952679 від 17.12.2020 на вказану квартиру накладено обтяження у вигляді арешту.
Надалі 24.09.2021 в електронній системі реалізації арештованого майна ДП СЕТАМ приватним виконавцем ОСОБА_4 , розміщено об`яву щодо проведення аукціону за лотом №494620 на об`єкт нерухомого майна - двокімнатну квартиру загальною площею 91,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Стартову ціну лоту вказано у сумі 1 730 938,00 грн.
Постановою прокурора від 11.10.2021 вищевказану квартиру визнано речовими доказом у даному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 13.10.2021 на зазначену квартиру накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження, користування, а також із забороною здійснення будь-яких реєстраційних дій.
В той же час, згідно з п. 2 Розділу ХІ Наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 за № 2831/5 Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна, підставами для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є, зокрема, рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна, а також зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, визначених Законом України «Про виконавче провадження».
Разом з цим, п.3) ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.
Тобто, діюче законодавство передбачає визначені підстави та процедуру для зупинення реалізації арештованого майна в межах виконавчого провадження, а саме наявність відповідного судового рішення.
Прокурор зазначає, що реалізація арештованої квартири шляхом проведення вказаних вище торгів в системі СЕТАМ в подальшому створює небажані для досудового розслідування передумови для подальшого незбереження квартири, як речового доказу. Також, реалізація квартири через аукціон добросовісному покупцю поставить такого покупця у ситуацію, коли при витраті значної суми грошових коштів за квартиру він не матиме можливості здійснити своє право на переоформлення, користування та розпорядження придбаним майном.
В свою чергу, зупинення торгів сприятиме збереженню речового доказу - квартири, а також дієвості кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, а саме двокімнатної квартири загальною площею 91,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, із забороною відчуження через електронну систему торгів СЕТАМ та зупиненням електронних торгів в рамках виконавчого провадження згідно з законодавством.
Метою арешту є збереження речових доказів, дієвості кримінального провадження, забезпечення проведення судових експертиз, зупинення вчинення кримінальних правопорушень, унеможливлення псуванню, знищення, перетворенню, відчуженню, незаконному поділу, використанню, розмежування, зміни цільового призначення об`єкту нерухомого майна.

Таким чином, єдиним заходом забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а саме вказаної квартири, який може забезпечити дієвість кримінального провадження є рішення слідчого судді про її арешт на час досудового розслідування та судового розгляду обвинувального акту з забороною її відчуження на електронних торгах СЕТАМ та зупиненням реалізації квартири через систему електронних торгів СЕТАМ в рамках виконавчого провадження .

Не накладення арешту на вказане майно може перешкодити досудовому розслідуванню.

Прокурор в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна в його відсутність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчим суддею, з метою забезпечення арешту майна було прийнято рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів наданих з клопотанням, 11.10.2021 року прокурором Одеської обласної прокуратури вищезазначену квартиру визнано речовим доказом.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що вищезазначена квартира є речовим доказом та з метою забезпечення збереження такого майна, виключення можливості його перетворення, перепродажу або іншого відчуження, вищевказаного об`єкту нерухомості, вчинення будь-яких реєстраційний дій щодо вказаного об`єкту нерухомого майна, беручи до уваги правове обґрунтування клопотання, клопотання прокурора про накладення арешту майна підлягає задоволенню.

Таким чином, повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000445 від 15.09.2021 року за ч.4 ст.190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження на електронних торгах СЕТАМ на двокімнатну квартиру загальною площею 91,7 кв.м., право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Зупинити в рамках виконавчого провадження №63952679 реалізацію арештованого майна, а саме двокімнатної квартири загальною площею 91,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, за адресою АДРЕСА_1 .

Заборонити проведення торгів та відчуження двокімнатної квартири загальною площею 91,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, за адресою АДРЕСА_1 , за лотом №494620 на електронних торгах ДП СЕТАМ (https://setam.net.ua/auction/494105) та інших аукціонах.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1