Справа № 362/2447/21
Провадження № 1-кп/362/516/21
ВИРОК
Іменем України
14.09.2021 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 25 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Калинівка Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який на утриманні нікого не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 12.07.2019 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.07.2021 звільнений від призначеного покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , близько 23 год. 00 хв. в один із днів третьої декади грудня 2020 року, точної дати не встановлено, перебуваючи в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив незаконно збагатитись за рахунок заволодіння чужим майном, а саме: за рахунок майна ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 близько 23 год. 00 хв. в один із днів третьої декади грудня 2020 року, точної дати не встановлено, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом з метою заволодіння чужим майном після добровільного надання власником ОСОБА_5 йому для здійснення дзвінку мобільного телефону «Tecno B1f 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта, становить 1066,67 гривень, діючи з метою утримання майна, маючи на меті не повертати вказаний мобільний телефон власнику шляхом обману, повідомивши останньому неправдиву інформацію про нібито повернення мобільного телефону, заволодів ним.
У подальшому з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, розпорядившись майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1066,67 гривень
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе за ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю і пояснив, що
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за його відсутності, вказав, що шкода відшкодована, претензій до обвинуваченого не має, при ухваленні рішення покладається на думку суду.
Крім того, судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів та залучення експертів й витрат на їх проведення.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується в цілому позитивно, розлучений, не має на утриманні малолітніх дітей та інших утриманців, думку потерпілого, якому повернуто викрадене.
Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий 12.07.2019 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.07.2021 звільнений від призначеного покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку, зазначена ухвала суду набрала законної сили та не була переглянута у встановленому законом порядку.
Водночас, згідно усталеної судової практики (п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»), якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.
За таких обставин, з огляду на нескасовану ухвалу місцевого суду від 20.07.2021 відсутні підстави для застосування вимог ст. 71 КК України при призначені покарання ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи ОСОБА_4 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, наявність альтернативних покарань, що передбачені санкцією ч. 2 ст. 190 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, позицію потерпілого та прокурора, відсутність тяжких наслідків, обставини скоєння правопорушення, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, які становлять 326,90 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, що відповідає вимогам ст. 124 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.
На підставі ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Речові докази у провадженні, які згідно розписки знаходяться у потерпілого, залишити у потерпілого ОСОБА_5 у його повному володінні, користуванні та розпорядженні.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 326 (триста двадцяти шести) гривень 90 (дев`яносто) копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1