Справа № 372/392/22
Провадження 1-кс-50/22
ухвала
Іменем України

26 січня 2022 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000087 від 21.01.2022 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, яке погоджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 21.01.2022 рок удо ЧЧ Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про факт застосування до нього погрози насильства, що є небезпечним для життя із застосуанням холодної зброї (ножа), яке було вчинене відносно нього, групою відомих йому осіб, а саме чоловіком на ім`я ОСОБА_6 , армянської зовнішності, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . (ЄО №987)
Вказане повідомлення зареєстрований в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 21 січня 2022 року за № 987.
21 січня 2022 року відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000087, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та розпочато розслідування за фактом погрози насильства, що є небезпечним для життя.
Допитаний як потерпілий, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що він, починаючи із 9 години ранку 21 січня 2022 року надавав послуги громадянам Обухівського району, по їх транспортуванні у службі таксі, як фізична особа підприємець на автомобілі, який перебуває у останнього відповідно до генеральної довіреності, марки Мерседес Є 230 із державними номерними знаками НОМЕР_1 сірого кольору.
Протягом дня ОСОБА_5 на мобільний телефон ( НОМЕР_2 ) близько 15 (п`ятнадцяти) разів із телефону ( НОМЕР_3 ) телефонував знайомий йому чоловік на ім`я ОСОБА_6 , армянської національності, який раніше проживав в с. Стайки Обухівського району, та повідомляв про бажання зустрітись з ОСОБА_5 , на що останній відповів, що не зможе, оскільки зайнятий трудовою діяльністю. В ході розмови він запитав де ОСОБА_5 знаходиться, на що останній відповів, що його авто припарковане поблизу автостанції в м. Обухові Київської області, по вул. Чумацький шлях.
В подальшому близько 17:00 21.01.2022 року в момент коли ОСОБА_5 знаходився поблизу автостанції до його авто марки Мерседес Є 230 із державними номерними знаками НОМЕР_1 сірого кольору підійшли його знайомі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і відразу сіли до належного йому авто та застосовуючи погрози наказали ОСОБА_5 їхати до с. Германівки, на території якого перебував чоловік на ім`я ОСОБА_6 , на що ОСОБА_5 відповів що не хоче їхати, після чого в його сторону надійшли погрози про намір застосування до нього фізичну силу у разі не виконання їх вказівок , оскільки ОСОБА_6 дуже потрібно з ОСОБА_5 зустрітись і він чекати не буде, тому ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виїхав до с. Германівки.
По дорозі до с. Германівки ОСОБА_10 з належного ОСОБА_5 мобільного телефону зателефонував ОСОБА_6 , змісту розмови яких потерпілий не зрозумів, однак останній заявив, що було чутно, як останні сваряться між собою. Після цього телефон було передано ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 повідомив йому, щоб той привіз до нього ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та пообіцяв, що нічого з ним не станеться.
Близько 17:15 21.01.2022 року ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 приїхалт до с. Германівки, до магазину розташованого в центрі села, поблизу якого ОСОБА_5 побачив авто марки ВАЗ 2101 темно синього кольору, із чорною табличкою номерних знаків на донецькій реєстрації, на що ОСОБА_11 повідоми, що це авто належить ОСОБА_6 . Вийшовши з авто ОСОБА_5 вони зустріли ОСОБА_6 , який був в стані наркотичного сп`яніння, та останній застосовуючи погрози в сторону ОСОБА_5 наказав знову сідати до його авто та їхати за ним, куди саме він не повідомив. В подальшому із села Германівки, вони виїхали в напрямку до села Стайки. Проїхавши близько 500 метрів від магазину в с. Германівка, ОСОБА_5 помітив, що авто, за рулем якого їхав ОСОБА_6 увімкнуло маячки правого повороту, що свідчило про необхідність зупинки на дорожньому узбіччі, в цей момент ОСОБА_11 наказали ОСОБА_5 , щоб той ні в якому разі не обганяв авто за рулем якого був ОСОБА_6 , інакше його будуть чекати проблеми, під яким розумілось нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Після зупинки авто, всі вийшли назовні та між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почалась розмова, в ході якої ОСОБА_6 почав розпитувати ОСОБА_5 про належний йому автомобіль марки Мерседес Є 230 із державними номерними знаками НОМЕР_1 сірого кольору та повідомив йому, що бажає силою забрати його у потерпілого для власного користування, на що ОСОБА_5 відповів відмовою. Почувши відмову ОСОБА_6 наказав ОСОБА_5 стати перед його авто та сказав, що для нього вже наготовлений ніж, після чого із внутрішньої лівої кишені достав розкладний металевий ніж, та маючи намір здійснити напад на ОСОБА_5 з метою заволодіння належним йому автомобілем, приставив до його черевної порожнини та почав погрожувати, тим що має намір нанести декілька ударів . У відповідь на це ОСОБА_5 повідомив, що він обіцяв його не чіпати, після чого він сховав ножа до кишені та наказав ОСОБА_5 їхати за ним до с. Стайки, при цьому повідомляючи, що якщо ОСОБА_5 бажає жити, то повинен виконувати всі його вказівки інакше він без вагань вб`є ОСОБА_5 .. Всю розмову між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , чули ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які знаходились по інший бік авто ОСОБА_5 ..
В подальшому із села Германівки, вони виїхали в напрямку до села Долина. З`їхавши з автомобільної дороги напрямку руху Обухів-Кагарлик, до автомобільної дороги в напрямку до с. Долина. Проїхавши близько 500 метрів, від повороту, авто ОСОБА_6 знову увімкнули праві поворотні маячки, після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 наказали ОСОБА_5 зупинитись, після чого, ОСОБА_5 зупинився. В цей момент ОСОБА_6 відразу вибіг із свого та підбіг до водійських дверей, після чого відчинив їх та в грубій формі, почав кричати, щоб всі виходили з авто і почав погрожувати ОСОБА_5 розправою над ним, та вигукував що останньому ще не довго залишилось жити, при цьому руку тримав у кармані, до якого сховав ніж. Вийшовши з авто, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_5 повернутись та поставити авто на аварійку, після чого ОСОБА_5 повернувся до водійського місця, заглушив авто, поставив його на аварійку та витягнув ключі із замка запалення. В цей момент ОСОБА_6 почав кричати, щоб ОСОБА_5 швидко йшов до нього, після чого він схопив останнього за шлейку одягнутої на нього чорної барсетки та потягнув на себе. В цей момент ОСОБА_5 відштовхнув його та почав тікати, при цьому він зірвав належну ОСОБА_5 барсетку чорного кольору, яка залишилась в нього в руках. В тікаючи від ОСОБА_6 через сільськогосподарське поле в напрямку до с. Гусачівка, я чув як ОСОБА_6 кричав ОСОБА_5 в спину, при цьому погрожував фізичною розправою над ним. Відбігши від місця події через поле близько одного кілометра в напрямку до зерносховища, розташованого в с. Гусачівка, на мобільний ОСОБА_5 почав телефонувати ОСОБА_6 , однак на дзвінки той не відповідав. Добігши до зерносховища, ОСОБА_5 знову зателефонував ОСОБА_6 , в ході телефонної розмови знову наказував мені повертатись, а інакше обіцяв вчинити фізичну розправу над ним.
Відразу після вищезазначених подій ОСОБА_5 зателефонував на спецлінію 102 та повідомив про обставини, які з ним стались, після чого через 15 хв. близько 18.00 до ОСОБА_5 приїхали працівники поліції, разом із якими ми повернулись до належного йому авто, місцезнаходження якого не змінилось, та оглянувши його та територію поблизу, ОСОБА_5 так і не знайшов належну йому барсетку, яка востаннє, коли той її бачив, залишилась в руках ОСОБА_6 .
На момент, коли належна йому чорна барсетка була зірвана з нього ОСОБА_6 в ній знаходились наступні речі: належний ОСОБА_5 паспорт громадянина України, посвідчення водія, технічний паспорт на авто марки Мерседес Є 230 із державними номерними знаками НОМЕР_1 сірого кольору, банківська карта Пумб банку, грошові кошти сумою близько 800 гривень, купюрами по 200, 50, 20 та 10 гривень, при цьому ОСОБА_5 добре запам`ятав що на купюрі номіналом 200 гривень була наявна полоска жовтого кольору, яка могла бути залишена маркером, що була отримана ОСОБА_5 у розрахунок від клієнта, за здійснення діяльності по наданні послуг перевезення.
21.01.2022 працівниками Обухівського РУП ГУНП в Київській області за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затримано: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Стайки, Обухівського району, Київської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч. 3 ст. 185 КК України. 22.01.2022 останнього поміщено до ІТТ №7 ГУНП в Київській області.
Під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Ergo» з сім-картою абонента « Київстар»: НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 .
Згідно постанови слідчого від 22 січня 2022 року вилучені під час проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_9 вищевказаний телефон з двома сім-картами - визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Слідчий в клопотанні зазначив, що метою арешту вищезазначеного майна є збереження його як речового доказу, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди або містіть інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набутті кримінально протиправним шляхом. Проте відповідних доказів не надав, та не довів в судовому засіданні можливість використання мобільного телефону чорного кольору марки марки «Ergo» з сім-картою абонента « Київстар»: НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , як доказу у кримінальному провадженні, а також його зв`язок з даним кримінальним провадженням.
Згідно п. 5 ч. 1,2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За таких обставин у слідчого судді відсутні законні підстави для задоволенню клопотання.
Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000087 від 21.01.2022 року - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1