Дата документу 27.10.2021
Справа № 334/3267/20
Провадження № 1-кп/334/409/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
27 травня 2020 року, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, перелізши через металевий паркан, яким огороджена дачна ділянка № 24, проник на її територію.

Далі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, викрав з моторного відсіку автомобілю «Форд Фієста» д.р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 акумуляторну батарею «Bi-Power 12V/60Ah/510A(EN), вартістю 902 гривні 48 копійок, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток на загальну суму 902 гривні 48 копійок.

25 серпня 2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні інтернет-кафе «Phoenix», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Портова буд.2-А, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою знайомого ОСОБА_7 , під вигаданим приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, попрохав у останнього його мобільний телефон марки «Prestigio MUZEB3» в корпусі чорного кольору, іmеі НОМЕР_2 .

Усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, заздалегідь не маючи на меті повертати мобільний телефон власнику ОСОБА_7 , скориставшись тим, що останній відволікся, ОСОБА_4 покинув приміщення інтернет-кафе «Phoenix» з мобільним телефоном марки «Prestigio MUZEB3» в корпусі чорного кольору, іmеі НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , вартістю 994 гривні 33 копійки. В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився вищезазначеним майном на власний розсуд, чим спричини потерпілому матеріальний збиток на вищезазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях, які йому інкримінують, визнав у повному обсязі та пояснив, що заліз на дачу, там був автомобіль, з якого він зняв акумулятор, який здав на прийомку. Також пояснив, що у знайомого взяв телефон подзвонити, та вийшов з ним на вулицю та продав його.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень встановлена повністю та досліджені в судовому засіданні, докази в їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави суду для ухвалення обвинувального вироку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні інкримінованих йому злочинів та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше сховище, та за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч.3 ст.185 КК України відносяться до тяжкого злочину, за ч. 2 ст.190 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
ОСОБА_4 раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в психіатричному диспансері не перебуває, однак перебуває на обліку в наркологічному диспансері, свою вину в вчиненому кримінальному правопорушеннях визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся, матеріальна шкода відшкодована частково, шляхом повернення майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, часткове відшкодування матеріальної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , враховуючи обставини вчиненого, його відношення до скоєного, суд вважає, необхідним призначити покарання в межах санкцій відповідного закону про кримінальну відповідальність за якими обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності, та остаточно визначити покарання обвинуваченому на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових товарознавчих експертиз №11/1-75 від 20.08.2020 року в розмірі 980,70 грн., №10-1288 від 20.10.2020 року в розмірі 490,35 грн., а всього 1471,05 грн. на підставі ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно до ст..22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов, та просив стягнути з ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди у розмірі 1300 грн. В судовому засіданні обвинувачений визнав цивільний позов у повному обсязі, тому даний цивільний позов підлягають задоволенню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі;

ч.2 ст. 190 КК України у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 .
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином 1300 грн. (одна тисяча триста гривень).

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових товарознавчих експертиз у сумі - 1471,05 грн.

Речові докази: акумуляторну батарею «Bi-Power 12V/60Ah/510A(EN), яка належить ОСОБА_6 та передана йому на відповідальне зберігання залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1