УХВАЛА

13 грудня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі прокурор), потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне під час розгляду кримінального провадження №0001276 від 01.03.2019 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України (далі це ж кримінальне провадження) клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Рівненському міському суді Рівненської області перебуває обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор подав клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, мотивуючи тим, що остання обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, що підтверджується показаннями потерпілих; протоколами пред`явлення для впізнання ОСОБА_7 потерпілим; документами, які надані потерпілими та протоколами їх огляду; висновками судових експертиз; речовими доказами, здобутими за результатами проведення слідчих дій; протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 ; показаннями ОСОБА_7 допитаної в якості підозрюваної. Прокурор просить застосувати щодо обвинуваченої запобіжний захід домашній арешт цілодобово, з огляду на наявність ризиків, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчиняти інші кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується (п.п 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, ОСОБА_7 знаючи, що у Рівненському міському суді перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно неї, ухилялась від явки в судові засідання, фактично переховувалась від суду, у зв`язку з чим відносно останньої неодноразово застосовувався привід, а в подальшому було оголошено розшук обвинуваченої. Враховуючи обставини кримінального правопорушення у яких обвинувачується ОСОБА_7 може продовжувати вчиняти інші кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується. Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не запобігти зазначеним ризикам, та забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Потерпілі підтримали думку прокурора.

Обвинувачена вказала, що від суду не ухилялась та не переховувалась. Вказала, що у неї незадовільний стан здоров`я, вона неодноразово перебувала на лікуванні, не заперечувала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, просила застосувати арешт у період доби.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України є реальним з огляду на те, що обвинувачена тривалий час ухилялась від явки до суду, про причини неявки не повідомляла.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.

Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

У Рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-28/2017, від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 зазначено, що серед видів запобіжних заходів, особливе місце займають домашній арешт та тримання під вартою, оскільки вони пов`язані з обмеженнями конституційного права особи на свободу та особисту недоторканність.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції у житлі через заборону залишати його цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців; у разі необхідності продовження цього строку можливе за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 Кодексу (частини перша, друга, шоста статті 181 Кодексу).

З метою забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченої, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх класифікацію відповідно до ст. 12 КК України, які є нетяжкими, що ОСОБА_7 раніше не судима, має постійне місце проживання, враховуючи незадовільний стан здоров`я обвинуваченої, наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, слід застосувати до обвинуваченої запобіжний захід домашній арешт, проте в період доби, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, про які просить прокурор у своєму клопотанні.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задоволити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Локвиця, Зарічненського району, Рівненської області, українки, громадянки України, тимчасово проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби.

Заборонити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 20:00 год. по 08:00 год.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: прибувати до суду або прокурора за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України.

Встановити строк дії ухвали та покладених обов`язків до 10.02.2022.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в апеляційному порядку не оскаржується.

Суддя ОСОБА_1