Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/602/21
ВИРОК
іменем України

14 вересня 2021 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження - 0000026, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021р.,

про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підкамінь, Львівської області, громадянин України, одружений, із середньою освітою, не працює, особа без інвалідності, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

ОСОБА_6 умисно завдав удар ОСОБА_8 , який завдав фізичного болю останньому і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення кримінальний просутпок, передбачений ч. 1 ст.126 КК України.

Кримінальний проступок вчинений за таких обставин.

ОСОБА_6 21 лютого 2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, долонею правої руки умисно наніс ОСОБА_8 один удар в обличчя, а саме в ліву щоку, від якого потерпілий відчув сильний фізичний біль без спричинення тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 21.02.2021 до нього подзвонив ОСОБА_11 брат потерпілого та попросив, щоб той приніс гральні карти. На що він погодився. Коли обвинувачений прийшов в будинок ОСОБА_11 в смт. Підкамінь, то побачив, що в будинку сидів в стані алкогольного сп`яніння потерпілий ОСОБА_12 , який виражався нецензурно. На таку поведінку потерпілого обвинувачений зробив зауваження і сказав йому, щоб він сів і дав йому ляпас рукою по обличчю, від чого потерпілий ОСОБА_12 сів на стілець. Після цього конфлікт був вичерпаний, і більше він йому ударів не наносив. Про вчинене шкодує. Зазначив, що зробив неправильно, на поведінку потерпілого відреагував емоційно.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 21.02.2021 він зайшов у гості до свого брата ОСОБА_11 в смт Підкамінь. Пізніше туди також зайшли ОСОБА_13 та інші хлопці: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , Округ. Усі вони розпивали алкогольні напої. Особисто він випив одну чарку. Більше не пив. У стані сп`яніння він не перебував. Павлишин ОСОБА_16 почав до нього чіплятися та висувати претензії щодо якихось грошей, які він потерпілий, нібито викрав у сусідки і наніс йому один удар рукою в обличчя, від чого потерпілий потилицею вдарився до дверного одвірка. Більше ОСОБА_17 ударів йому не наносив. Через деякий час потерпілий пішов додому. На другий день у нього почала сильно боліти голова. Він лікувався стаціонарно в лікарні.

Окрім повного визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показаннями потерпілого, висновком експертизи, та іншими документами, дослідженими під час судового розгляду справи, які суд вважає належними та допустимими доказами.
Згідно із висновком експерта №14/2021 від 10 березня 2021, у гр. ОСОБА_8 при проведенні судово-медичної експертизи під час судово-медичного огляду було виявлено синець в потиличній ділянці волосяної частини голови. За час перебування ОСОБА_8 в період 25 лютого 09 березня 2021 року лікарями КНП «Бродівська ЦРЛ» на підставі клінічних обстежень, проведених рентгенологічних досліджень, діагностовано струс головного мозку, виявлено «болючість, помірну припухлість м`яких тканин волосяної частини голови». Синець в потиличній ділянці волосяної частини голови, струс головного мозку утворились від дії тупих предметів, могли бути спричинені 21 лютого 2021 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я» (а.с. 36-37).

Судово-медичний експерт ОСОБА_19 , в судовому засіданні пояснив, що тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_8 утворилися від дії тупих предметів, могли утворитися внаслідок попереднього прискорення при контакті потиличної ділянки голови із стіною.

Наданий суду протокол проведення слідчого експерименту від 02.04.2021, який проведений з участю потерпілого ОСОБА_8 (а.с. 38-42) суд визнає недопустимим доказом, з огляду на таке.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні визначається параграфом 1 Глави 4 Розділу 1 КПК України.

Стаття 86 КПК України визначає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 02.04.2021 вбачається, що до участі у проведенні слідчого експерименту були запрошені двоє понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Як було встановлено судом під час судового розгляду ОСОБА_20 є рідним братом потерпілого ОСОБА_8 . Про вказану обставину дізнавач, який проводив слідчий експеримент, знав.

Тому, з огляду на наведене, слідчим (дізнавачем) не було дотримано вимоги ст. 223 КПК України щодо залучення двох незаінтересованих понятих до проведення зазначеної слідчої дії.

Така слідча дія проведена із порушенням вимог КПК України, а протокол слідчого експерименту, відповідно отриманий не в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законом.

Висновок експерта №30/2021 від 05 квітня 2021 року складений на основі і з урахуванням інформації, яка отримана в ході проведеного слідчого експерименту, результати якого викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 02.04.2021.

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 87 КПК України, суд визнає Висновок експерта №30/2021 від 05 квітня 2021 року недопустимим доказом.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесного ушкодження.

При визначенні виду і розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, за вчинене готовий понести покарання.

Вказані обставини визнаються судом як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, немає.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому за вчинений кримінальний проступок, суд, беручи до уваги обставини, що пом?якшують покарання обвинуваченого, враховуючи особу обвинуваченого, а саме те, що він посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи тяжкість вчиненого, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 статті 126 КК України у виді штрафу.

Таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

У справі потерпілим ОСОБА_8 пред?явлено цивільний позов до ОСОБА_6 , у якому потерпілий просить суд стягнути з ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 2934 гривні 55 коп., а також 10 000 гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Також, просить суд стягнути із ОСОБА_6 4000 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Свої позовні вимоги ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що в результаті нанесеного йому умисного удару, він вдарився потилицею голови до одвірка, в результаті чого, йому було спричинено з необережності легке тілесне ушкодження, яке описано у висновку експерта від 10.03.2021, а саме спричинено струс головного мозку. Внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні у Бродівській ЦМЛ з 25 лютого по 09 березня 2021 року, у зв`язку із чим поніс витрати на лікування у розмірі 2934 гривні 55 коп.

Також, ОСОБА_8 вказує, що неправомірними діями ОСОБА_6 йому спричинено моральну шкоду, яка полягала у фізичному болі та стражданнях, яких особа зазнала у зв?язку із ушкодженням її здоров?я; стражданнях, пов?язаних з проходженням стаціонарного лікування, порушенням звичного для нього укладу життя.

ОСОБА_6 позов не визнав та пояснив, що потерпілим не доведено причинно-наслідкового зв`язку між понесеними витратами і заподіяною шкодою, так як не доведено факту перебування хворого на стаціонарному лікуванні. Також, не надано суду жодного доказу, який би підтверджував спричинення моральної шкоди. Також, відповідач зазначив, що надана суду квитанція на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу не може вважатися належним доказом.

Дослідивши докази у їхній сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Факт понесення ОСОБА_8 матеріальних витрат на купівлю медикаментів стверджується дослідженими в судовому засіданні чеками на придбання медикаментів та медичних засобів.

Проаналізувавши характер тілесних ушкоджень, а також документи, що надані потерпілим на підтвердження витрат пов?язаних із лікуванням, суд приходить до переконання, що ліки, медичні препарати, а також діагностичні процедури, які придбавалися та оплачувалися потерпілим прямо пов?язані із отриманими останнім тілесними ушкодженнями внаслідок удару ОСОБА_6 21.02.2021, а тому є прямими збитками, що були спричинені ОСОБА_8 кримінальним правопорушенням, і підлягають відшкодуванню особою, яка їх спричинила.

Судом встановлено, що протиправними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 спричинено моральну шкоду, яка полягала у фізичному болі та стражданнях, яких особа зазнала у зв?язку із ушкодженням її здоров?я; втрати психологічної рівноваги внаслідок порушення сталого побуту, наслідків у вигляді порушення здоров`я; стражданнях, пов?язаних з необхідністю стаціонарного лікування.

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_8 , враховуючи можливість ОСОБА_6 відшкодувати таку шкоду, беручи до уваги вимоги розумності та справедливості, суд приходить до переконання, що розмір відшкодування за спричинення моральної шкоди слід визначити у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, що становить 6000 гривень.

Згідно із нормою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як встановлено судом, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу суду надано квитанцію про надходження готівки на картковий рахунок за послуги адвоката у сумі 4000 гривень (а.с. 23).

В той же час суду не надано договору про надання правничої допомоги, яким було би визначено розмір витрат на правничу допомогу адвоката (гонорару), не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. З огляду на це, суд вважає, що заявлена цивільним позивачем сума, розміром 4000 гривень, не може вважатися витратами на правничу допомогу адвоката, які підтверджені у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. А тому, така сума не підлягає розподілу між сторонами в порядку, визначеному ст. 137, 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити часткового.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_22 2934 (дві тисячі дев`ятсот тридцять чотири) гривні 55 коп. майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, а також 6000 (шість тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди. Всього стягнути 8934 (вісім тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 55 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1