Справа №753/4585/21. Провадження №11-кп/824/2780/2021. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

30 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 6 квітня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0000695, внесеному до ЄРДР 16.08.2020 року, ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у смт. Тіксі Булунського району Саха-Якутія Російської Федерації, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимого: востаннє 19 жовтня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України на 1 рік 7 місяців позбавлення волі,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено вираховувати з дня його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Цим вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винуватим у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне

правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_6 повторно 16 серпня 2020 року приблизно о 13 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні кафе «Біт Бат Шоп», що знаходиться за адресою: вул. Є. Чавдар, 24 у м. Києві, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі стільця біля барної стійки таємно викрав належну ОСОБА_8 жіночу сумку «Harvest», вартістю 1011 грн. 60 коп., в якій знаходилися навушники «Apple air pods», вартістю 2565 грн., та банківські картки, що не мають для останньої матеріальної цінності. Після чого заволодівши майном на загальну суму 3576 грн. 60 коп., ОСОБА_6 зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухваленим місцевим судом вироком, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: переглянути рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06.04.2021 року, справа №753/4585/21, у зв`язку з тим, що покарання, яке було йому призначено занадто сурове; пом`якшити призначене йому покарання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт посилається на щире каяття у вчиненому, визнання ним своєї вини, сприяння слідству та наявність важких хвороб, а саме: гепатиту С та ВІЛ-інфекції у 4 стадії.

Позиції учасників апеляційного провадження

Обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому враховуючи положення ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутність обвинуваченого, оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін; провівши судові дебати; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви Суду

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється

згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням

особливостей, передбачених цією главою.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким, у тому числі обвинуваченим, не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_6 не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги, а саме в межах призначеного обвинуваченому покарання.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (в редакції від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд визнав необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання у виді обмеження волі.

Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та такими, що дозволяють зробити висновок про те, що призначене обвинуваченому покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі винного, а тому, незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого, це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що він щиро кається у вчиненому та має тяжкі хвороби, на переконання колегії суддів, з урахуванням тяжкості злочину та особи винного не дають достатніх підстав для висновку про можливість застосування більш м`якого покарання, оскільки останній будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за корисливі злочини на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, вчинивши новий злочин проти власності, що свідчить про неусвідомлення власної протиправної поведінки та її наслідків.

Виходячи з наведеного, а також вимог, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не вбачає законних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання шляхом його пом`якшення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний і обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним вирок Дарницького районного суду міста Києва від 6 квітня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, ч. 1 ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 6 квітня 2021 року, ухвалений у кримінальному провадженні під №0000695, внесеному 16.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 з ю б і н ОСОБА_10 Ш р о л ь