Справа № 156/789/19 Провадження №11-кп/802/37/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст. 185 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 14 січня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загально середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, тимчасово перебуває у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останні рази 1) 25.12.2015 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 2) вироком апеляційного суду Миколаївської області від 02.03.2016 року, засуджений до 3 років 01 місяця позбавлення волі, 3) 19.12.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково строком на 10 місяців 29 днів, 4) 25 листопада 2019 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 5 (п`ять) місяців, міру покарання відбув повністю,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк 5 місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання.
Вироком вирішено питання про речові докази.
Згідно з даним вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 30.07.2019 року близько 12год. 30хв., будучи раніше судимим, 25.12.2015 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, вироком апеляційного суду Миколаївської області від 02.03.2016 року, засуджений до 3 років 01 місяця позбавлення волі, 19.12.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково строком на 10 місяців 29 днів, звільнившись із місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, продовжив свою злочинну діяльність та повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, перебуваючи біля будівлі перукарні «Valery», що розташована в с. Павлівка, вул. Незалежності, 8б, Іваничівського району, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав бувший у вжитку велосипед іноземного виробництва марки «Forсe», чорного кольору, який зберігався біля входу до перукарні та належав потерпілому ОСОБА_9 .
Згідно довідки виданої ПП «Західний Буг-2», середньо ринкова вартість велосипеда іноземного виробництва марки «Force», станом на 31.07.2019 року становила 1500 грн.
Внаслідок крадіжки, потерпілому ОСОБА_9 було спричинено майнової шкоди на суму 1500 грн.
Таким чином, своїми умисними діями направленими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.
Не погоджуючись із таким вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскаржує його через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості злочину. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання не було застосовано положення ч.4 ст.70 КК України, оскільки злочин, за який обвинуваченого засуджено вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 14 січня 2021 року, останній вчинив 30 липня 2019 року, тобто, до ухвалення вироку Первомайського міськрайонного суду від 25 листопада 2019 року за ч.2 ст. 185 КК України. З огляду на наведене просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк 5 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та покарання у виді арешту на строк 5 місяців, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду від 25 листопада 2019 року за ч.2 ст. 185 КК України, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді арешту строком на 6 місяців. У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати повністю відбуте покарання, призначене попереднім вироком Первомайського міськрайонного суду від 25 листопада 2019 року. В решті вирок залишити без змін.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що вказана особа належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду кримінального провадження й будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомості про поважність причин його неявки від нього не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, обвинуваченого, який апеляційну скаргу визнав, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та його кваліфікація за ч.2 ст.185 КК України є правильною.
При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.
Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.
За положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Прокурор в апеляційній скарзі вказує про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність, тобто незастосування положень ч.4 ст.70 КК України, і такі твердження останнього є цілком слушними з врахуванням наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
З вищевказаних положень закону вбачається, що при призначенні покарання на підставі ст.70 КК України до обвинуваченого застосовується принцип призначення покарань шляхом їх повного або часткового складання, чи шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Апеляційним судом встановлено, і це підтверджується матеріалами провадження, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2019 року, який набрав законної сили, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.
Злочин, за яким ОСОБА_7 засуджено вироком, що оскаржується в даному провадженні останній вчинив 30 липня 2019 року, тобто до ухвалення вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2019 року.
Приймаючи до уваги, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнаний винуватим, вчинений ним до ухвалення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2019 року, то апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку при призначенні обвинуваченому остаточного до відбування покарання слід застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування оскаржуваного вироку в частині призначення обвинуваченому покарання та ухвалення апеляційним судом нового вироку.
Скасовуючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалюючи в цій частині новий вирок, суд апеляційної інстанції призначає обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2019 року, апеляційний суд призначає ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді арешту строком на 6 місяців.
На думку колегії суддів апеляційного суду таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Разом з тим, апеляційний суд у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховує повністю відбуте покарання за попереднім вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2019 року, який набрав законної сили 27 грудня 2019 року.
В решті вирок суду в даному провадженні апеляційний суд залишає без змін.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 14 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2019 року, остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати ОСОБА_7 повністю відбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2019 року.
Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
В решті вирок суду в даному провадженні залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді