УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні.

На обґрунтування доводів заявник зазначає, що 27.07.2021 ним було отримано постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 28.08.2020 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0001363.

Вказану постанову скаржник вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування здійснюється на підставі заяви, підписаної ОСОБА_5 , як керівником АО «Головань і Партнери», а тому останній є заявником у кримінальному провадженні №0001363, оскаржувана постанова не містить обґрунтованого мотиву відмови, у зв`язку з чим просить скасувати постанову слідчого від 28.08.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, вказуючи на обгрунтованість оскаржуваної постанови та зазначив, що зі звернення ОСОБА_5 не встановлено наявності заподіяних останньому втрат немайнового характеру. Також вказав на пропущення заявником строку звернення до слідчого судді зі скаргою.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні.

Так, до суду звернувся ОСОБА_5 зі скаргою на постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 28.08.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001363, вважаючи вказане рішення слідчого необгрунтованим та невмотивованим.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001363 від 24.07.2020 за ч.1 ст.366 КК України, внесеного до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2020, за заявою АО «Головань і Партнери» від 13.05.2020.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Обгрунтовуючи мотиви відмови у визнанні потерпілим ОСОБА_5 слідчий вказує, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється на підставі заяви від імені АО «Головань і Партнери», як юридичної особи. При цьому, з заявою про визнання потерпілим звернувся ОСОБА_5 , як фізична особа, однак з такого звернення не встановлено наявності заподіяних останньому втрат немайнового характеру, які настали для нього в наслідок моральних страждань та не долучено доказів на їх підтвердження.

На переконання слідчого судді, такі висновки слідчого є обгрунтованими з огляду на те, що ОСОБА_5 звернувся з заявою про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0001363 не від імені АО «Головань і Партнери», як юридичної особи, а як фізична особа, що не є тотожнім.

Крім того, згідно з ч.1 ст.304 КПК скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого подається протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копі.

Звертаючись зі скаргою ОСОБА_5 зазначає, що постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 28.08.2020 ним отримано лише 27.07.2021. На зазначеному наполягав й адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Разом з тим, слідчий ОСОБА_4 зазначив, що оскаржувану постанову було направлено заявнику 01.09.2020, про що надав відповідні докази відправки.

Означеного адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні не спростовано.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

За таких обставин, оскільки постанова слідчого від 28.08.2021 є обгрунтованою та відповідає вимогам ст.110 КПК України, а заявником пропущено, передбачений ч.1 ст.304 КПК України, строк на звернення до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого, останній при зверненні зі скаргою не порушував питання про поновлення такого строку, не порушувалось таке питання й представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні та зважаючи на те, що скарга була призначена до розгляду, однак при вирішення заявлених вимог по суті не встановлено поважності причин пропушеного строку, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 26, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 28.08.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001363 від 24.07.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 27.09.2021.

Слідчий суддя