Справа № 453/506/21
№ провадження 1-кп/453/21/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

з участю прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, востаннє вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року за ст. 126-1 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71, п.п. «г» п.1 ч.1 ст. 72, ст. 73 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 04 березня 2021 року та остаточно призначено покарання у виді одного року двадцяти семи днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2021 року ОСОБА_4 було встановлено обмежувальний припис, згідно якого йому протягом шести місяців заборонено: перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_6 ; наближатися до ОСОБА_6 ближче ніж на 100 метрів; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в інший спосіб спілкуватися із нею.

Так, ОСОБА_4 , будучи 11 лютого 2021 року ознайомленим із вимогами обмежувального припису, 22 березня 2021 року, діючи умисно, наблизився до квартири в якій проживає ОСОБА_6 , що у АДРЕСА_1 , вибивши вхідні двері до квартири, зайшов у середину, де всупереч обмеженням, спілкувався із нею, погрожував їй та здійснював моральний тиск. Крім цього, ОСОБА_4 з 22 березня 2021 року продовжив проживати за вказаною адресою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 08 лютого 2021 року йому було встановлено обмежувальний припис, згідно якого йому протягом шести місяців заборонено: перебувати в місці спільного проживання (перебування) з сестрою ОСОБА_6 , наближатися до неї ближче ніж на 100 метрів, особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати та в інший спосіб спілкуватися із нею. Однак він, будучи ознайомленим із вимогами обмежувального припису, 22 березня 2021 року, діючи умисно, наблизився до квартири в якій проживає ОСОБА_6 , що у АДРЕСА_1 , вибивши вхідні двері до квартири, зайшов у середину, де всупереч обмеженням, спілкувався із нею, погрожував їй, здійснював моральний тиск та продовжив проживати за вказаною адресою. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, подала заяву(вх.№1096 від 10 березня 2022 року), в якій просить справу слухати у її відсутності, притензій до обвинуваченого немає. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ст. 390-1 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, взявши до уваги думку потерпілої з приводу призначення судом покарання, та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 в умисному невиконанні обмежувальних приписів - вірно кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, оскільки він умисно не виконав обмежувальний припис, встановлений рішенням суду.

Обтяжуючою вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, суд вбачає вчинення кримінального проступку щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах.

Пом`якшуючою вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його активне сприяння у розкритті кримінального проступку, щире каяття.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем реєстрації, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, а також той факт, що він повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному проступку. Суд враховує і те, що обвинувачений ніде не працює, щирого кається.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ст. 390-1 КК України, у вигляді обмеження волі на певний строк.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений і призначене судом покарання не відбув. Зокрема він був засуджений 20 грудня 2021 року вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду за ст. 126-1 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71, п.п. «г» п.1 ч.1 ст. 72, ст. 73 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 04 березня 2021 року та остаточно призначено покарання у виді 1(одного) року 27(двадцяти семи) днів позбавлення волі. Із дослідженого вироку суду вбачається, що даний злочин ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З огляду на вказане, суд вважає, що до призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, слід призначити більш суворе покарання за вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року, у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 , шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року, остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 04 січня 2022 року.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Сколівського районного суду

ОСОБА_7