Справа № 682/1981/21
Провадження № 1-кп/682/176/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000150 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, українця, який одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює черговим електромонтером АТ «Хмельницькобленерго», з професійно-технічною освітою, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимий,

- за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 29.06.2021 близько 17.00 години, на запрошення знайомого ОСОБА_6 прийшов до належної йому альтанки, яка розташована неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_3 , у якій сиділа компанія чоловіків. Близько 19.00 год. вказані чоловіки залишили альтанку, а ОСОБА_5 залишився прибирати в ній та помітив на підлозі чорні шкіряну сумку, яка належить ОСОБА_4 .

Надалі, відкривши сумку ОСОБА_5 помітив в ній гаманець з грошовими коштами та банківськими картками, які вирішив викрасти.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння банківською платіжною карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_4 залишив сумку без нагляду, з метою подальшого використання доступу до вищевказаного рахунку платіжної банківської картки, викрав офіційний документ банківську платіжну карту, яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві і у контексті положень ст. 1 ЗУ «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення документа.

Крім того, 29.06.2021 року ОСОБА_7 , переслідуючи мету викрадення чужого майна, а саме грошових коштів потерпілого ОСОБА_4 , використовуючи власний мобільний телефон з № НОМЕР_2 зайшов на сайт «https://aliexpress.ru/», будучи попередньо на ньому зареєстрованим, використовуючи банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , яку попередньо викрав, здійснив замовлення товарів ввівши реквізити картки ОСОБА_4 у поле для розрахунку сайту з продажу, а саме: портативну рацію марки «BaoFeng» моделі 5VR вартістю 1338,25 грн., портативну рацію марки «BaoFeng» моделі 10VR вартістю 1546,45 грн., чохол для ноутбука марки «Lenovo» вартістю 2263,66 грн., зарядний пристрій марки «Liito Kala» вартістю 584,97 грн., лазерний рівень вартістю 573,50 грн., мережевий адаптер вартістю 347,81 грн.

Внаслідок незаконного замовлення ОСОБА_5 товарів на сайті «https://aliexpress.ru/» з банківської картки ОСОБА_4 № НОМЕР_1 відбулося зняття грошових коштів на загальну суму 6654, 64 грн.

Крім того, цього ж дня в цей же час ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна умисно, таємно, з корисливих мотивів, з гаманця, який знаходився в шкіряній сумці, належній ОСОБА_4 , викрав грошові кошти в сумі 2800 грн. та в подальшому витратив їх на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто крадіжку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення із потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 , прокурор підтримали угоду про примирення з обвинуваченим і просять її затвердити.

27.09.2021 року потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, підтвердив обставини їх вчинення.

Потерпілий підтвердив факт примирення з обвинуваченим.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 2 роки обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням стромо на 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань

пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, які відносяться до кримінальних проступків, та з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -
засудив:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 27.09.2021 року у кримінальному провадженні № 0000150.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч . 1 ст. 357 КК України і призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1