Провадження №1-кп/523/1658/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

15.11.2021 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001124 від 12.07.2021, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, громадянки України, українки, вищою освітою, вдова, не працюючої, має на утриманні 2-х дітей ОСОБА_6 2004 р.н. і ОСОБА_7 2011 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

11.07.2021 о 21 годині 05 хвилин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння у дворі будинку АДРЕСА_2 , почав вчиняти протиправні дії, а саме сімейну сварку відносно своєї дружини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Продовжуючи сварку, ОСОБА_8 наказав своєму синові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зарядити та принести з будинку мисливську рушницю марки «Cif San» № НОМЕР_1 калібру 12 мм. На виконання наказу батька ОСОБА_6 відразу пішов до вищевказаного будинку, зарядив зазначену рушницю двома набоями та виніс її ОСОБА_8 на подвір`я. У подальшому, останній взяв до рук заряджену двома набоями мисливську рушницю «Cif San» № НОМЕР_1 , та знаходячись поряд з ОСОБА_4 , направив рушницю в бік останньої та почав погрожувати її застосуванням. У свою чергу, ОСОБА_4 , з метою припинення загрози своєму життю, почала забирати вказану рушницю з рук ОСОБА_8 , в результаті чого, забравши дану мисливську рушницю, остання взяла її таким чином, що тримала одну зі свої рук на руків`ї рушниці, а вказівний палець цієї руки на спусковому гачку. У цей час, ОСОБА_8 спробував забрати у ОСОБА_4 зазначену рушницю, у зв`язку з чим, почав тягнути в напрямку до себе своїми обома руками за стволи рушниці, при цьому стоячи безпосередньо навпроти стволів рушниці, а ОСОБА_4 , у свою чергу, щоб не дати ОСОБА_8 відібрати рушницю, почала тягнути її на себе, при цьому, ОСОБА_4 , не маючи умислу на умисне вбивство ОСОБА_8 , проявляючи кримінальну протиправну недбалість, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, з метою відібрання мисливської рушниці, грубо порушуючи правила поводження зі зброєю, а саме тримаючи вказівний палець на спусковому гачку зарядженої зброї, потягнула рушницю на себе, у зв`язку з чим, здійснила постріл з рушниці в область грудної клітки ОСОБА_8 , в результаті чого спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді одного вогнепального дробового сліпого проникаючого поранення живота з ушкодженням лівої частки печінки, шлунка, підшлункової залози, передньої половини стінки черевної аорти. Вказане поранення викликало вільне скупчення крові у черевній порожнині (1050 мл рідкої крові та 470 г її згортків) та у шлунку (20 мл рідкої крові та 50 г її згортків).

Вказане вогнепальне дробове сліпе проникаюче поранення живота з ушкодженням лівої частки печінки, шлунка, підшлункової залози, передньої половини стінки черевної аорти та вільним скупченням крові у черевній порожнині (1050 мл рідкої крові та 470 г її згортків) та у шлунку (20 мл рідкої крові та 50 г її згортків) знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потрепілого та було небезпечне для життя, в тому числі і в момент заподіяння, і за цим критерієм (небезпеки для життя), відповідно до п.п. 2.1.1 «а», 2.1.2., 2.1.3. «л», «о», «п» та п. 4.6. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винною у вчиненні якого визнається ОСОБА_4 .
Суд вважає, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу України «Вбивство, вчинене через необережність».

3. Позиція обвинуваченої ОСОБА_4 .
У судовому засіданні ОСОБА_4 визнала себе винною у повному обсязі, у вчиненні кримінального правопорушення вказаного у вироку, та підтвердила, що за вказаних обставин вона через необережність вбила свого чоловіка, у вчиненому розкаюється.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Покази обвинуваченої ОСОБА_4 яка показала, що 11.07.2021 чоловік покликав мене з роботи. Дома почався скандал, він кидав в мене бутилки. Він розбив бокове скло в автомобілі. Приблизно о 21 годині 05 хвилин ОСОБА_8 який був її чоловіком, перебував у стані алкогольного сп`яніння, сварилися ми через те, що я доглядаю брата інваліда. У процесі сварки чоловік наказав своєму синові ОСОБА_6 , зарядити та принести з будинку мисливську рушницю марки вона не знає. Син виніс рушницю. Чоловік взяв до рук рушницю і направив рушницю в її бік при цьому почав погрожувати її застрелити. Вона злякалася за своє життя, почала забирати вказану рушницю з рук ОСОБА_8 , в результаті чого, забравши дану мисливську рушницю, остання взяла її таким чином, що тримала одну зі свої рук на руків`ї рушниці, а вказівний палець цієї руки на спусковому гачку. У цей час, ОСОБА_8 спробував забрати у ОСОБА_4 зазначену рушницю, у зв`язку з чим, почав тягнути в напрямку до себе своїми обома руками за стволи рушниці, при цьому стоячи безпосередньо навпроти стволів рушниці, вона потягла рушницю на себе і у цей момент відбувся вистріл, так як пальці були на спусковому гачку. Вона не хотіла цього, але вистріл відбувся. Від вистрілу чоловік впав на землю. Це було у дворі. Я була в шоці, і швидку викликали сусіди. Постріл був здійснений в область грудної клітки. Чоловік помер до приїзду швидкої. Все це було після 20.00 години. У тому що сталося розкаюється і шкодує.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченої та інших учасників судового розгляду. З урахуванням, думки прокурора, обвинуваченої, захисника, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому інші докази не досліджувалися.

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 119 КК України повністю доведена та її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 119 КК України, оскільки вона вчинила вбивство через необережність.

Крім того були досліджені письмові докази які характеризують обвинувачену, а сам: копія паспорта ОСОБА_4 , довідка з КНП «ООМЦПЗ» відповідно до якої ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, КУ «ООМЦПЗ» відповідно до якої ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, довідка УОІТ ГУНП в Одеській області відповідно до якої ОСОБА_4 раніше не судима, згідно характеристики характеризується позитивно.

5. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 .
5.1 Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом визнається щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, адже вона повністю визнала свою вину та правдиво розповіла про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Крім того критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, та готова нести кримінальну відповідальність за вчинене. Приймала активну участь у слідчих діях які викривають її у вчиненні злочину.

5.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.

6. Мотиви призначення покарання.
Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , визнала провину, щиро розкаялася, активно сприяла слідству, вчинила не тяжкий не умисний злочин, раніше не судима, не працює, вдова, має на утриманні двох дійте, має на утриманні брата інваліда, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Таким чином беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, в межах встановлених санкцією ч.1 ст.119 Кримінального кодексу України, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від покарання та його відбуття.

На підставі ст.ст.65,66,67,68,79 ч.1 ст. 119 Кримінального кодексу України, керуючись ст. ст.367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

2. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3. Запобіжний захід не обирати.

4. Речові докази знищити.

5. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.

6. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

7. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

8. Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

9. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1