Провадження №1-кс/752/8299/21
У Х В А Л А
про арешт майна

07.10.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання, внесене в рамках кримінального провадження № 0000028 від 14.02.2020 року старшим слідчим СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

05 жовтня 2021 року старший слідчий СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого 30.09.2021 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого управління ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000028, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

З метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення або відчуження, слідчий просить накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд встановив наступне.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, наявність достатніх доказів підозрювати ОСОБА_5 , в тому що він, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання, з метою збуту та збут психотропних речовин, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу психотропних речовин за таких обставин.

30.09.2021 року ОСОБА_6 затримано за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України
30.09.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
30.09.2021 року проведено особистий обшук ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та майно, перелік якого зазначено у клопотанні слідчого.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На обґрунтування необхідності арешту слідчий посилається на те, що вказані речі вилучені для забезпечення повного, всебічного та об"єктивного розслідування даного кримінального провадження, а також з"ясування об"єктивної істини по справі.

Постановою від 30.09.2021 року слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 вилучене майно визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження за № 0000028 від 14.02.2020 р.

Слідчий у клопотанні навів перелік майна, на яке просить накласти арешт.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачалось, що майно, вилучене під час проведення обшуку, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході особистого обшуку 30.09.2021 ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон «Sumsung» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Sumsung» ІМЕІ1: НОМЕР_3 та ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Sumsung» у неробочому стані; банківську карту АТ «ОщадБанк» на ім`я Чабан Назар НОМЕР_5 ; грошові кошти в розмірі 600 грн. купюрами номіналом 200 грн. СЄ26456138; 200 грн. ТИ0424231; ВЗ1319716.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя