ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/174/22 Справа № 183/3578/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року, вирішено остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 вирішено звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішено долю речових доказів та процесуальні витрати.
ОСОБА_7 визнано винуватою у тому, що вона, 21 червня 2020 року о 13 годині 00 хвилини, знаходилась поблизу сцени, розташованої в парку «імені Шевченка» по вул. Шевченка, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, де побачила велосипед марки «Україна», і в цей момент у неї виник злочинний умисел, спрямований на здійснення крадіжки вищевказаного велосипеда, реалізуючи який, одразу, тобто 21 червня 2020 року приблизно о 13 годині 02 хвилин, перебуваючи біля сцени в парку «імені Шевченка», розташованого за вказаною вище адресою, ОСОБА_7 , діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно викрала вказаний вище велосипед марки «Україна», який належить ОСОБА_8 .
Після цього, ОСОБА_7 з викраденим майном залишила місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд спричинивши потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду в розмірі 900 гривень 00 копійок.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та постановити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, просив зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України виконувати самостійно.
В іншій частині просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ОСОБА_7 засуджена вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за яке ОСОБА_7 засуджено вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року, вона вчинила 21.06.2020, тобто до ухвалення вироку в першій справі.
Тому прокурор вважає, що вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року має виконуватись самостійно, оскільки на момент ухвалення оскаржуваного вироку, обвинуваченою не відбуто покарання у виді громадських робіт строком 100 годин.
До початку розгляду справи прокурор подав змінену апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання змінити.
Виключити із резолютивної частини вироку посилання на призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст. 70 КК України.
Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України просив покласти обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноважено органу з питань пробації.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Змінену апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ОСОБА_7 засуджено вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин. При цьому, зазначене покарання ОСОБА_7 відбула у повному обсязі, у зв`язку з чим, 09.07.2021 року знята з обліку Новомосковського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
Вказує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за яке ОСОБА_7 засуджено вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року, вона вчинила у 21.06.2020 року, тобто до ухвалення вироку в першій справі.
Тому прокурор вважає, що судом першої інстанції безпідставно призначено покарання ОСОБА_7 за правилами ч.4 ст. 70 КК України, оскільки на момент ухвалення оскаржуваного вироку, обвинувачена у повному обсязі відбула покарання, призначене вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Зокрема, ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, - покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин.
Відповідно до відповіді Новомосковського міськрайонного відділу філії ДУ Центр пробації в Дніпропетровській області, яка міститься в матеріалах провадження, ОСОБА_7 перебувала на обліку органу пробації за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року, знята з обліку 09.07.2021 року, оскільки відбула покарання у виді 100 годин громадських робіт.
У цій справі вирок судом першої інстанції був постановлений 09 серпня 2021 року, тобто станом на час постановлення вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 в повному обсязі відбула покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується зі зміненою апеляційною скаргою прокурора стосовно того, що судом першої інстанції безпідставно призначено покарання ОСОБА_7 за правилами ч.4 ст. 70 КК України, оскільки на момент ухвалення оскаржуваного вироку, обвинувачена у повному обсязі відбула покарання, призначене вироком від 02.04.2021 року.
Тому колегія суддів вважає, що вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року підлягає зміні в частині призначеного покарання.
Керуючись ст. ст.407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України змінити.
Виключити із резолютивної частини вироку посилання на призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст. 70 КК України.
Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноважено органу з питань пробації.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4