ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/30/22 Справа № 205/1802/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000091 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років та шість місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
Скасовано арешт на автомобіль «ЗАЗ Lanos», р/н НОМЕР_1 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2020 року.
Вирішено питання щодо стягнення судових витрат, моральної та матеріальної шкоди та долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винним за те, що 24 січня 2020 року близько 23 години 13 хвилин він, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 20.06.2019 року належить ОСОБА_9 , рухався в темний час доби у другій смузі проїзної частини вул. Набережна Заводська, що має по три смуги для руху у кожному напрямку, з боку вул. Панаса Мирного в напрямку вул. Ударників в м. Дніпро зі швидкістю близько 100 км/год.
Під час руху по вул. Набережна Заводська в м. Дніпро обвинувачений ОСОБА_7 грубо порушив п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.4, 12.9 «б» та 18.1 Правил дорожнього руху України.
Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2, а також дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішоходів на смузі свого руху, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля аж до зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перетинали проїзну частину дороги на нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху керованого ним автомобіля, внаслідок чого в районі електроопори №359 на нерегульованому пішохідному переході допустив на них наїзд. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілим були заподіяні наступні тілесні ушкодження:
- ОСОБА_11 у вигляді: сумісної тупої травми тіла з закритою внутрішньочерепною травмою (садна, рани на голові, синці, крововилив у м`які покрови голови, крововиливи під м`яку мозкову оболонку та ділянки забиття тканини головного мозку); тупої травми тулубу (переломи 3-6 ребер трохи назовні від середньо-ключичної лінії, з вогнищевими крововиливами навколо 3,4,5 ребер по задньо-пахвовим лініям, праворуч на 6,7,8,9,10 ребрах між середньо-ключною та передньо-пахвовою лініями, праворуч також виявлені переломи 1,2 ребер приблизно по лопатковій лінії, перелом лівої ключиці, забиття легень по задній їх поверхні, крововиливи у навколониркову клітковину); садна на тулубі, тупої травми нижніх кінцівок з багато уламковими переломами обох гомілок, що за своїм характером мають ознаки тяжких. Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від сумісної тупої травми тіла, що ускладнилась шоком;
- ОСОБА_10 у вигляді: внутрішньочерепної травми: садна та рани в лобній області і на обличчі (в лобній області по середині та зліва рана деревоподібної форми, садна на лобі справа на 1 см. від правої брови, на 2 см. від внутрішнього кута правої брови та на межі росту волосся, на спинці носу по середині та зліва, на кінчику носа зліва, на нижній та верхній повіці правого ока, на верхній губі справа садна); крововиливи в м`яких покривних тканинах голови, під м`якими мозковими оболонками, закрита тупа травма тулубу з переломами ребер справа (2-7), перелом правої лопатки, перелом 7-6 шийного хребців, ушкодження правої легені, печінки, рідка кров в черевній та правій плевральній порожнині; закрита тупа травма нижніх кінцівок з переломами кісток лівої та правої гомілки (крововиливи по зовнішній поверхні правої та лівої поверхні тазу з переходом на ділянки кульшових суглобів, крововиливи по заднє-зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині з переходом на область правого колінного суглобу, крововиливів навколо правого гомілково-ступневого суглобу, перелом внутрішньої кісточки правої великогомілкової кістки, перелом правої малогомілкової кістки, розтрощення з осколковим переломом справа з`єднання велико-та малогомілкових кісток і зовнішнього мищелку великогомілкової кістки; крововилив по заднє-зовнішній поверхні у нижній третині лівого стегна, колінного суглобу та верхній третині лівої гомілки, перелом мало-та великогомілкового з`єднання зліва; садна на зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині, садна на зовнішній поверхні в проекції правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки в верхній третині, на передній поверхні лівого колінного суглобу, садні на лівій сідниці в нижній половині, на передній поверхні черева справа, на правій бічній поверхні тулуба; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, вогнищеві крововиливи під ендокардом лівого шлуночка, рідкий стан крові, вогнищеві крововиливи в параортальну клітковину, довкола лівої та правої нирок, що за своїм характером мають ознаки тяжких. Смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від сумісної тупої травми тіла, що супроводжувалася численними переломами ребер, шийного відділу хребта, переломами кісток нижніх кінцівок, ушкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилося розвитком шоку.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок суду першої інстанції та застосувати до нього ст.ст. 75,76 КК України або призначити йому покарання з урахуванням ст.ст. 66,69,69-1 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Апеляційну скаргу, з урахуванням доповнень, обгрунтовує тим, що він визнав вину в повному обсязі, після ДТП викликав швидку допомогу і поліцію, зобов`язується відшкодувати шкоду в повному обсязі.
Обвинувачений вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання, не врахував думку потерпілих, а також ту обставину, що сам обвинувачений ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності.
В іншій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 просять змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.
Апеляційну скаргу обгрунтовують тим, що судом першої інстанції не було надано оцінку обставинам, що пом`якшують покарання, а саме тому, що обвинувачений визнав вину, розкаявся, допомагав слідству, частково відшкодував шкоду потепілим у розмірі 93 000 грн, за місцем проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_7 також подав доповнення до апеляційних скарг, в якому просить суд апеляційної інстанції викликати та допитати потерпілих на предмет призначення йому строку покарання.
Просить скоротити йому строк покарання до двох років позбавлення волі, або застосувати до нього ст.ст. 75,76 КК України.
Обвинувачений зазначив, що судом першої інстанції не було враховано, що він щиро кається, а також думку потерпілих з приводу призначення покарання.
Обвинувачений просив врахувати його образ життя, соціальні зв`язки, стан здоров`я, а також те, що він ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та перевірено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання свої вини, та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.
Судом першої інстанції також було враховано ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на спеціальних обліках не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, а також врахував позицію потерпілих, тому колегія суддів не приймає доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.
Враховуючи обставини справи, суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, загибель двох осіб, наслідки, що настали від злочину для потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.
На думку колегії суддів, ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом у ході розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2020 року без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000091 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 286 КК України залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000091 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 286 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4