Справа № 739/1920/21
Провадження № 1-кс/739/557/21
УХВАЛА
про відмову в накладенні арешту на майно

03 грудня 2021 року м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
дізнавача ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні погоджене з прокурором клопотання дізнавача СД Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, внесене у рамках кримінального провадження №0000355,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено прокурором, про накладення у рамках кримінального провадження №0000355 від 30 листопада 2021 року, розпочатого за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, арешту на майно, належне ОСОБА_4 , а саме: автомобіль ГАЗ 2705 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , дрова різної довжини та діаметру дерев сосна і береза, бензопилу марки «Stihl» MS 180 та товарно-транспортну накладну серії ЧАА №570143 від 23 листопада 2021 року.

Клопотання мотивоване тим, що 29 листопада 2021 року о 12 год. військовослужбовцями ПОРВ ГОРВ НОМЕР_2 Прикордонного загону ДПСУ у кварталі №112 відділу №7, який перебуває у законному користуванні ДП «Семенівкарайагролісгосп» було виявлено вказаний вище автомобіль під керуванням ОСОБА_4 у фургоні якого були дрова різної довжини та діаметру породи сосна та береза, без жодних дозвільних документів. У подальшому було оглянуто та вилучено вказаний автомобіль, дрова, бензопилу та відповідну товарно-транспортну накладну, які вилучено та визнано речовим доказом.

У судовому засіданні дізнавач клопотання підтримав та просив задовольнити його повністю.
Власник вилученого майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відповідно вимог статті 135 КПК України по телефону.
Оскільки згідно частини першої статті 172 КПК України неприбуття власника майна чи його представника не перешкоджає розгляду клопотання, слідчим суддею ухвалено здійснити розгляд без участі представника власника майна щодо якого внесено клопотання.
Заслухавши пояснення дізнавача, дослідивши матеріали, додані до клопотання та наявні в них докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Частиною першою статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як з`ясовано у ході судового розглядуОСОБА_4 23 листопада 2021 року виписав у ДП «Семенівкарайагролісгосп» дрова в кількості 2,6 м.3, сплатив за них 509 грн. 34 коп. та отримав товарно-транспортну накладну №570143, у подальшому він поїхав до лісу та перевіз до свого дому дрова згідно накладної. 29 листопада 2021 року ОСОБА_4 приїхав на своєму автомобілі ГАЗ у лісовий масив біля с. Миколаївка Новгород-Сіверського району, де знайшов три повалені дерева сосни та берези, без коренів, стволи яких лежали на землі. Він розпиляв їх та завантажив до свого автомобіля, далі його помітили працівники ДПСУ, які викликали поліцію. Дані обставини, крім пояснень ОСОБА_4 , також підтверджуються поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Згідно пояснень ОСОБА_7 , який працює старшим майстром участку №1 ДП «Семенівкарайагролісгосп», до нього та його підлеглих ОСОБА_4 з приводу виписування дров не звертався.

29 листопада 2021 року старшим слідчим Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 , без ували слідчого судді було проведено огляд автомобіля ГАЗ 2705 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , в виявлено дрова породи сосна та береза, бензопилу марки «Stihl» MS 180 та товарно-транспортну накладну серії ЧАА №570143 від 23 листопада 2021 року.

За вказаним фактом 30 листопада 2021 року було розпочато кримінальне провадження №0000355 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

Частиною першою статті 185 КК України передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Предметом вказаного кримінального проступку є майно, що характеризується сукупністю певних ознак, а саме: юридичною, економічною, соціальною та фізичною.

Юридична ознака майна вказує на те, що право на майно належить власнику на законній підставі і він здійснює свої повноваження по володінню, використанню та розпорядженню майном як власним.

Економічна ознака вказує на те, що майно завжди має мінову і споживчу вартість, тобто здатне задовольняти матеріальні і інші, пов`язані з ними потреби людини. Вираженням вартості предмета є його грошова оцінка, тобто ціна, яка становить сутність вартості.

Соціальна ознака предмета кримінальних правопорушень означає, що ці предмети створені працею людини, є її результатом і як такі мають певну значущість (цінність) для людини і суспільства.

Фізична ознака свідчить про те, що майно це предмети матеріального світу: речі, гроші, цінні папери, документи, що є еквівалентом вартості, якими можна заволодіти, які можна вилучити, привласнити, спожити, пошкодити, знищити, тощо. Різновидом такого майна визнається електрична та теплова енергія.

Матеріали, додані до клопотання, не містять доказів того, що стволи повалених дерев, відокремлених від пня природнім способом, які ОСОБА_4 лише підібрав, розпиляв та завантажив до свого автомобіля для подальшого власного використання в якості дров, є майном в розумінні статті 185 КК України та відповідно предметом даного кримінального проступку, зокрема що дані стволи дерев відповідають таким ознакам майна, як соціальна, економічна та юридична.

Зокрема, слідчому судді не надано доказів того, що ці стволи належать певній фізичній, юридичній особі, або ж державі Україна (юридична ознака), що вони мають мінову і споживну вартість (економічна ознака), а також, що вони створені працею людини, є її результатом та мають певну значущість (цінність) для людини і суспільства (соціальна ознака).

Також слідчий суддя зазначає, що згідно статті 65 Лісового кодексу України (далі ЛК України) використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

Частиною першою статті 66 ЛК України визначено, що громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності, а також за згодою власника в лісах приватної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Згідно частини першої статті 67 ЛК України у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: 1) заготівля деревини; 2) заготівля другорядних лісових матеріалів; 3) побічні лісові користування; 4) використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт. Дані види спеціального використання лісових ресурсів проводиться згідно частини першої статті 69 ЛК України за спеціальним дозволом лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно.

За змістом статті 70 ЛК України заготівля деревини здійснюється при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, що проводяться в стиглих і перестійних деревостанах, а та також під час здійснення лісогосподарських заходів, не пов`язаних з використанням лісових ресурсів (поліпшення якісного складу лісів), та під час проведення інших заходів (розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв`язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо).

Під заготівлею другорядних лісових матеріалів згідно частини першої статті 72 ЛК України слід розуміти заготівлю живиці, пнів, лубу та кори, деревної зелені, деревних соків.

До побічних лісових користувань згідно частини першої статті 73 ЛК України належить заготівля сіна, випасання худоби, розміщення пасік, заготівля дикорослих плодів, горіхів, грибів, ягід, лікарських рослин, збирання лісової підстилки, заготівля очерету.

Зі змісту наведених вище положень законодавства вбачається, що збирання відокремлених від пня природнім способом стовбурів дерев не є заготівлею деревини в розумінні статті 70 ЛК України, заготівлею другорядних лісових матеріалів в розумінні статті 72 ЛК України, побічним лісовим користуванням в розумінні статті 73 ЛК України та використанням корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт. Відповідно дана діяльність не належить до спеціального використання лісових ресурсів і як наслідок не потребує спеціального дозволу.

Вказане вище у свою чергу свідчить про відсутність доказів того, що вчинене ОСОБА_4 діяння взагалі містить ознаки кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

З наведених вище підстав ухвалою слідчого судді від 02 грудня 2021 року у задоволенні клопотання дізнавача про надання дозволу на проведення огляду належного ОСОБА_4 транспортного засобу було відмовлено.

Згідно частини першої статті 131 КПК України арешт майна є один із заходів забезпечення кримінального провадження.
Пунктом 1 частини третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно частини першої статті 170 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки в ході судового розгляду дізнавачем не доведено, щодії ОСОБА_4 , які полягали у збиранні відокремлених від пнів природнім способом стовбурів дерев для їх подальшого використання в якості дров, містять ознаки кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність дізнавачем необхідності накладення арешту на майно, вилучене у ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження №0000355, а саме: автомобіль ГАЗ 2705 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , дрова різної довжини та діаметру дерев сосна і береза, бензопилу марки «Stihl» MS 180 та товарно-транспортну накладну серії ЧАА №570143 від 23 листопада 2021 року. Відповідно у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання дізнавача СД Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, внесене у рамках кримінального провадження №0000355 - відмовити.
Копії ухвали вручити дізнавачу та власнику майна, роз`яснивши їм, що відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна, відносно якого внесено клопотання, у вказаний строк з моменту вручення йому копії, безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1