УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 1-3/05
провадження № 51-5648ск21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року про повернення його заяви щодо перегляду вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня

2005 року за виключними обставинами,
встановив:
Як убачається з оскарженого судового рішення, Апеляційний суд Дніпропетровської області вироком від 06 січня 2005 року засудив ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених пунктами «а», «з», «и», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 215-3 Кримінального кодексу України

(в редакції 1960 року), ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187,

ст. 257, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (в редакції Закону 2001 року),

та на підставі частин 1, 4 ст. 70, частин 1, 2 ст. 71 Кримінального кодексу України

до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Верховний Суд України ухвалою від 04 жовтня 2005 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2005 року залишив без змін.
За ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року повернуто засудженому ОСОБА_4 заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2005 року за виключними обставинами для звернення до належного суду першої інстанції, оскільки заява не підлягає розгляду

в цьому суді апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначеного судового рішення та призначення розгляду провадження за його заявою

в суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу та додану до неї копію судового рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України

(далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Главою 34 КПК визначено підстави та порядок здійснення провадження за виключними обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
Згідно зі ст. 460 КПК учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК заява про перегляд рішення за виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
За змістом ст. 33 КПК кримінальне провадження у першій інстанції здійснюють місцеві загальні суди, а також Вищий антикорупційний суд, в апеляційній інстанції відповідні апеляційні суди, а також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду, у касаційній інстанції Верховний Суд.

Відповідно до ч. 5 ст. 33 КПК кримінальне провадження за виключними обставинами здійснюється з підстав, визначених пунктами 1, 3 ч. 3 ст. 459 цього Кодексу, судом, який ухвалив рішення, що переглядається, а з підстави, визначеної п. 2 ч. 3 ст. 459 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.
За приписами ч. 1 ст. 466 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом протягом двох місяців з дня її надходження згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
За положеннями вказаного Кодексу розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції здійснюють виключно місцеві (районні) суди. Натомість суди апеляційної інстанції здійснюють свої повноваження лише щодо перегляду рішень, постановлених судами першої інстанції, у випадках, передбачених законом.
Як убачається з копії наданого рішення, Апеляційний суд Дніпропетровської області, ухвалюючи вирок 06 січня 2005 року стосовно ОСОБА_4 , діяв як суд першої інстанції на підставі повноважень, передбачених Кримінально-процесуальним кодексом України у редакції 1960 року (далі КПК у редакції 1960 року).
У зв`язку з прийняттям у 2012 році нової редакції КПК, згідно із положеннями ч. 1 ст. 33 цього Кодексу апеляційні суди втратили повноваження суду першої інстанції і наразі позбавлені можливості здійснювати кримінальне провадження про перегляд за виключними або нововиявленими обставинами вироків, постановлених ними як судами першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 466 КПК і ухвалювати рішення, передбачені

ст. 467 цього Кодексу, а отже розгляд заяви особи, засудженої вироком апеляційного суду, повинен відбуватись у суді першої інстанції за місцем вчинення злочину.
Таким чином, вирішення Вінницьким апеляційним судом на підставі положень КПК

в редакції 2012 року питань, пов`язаних із переглядом вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2005 року, постановленого ним у порядку КПК

у редакції 1960 року як судом першої інстанції, за виключними обставинами суперечило б правилам інстанційної підсудності, визначеним статтями 33 і 463 чинного КПК.
Тому Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 30 вересня 2021 року обґрунтовано повернув заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2005 року стосовно нього для звернення до належного суду першої інстанції.
При цьому суд апеляційної інстанції, враховуючи положення статей 3234, ч. 1

ст. 463 КПК, у своєму рішенні зазначив, що у зв`язку зі зміною чинного законодавства України, на сьогодні апеляційні суди діють виключно як суди апеляційної інстанції, тому Дніпровський апеляційний суд не вправі проводити судовий розгляд за правилами, передбаченими для кримінального провадження в суді першої інстанції, відповідно до

ст. 466 КПК, у тому числі вирішувати питання щодо відкриття провадження за заявою.
Вказане узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду, викладеною

в ухвалах від 29 березня 2021 року (провадження № 51-9418ск18), від 10 лютого

2020 року (провадження № 51-616ск20), від 02 червня 2020 року (провадження

№ 51-2603ск20), від 17 червня 2021 року (провадження № 51-1643ск18), від 18 березня 2021 року (провадження № 51-6452ск18), від 19 січня 2021 року (провадження

№ 51-5639ск20), а також постановах від 27 лютого 2019 року (провадження

№ 51-1852км18), від 24 лютого 2021 року (провадження № 51-3786км20), від 17 травня 2018 року (провадження № 51-1342км18).
З огляду на те, що на підставі чинного КПК апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості розглянути по суті заяву засудженого ОСОБА_4 , адже такий розгляд має здійснювати виключно місцевий суд, а рішення про її повернення не позбавляє заявника права звернення із заявою до суду першої інстанції, доводи скаржника про необхідність призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції не можна визнати обґрунтованими.
Таким чином, викладені в ухвалі апеляційного суду мотиви повернення заяви засудженого є обґрунтованими. Вважати ці висновки неправильними чи сумнівними підстав немає.
Враховуючи наведене, істотних порушень норм права, які відповідно до ст. 412 КПК безумовно тягнуть за собою скасування оскарженої ухвали, колегія суддів не вбачає.
З приводу зобов`язання Дніпровського апеляційного суду визначити інший суд

для розгляду заяви про перегляд за виключними обставинами вироку стосовно ОСОБА_4 , то колегія суддів не вбачає підстав для вирішення зазначеної вимоги, оскільки така виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених

ст. 436 КПК.
Зазначене не позбавляє процесуального права ОСОБА_4 звернутися з відповідною заявою про перегляд вироку стосовно нього за виключними обставинами до суду першої інстанції за місцем вчинення злочину.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня

2021 року про повернення його заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2005 року стосовно нього за виключними обставинами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3