Єдиний унікальний номер 227/3898/20
Номер провадження 11-кп/804/312/22
У Х В А Л А

Іменем України

01.02.2022р. колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача Залізняк Р.М.,

суддів Круподері Д.О., Смірнової В.В.,

при секретарі судового засідання Ситніку Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області в режимі відеоконференції з Першим апеляційним адміністративним судом в м.Краматорську апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2021р., яким обвинуваченого

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Староварварівка Олександрівського району Донецької області, який зареєстрований АДРЕСА_1 , мешкає АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна,

за участю обвинуваченого ОСОБА_1

захисника Гур?єва В.М.,

прокурора Вікторова В.В.,

в с т а н о в и л а :

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2021р. обвинуваченого ОСОБА_1 (далі-обвинувачений) визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

На зазначений вирок суду обвинуваченим подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений:

- зазначає, що судом не враховано, що він щиро розкаявся у вчиненому, переоцінив своє відношення до життя та став на шлях виправлення, з 13.08.2021р. працює у ТОВ «Транслогістгруп» м.Слов?янськ, за місцем роботи характеризується позитивно, одружився та дружина його вагітна; крім того, вважає, що до обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ч.2 ст.66 КК України слід віднести його особу, яка раніше не судима;

- прохає вирок змінити в частині призначеного йому покарання та призначити йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, позицію прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого та прохав залишити вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинуваченого визнано винуватим у тому, що він 04.11.2019р. в нічну пору доби, знаходячись у м. Краматорську Донецької області, вступив у злочинну змову із особою щодо, якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, спрямовану на викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, та, не розподіляючи між собою ролей, направились автомобілем у м.Білозерське Добропільського району Донецької області. Після чого, 04.11.2019р. приблизно о 03-00 год. Обвинувачений разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, знаходячись в гаражному масиві, розташованому напроти буд. АДРЕСА_3 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому зняв навісний замок та шляхом віджиму відкрили ворота гаражу, яким користується потерпілий ОСОБА_2 , та проникли до його приміщення, звідки викрали музичний центр торгової марки «Samsung» моделі «МАХ-В420». Заволодівши майном та отримавши його у своє повне розпорядження, обвинувачений разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на суму 424,83 грн., таким чином, вчинивши таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, 14.12.2019р. у нічну пору доби обвинувачений, знаходячись у м.Краматорську Донецької області, вступив у злочинну змову із особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, спрямовану на повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь та, не розподіляючи між собою ролей, направились автомобілем у м.Білозерське Добропільського району Донецької області. Після чого, 14.12.2019 р. приблизно о 02-00 год., обвинувачений разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, находячись в гаражному масиві, розташованому біля буд. АДРЕСА_3 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому, шляхом віджиму відкрили ворота гаражу, яким користується потерпілий ОСОБА_3 та проникли до його приміщення, звідки викрали компресор автомобільний «300 PSI 2069КРА». Заволодівши майном та отримавши його у своє повне розпорядження, обвинувачений разом із особою, щодо якої виділені матеріали кримінального провадження у окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 230,37 грн., вчинивши, таким чином, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, 29.12.2019р. у нічну пору доби обвинувачений, знаходячись у м.Краматорську Донецької області, вступив у злочинну змову із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, спрямовану на повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь та, не розподіляючи між собою ролей, направились автомобілем у м.Білозерське Добропільського району Донецької області. Після чого, 29.12.2019р. приблизно о 02-00 год., обвинувачений разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, знаходячись в гаражному масиві, розташованому вул. Фестивальній м.Білозерське Донецької області, маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому, шляхом віджиму, відкрили ворота гаражу № НОМЕР_1 , яким користується потерпілий ОСОБА_4 та проникли до його приміщення, звідки повторно викрав лазерний рівень «Intertool» моделі «МТ-3009» вартістю 923,07 грн., та мобільний телефон «Nokia» моделі «222 (RM-1136) вартістю 349,83 грн. Заволодівши майном та отримавши його у своє повне розпорядження, обвинувачений разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1272,09 грн., вчинивши, таким чином, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, 23.01.2020р. у нічну пору доби обвинувачений, знаходячись у м. Краматорську Донецької області, вступив у злочинну змову із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, спрямовану на повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь та, не розподіляючи між собою ролей, направились автомобілем у м.Білозерське Добропільського району Донецької області. Після чого, 23.01.2020р. приблизно о 03-00 год., обвинувачений разом із особою, щодоо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, знаходячись в гаражному масиві, розташованому неподалік буд. АДРЕСА_4 , маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому зняв навісний замок та шляхом віджиму відкрили ворота гаражу, яким користується потерпіла ОСОБА_5 та проникли до його приміщення, звідки повторно викрав набір головок торгової марки «Єрмак». Заволодівши майном та отримавши його у своє повне розпорядження, обвинувачений разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 293,44 грн., вчинивши, таким чином, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, 18.03.2020р. у нічну пору доби обвинувачений, знаходячись у м.Краматорську Донецької області вступив у злочинну змову із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, спрямовану на повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь та, не розподіляючи між собою ролей, направились автомобілем у м.Білозерське Добропільського району Донецької області. Після чого, 18.03.2020р. приблизно о 02-00 год., обвинувачений разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, знаходячись в гаражному масиві, розташованому біля буд. АДРЕСА_5 , маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому, шляхом віджиму, відкрили ворота гаражу, яким користується потерпілий ОСОБА_6 та проникли до його приміщення звідки викрали зварювальний напівавтомат «Kaiser Welding» моделі «MAG-175R». Заволодівши майном та отримавши його у своє повне розпорядження, обвинувачений, разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2626,60 грн., вчинивши, таким чином, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, охвачену попередньою злочинною змовою обвинувачений з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, спрямовану на повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь та, не розподіляючи між собою ролей, в той же день, 18.03.2020р. приблизно о 04-00 год., обвинувачений разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, знаходячись в гаражному масиві, розташованому неподалік будинку АДРЕСА_5 , маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому зняв навісний замок та шляхом віджиму відкрили ворота гаражу, яким користується потерпілий ОСОБА_7 та проникли до його приміщення, звідки повторно викрав набір голівок торгової марки «Супутник-2». Заволодівши майном та отримавши його у своє повне розпорядження, обвинувачений, разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 457,22 грн., вчинивши, таким чином, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто у кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, 06.05.2020р. у нічну пору доби обвинувачений, знаходячись в м. Краматорську Донецької області, вступив у злочинну змову із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, спрямовану на повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь та, розподіливши між собою ролі, направились автомобілем у м. Добропілля Добропільського району Донецької області. Після цього, 06.05.2020р. у приблизно о 04-00 год., обвинувачений разом із собою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_6 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав велосипед «Avanti Dakar», який належить потерпілому ОСОБА_8 , вартістю 1086,28грн. Заволодівши майном та отримавши його у своє повне розпорядження, обвинувачений разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1086,28 грн., вчинивши, таким чином, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Крім того, 08.06.2020р. у нічну пору доби обвинувачений, знаходячись у м. Краматорську Донецької області вступив у злочинну змову із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, спрямовану на повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь та, розподіливши між собою ролі, направились автомобілем у м.Добропілля Добропільського району Донецької області. Після чого, 09.06.2020р. приблизно о 01-30 год. обвинувачений разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, знаходячись у під`їзді №2 у буд. АДРЕСА_7 , маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав велосипед «Avanti» моделі «Smart», який належить потерпілій ОСОБА_9 , вартістю 4891,33 грн. Заволодівши майном та отримавши його у своє повне розпорядження, обвинувачений, разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 4891,33 грн., вчинивши, таким чином, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Крім того, 10.08.2020р. у нічну пору доби обвинувачений, знаходячись у м. Краматорську Донецької області, вступив у злочинну змову із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, спрямовану на викрадення чужого майна і звернення його на свою користь та, не розподіляючи між собою ролей, направились автомобілем у м. Добропілля Добропільського району Донецької області. Після чого, 10.08.2020р. приблизно о 03-00 год., обвинувачений разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, знаходячись в гаражному масиві, розташованому по вул. Залізничній м. Добропілля, Донецької області, маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому демонтував декілька шлакоблоків у задній стіні гаражу, яким користується потерпілий ОСОБА_10 та через даний отвір проник до його приміщення звідки викрали електронасос побутовий відцентрований БЦ 1.1-18-У 1.1. Заволодівши майном та отримавши його у своє повне розпорядження, обвинувачений, разом із особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені у окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 716,67 грн., вчинивши, таким чином, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, 26.08.2020р. у вечірню пору доби обвинувачений, знаходячись у м. Краматорську Донецької області, вступив у злочинну змову із невстановленою під час досудового розслідування особою, спрямовану на викрадення чужого майна і звернення його на свою користь та не розподіляючи між собою ролей направились автомобілем марки «Део-Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 у м. Білицьке Добропільського району. Після чого, 27.08.2020р. приблизно о 01-00 год. обвинувачений разом із невстановленою під час досудового розслідування особою, знаходячись в гаражному масиві біля буд.№31 по вул. Харківській м. Білицьке, Донецької області, маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого лому зняв навісний замок та шляхом віджиму відкрили ворота гаражу, що належить потерпілому ОСОБА_11 та проникли до його приміщення, де побачили мотоцикл моделі «МИНСК 3112» марки «ММВЗ» д.н.з. НОМЕР_3 червоного кольору, під час чого у них виник злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом. Після цього, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що за вчинення злочину настане кримінальна відповідальність, та діючи умисно, повторно, пересвідчившись, що за ними ніхто не спостерігає, викотили мотоцикл моделі «МИНСК 3112» марки «ММВЗ» д.н.з. НОМЕР_3 із гаражу та за допомогою надання прискорення мотоциклу ОСОБА_1 завів його двигун та зник з місця вчинення злочину, спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток у розмірі 4324,00 грн. таким чином, вчинивши незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням до приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Як видно з апеляційної скарги обвинуваченого, фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України не оскаржуються, обвинувачений не згодний тільки з призначеним йому покаранням, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2021р. тільки в межах апеляційних вимог.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції правильно призначив покарання обвинуваченому у межах санкцій встановлених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 Особливої частини Кримінального Кодексу України.

При цьому суд першої інстанції на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, з яких відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 185 відноситься до нетяжкого злочину, злочини , передбачені ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України відносяться до тяжких злочинів, при цьому врахував їх індивідуальний ступінь та дав цьому оцінку у вироку.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має неповну середню освіту (9 класів), станом на час розгляду справи одружений, дружина вагітна, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліку лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога м. Краматорськ Донецької області з 21.08.2018р. з діагнозом «вживання наркотичних речовин зі шкідливими наслідками для організму, перебуває у розшуку в Краматорському міському військовому комісаріаті за рішенням призовної комісії від 24.11.2017р. за місцем реєстрації характеризується задовільно, працевлаштований згідно трудового договору від 13.08.2021р. в ТОВ « Транслогістгруп» м.Слов?янськ Донецької області, за місцем роботи характеризується позитивно; також врахував обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття обвинуваченого у вчиненні вказаних вище злочинів, активне сприяння в їх розкритті, а саме участь в проведенні слідчих експериментів, добровільна видача працівникам поліції викраденого майна, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, він щиро розкаявся у вчиненому, переоцінив своє відношення до життя та став на шлях виправлення, з 13.08.2021р. працює у ТОВ «Транслогістгруп» м.Слов?янськ Донецької області, за місцем роботи характеризується позитивно, що він одружився та його дружина вагітна; крім того, вважає що до обставин, що пом`якшують його покарання відповідно до ч.2 ст.66 КК України слід віднести його особу, яка раніше не судима та до нього можливо застосувати вимоги ст. 69 КК України, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки зазначені вище дані про особу обвинуваченого були враховані судом при призначенні йому покарання, та крім цього застосування ст. 69 КК України є правом суду, а не його обов`язком.

Доводи апеляційної скарги захисника, що вирок суду підлягає зміні через невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, та щодо призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, то на думку суду апеляційної інстанції, вони є також неслушними з огляду на таке.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію між визначеним судом (хоча й у межах відповідної санкції статті) видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначено, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання, а також зважаючи на принцип індивідуалізації покарання.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості звільнення особи від покарання з випробуванням. Однак така дискреція надана лише в межах установлених законом. Отже, суд, реалізуючи свої повноваження, має навести правові підстави та переконливі мотиви, які є достатніми для постановлення рішення.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижуть увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З системного аналізу кримінального закону слідує, що для досягнення пропорційності між злочином та покаранням основним чинником, який має братися до уваги під час визначення виду та міри покарання за злочин, є ступінь його тяжкості та небезпечності. При призначенні покарання судам слід прагнути до справедливості та пропорційності, а будь-які винятки з цієї мети мають бути належним чином обґрунтовані.

Враховуючи обставини, які свідчать про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив нетяжкий та два тяжкі злочини проти власності та проти безпеки руху та експлуатації транспорту, неможливість його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства, суд апеляційної інстанції, зважаючи на положення закону України про кримінальну відповідальність, кримінального процесуального закону, дійшов до висновку, що при призначенні обвинуваченому покарання застосування положень ст. 75 КК України неможливе.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при визначенні обвинуваченому виду та розміру покарання обвинуваченому врахувано суспільну небезпеку вчинених злочинів, спосіб та характер вчинення обвинуваченим злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, а саме обвинуваченого визнано винуватим у вчиненні дев`яти епізодів крадіжок, у тому числі із проникненням до іншого приміщення та одного епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом, наявність десяти потерпілих від злочинних діянь обвинуваченого, також судом враховувано розмір завданих обвинуваченим збитків, які не відшкодовані, особу обвинуваченого, якийна обліку у лікаря-психіатра не перебуває та перебуває на обліку у лікаря-нарколога м.Краматорськ Донецької області з 21.08.2018р. з діагнозом «вживання наркотичних речовин зі шкідливими наслідками для організму», перебуває у розшуку в Краматорському міському військовому комісаріаті Донецької області за рішенням призовної комісії від 24.11.2017р., за місцем проживання характеризується задовільно, працює за трудовим договором з 13.08.2021р. в ТОВ «Транслогістгруп» м.Слов?янськ Донецької області, за місцем роботи характеризується позитивно, станом на час розгляд справи одружився, дружина вагітна, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття у вчиненні вказаних вище злочинів та активне сприяння в їх розкритті, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого та призначив обвинуваченому покарання в умовах ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкціями ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, та мінімальних межах санкції ч.2 ст. 289 КК України, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередженням вчинення ним нових злочинів та відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого з цього приводу є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що суд законно та обґрунтовано дійшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні йому покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі та, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, та підстав для пом`якшення покарання та застосування положень ст.ст. 69,75 КК України не вбачається.

Таким чином вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого, є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим рішенням.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 418 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2021р., яким обвинуваченого ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна, залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2021р., яким обвинуваченого ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді: