Справа № 466/9479/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/55/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючої ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2020 року про відмову в задоволенні спільного клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, -

за участю прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_6

встановила:

ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні спільного клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_6 .
Згідно ухвали, 01.12.2020 адміністрація Личаківської виправної колонії № 30 у Львівській області та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з спільним клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відносно засудженого ОСОБА_6 .
Мотивуючи своє рішення, суддя суду першої інстанції, зокрема, вказав, що з наданої характеристики та довідки вбачається, що ОСОБА_6 в даній справі засуджений за умисний тяжкий злочин, повязаний з незаконним обігом наркотиків. До того призначення покарання відбувалося з застосуванням ст.69 КК України: нижче від найнижчої межі встановленої в санкції частини статті. За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 перебуваючи під вартою з 04.05.2018 в УВП (№12) м. Івано-Франківськ порушення вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. У державну установу «Личакiвська виправна колонія (№30)» засуджений ОСОБА_6 прибув 11.05.2019 та з червня 2019 року і на час розгляду клопотання працевлаштований на підприємстві установи «дільниця виготовлення електромереж» (цех №2). Так, за час відбування покарання в установі порушення вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи п`ять разів заохочувався. З довідки на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що згідно вироку від 31.01.2019 Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області значиться стягнення на користь держави витрат за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 3860 грн. При цьому працюючи на підприємстві, кошти на відшкодування заборгованості за проведення експертизи не перераховує.
Також зазначив, що останні чотири заохочення засуджений отримав у 2020 році впродовж січня-жовтня. Перебуваючи під вартою півтора року: з травня 2018 і до жовтня 2019 року поведінка засудженого була посередньою.
Крім цього судом першої інстанції враховано, що при розгляді спільного клопотання, що ОСОБА_6 засуджений за тяжкий злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотиків з застосуванням при призначенні покарання ст.69 КК України, до закінчення відбування покарання залишилося 02 роки 04 місяці 03 дні, що є значним терміном, не відшкодовано збитків державі.
На дану ухвалу засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за час відбування ним покарання скарг та порушень з його сторони не було, за сумлінну працю, охайність та виконання всіх норм у нього є п`ять заохочень. Вказує, що є одруженим, має на утриманні малолітніх дітей. Наголошує, що став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора про безпідставність апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув певну частину призначеного строку покарання.
Верховний Суд України в постанові Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року вказує, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 у даній справі засуджений за умисний тяжкий злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотиків. До того призначення покарання відбувалося з застосуванням ст.69 КК України: нижче від найнижчої межі встановленої в санкції частини статті. За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 перебуваючи під вартою з 04.05.2018 в УВП (№12) м. Івано-Франківськ порушення вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. У державну установу «Личакiвська виправна колонія (№30)» засуджений ОСОБА_6 прибув 11.05.2019 та з червня 2019 року і на час розгляду клопотання працевлаштований на підприємстві установи «дільниця виготовлення електромереж» (цех №2). Так, за час відбування покарання в установі порушення вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи п`ять разів заохочувався. З довідки на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що згідно вироку від 31.01.2019 Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області значиться стягнення на користь держави витрат за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 3860 грн. При цьому працюючи на підприємстві, кошти на відшкодування заборгованості за проведення експертизи не перераховує.
На переконання колегії суддів, приймаючи рішення суд першої інстанції підставно врахував, що ОСОБА_6 останні чотири заохочення отримав у 2020 році впродовж січня-жовтня. Перебуваючи під вартою півтора року: з травня 2018 і до жовтня 2019 року поведінка засудженого була посередньою.
При цьому, щодо покликань апелянта стосовно відсутності відносно нього скарг та порушень з його сторони, не свідчить про те, що він довів своє виправлення. На переконання колегії суддів, вказане засудженим, є недостатнім підтвердженням можливості продовження процесу виправлення за умови застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегіясуддів,

постановила:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні спільного клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_4