Справа № 755/2119/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0005941 від 02.12.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Думенки Хмельницького району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, який працює в ТОВ «Юніттранс» водієм міжнародних перевезень, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 02.12.2020 , приблизно о 10 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем «DAF FT ХF 105.410», р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. П. Усенка зі сторони вул. І. Сергієнка в напрямку вул. Г. Хоткевича в м. Києві, на яку він мав намір виїхати виконавши маневр правого повороту.

В цей час по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу руху вищевказаного автомобіля «DAF FT ХF 105.410», р.н. НОМЕР_1 , проїзну частину вул. Г.Хоткевича переходив пішохід ОСОБА_7 . Під час руху ОСОБА_3 , допустив порушення вимог п.п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п.п. 10.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 16.2: на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху збоку водія ОСОБА_3 , виявились в тім, що він керуючи технічно справним автомобілем «DAF FT ХF105.410», р.н. НОМЕР_1 , під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував габарити керованого ним транспортного засобу, виконуючи маневр повороту праворуч на вул. Г. Хоткевича, не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля аж до повної зупинки, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , який переходив проїзну частину вул. Г. Хоткевича по нерегульованому пішохідному переходу,

внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході напроти будівлі № 18 по вул. Г. Хоткевича в м. Києві скоїв наїзд на останнього. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17 год. 30 хв. помер в приміщенні КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3. Так, смерть ОСОБА_7 настала від тупої травми тазу та лівої нижньої кінцівки з множинними переломами кісток скелета та ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку крововтрати та шоку, а ушкодження спричинені йому, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинно- наслідковому зв`язку з настанням смерті постраждалого.

Порушення вимог пунктів п.п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п.п. 10.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся показавши, що 02.12.2020 , приблизно о 10 год. 10 хв., він керував технічно справним автомобілем «DAF FT ХF 105.410», р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. П. Усенка зі сторони вул. І. Сергієнка в напрямку вул. Г. Хоткевича в м. Києві на яку він мав намір виїхати виконавши маневр правого повороту. В цей час по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу руху автомобіля проїзну частину вул. Г.Хоткевича переходив пішохід ОСОБА_7 . Він під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував габарити керованого ним транспортного засобу, виконуючи маневр повороту праворуч на вул. Г. Хоткевича, не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля аж до повної зупинки, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину вул. Г. Хоткевича по нерегульованому пішохідному переходу. Внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході напроти будівлі № 18 по вул. Г. Хоткевича в м. Києві скоїв наїзд на останнього.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який одружений, працює, за місцем роботи та проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, уперше притягається до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

От же, з огляду на грубість порушення ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, суд також вважає за доцільне застосувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль «DAF FT ХF 105.410», р.н. НОМЕР_1 - залишити у володінні власника.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 3759 грн. 45 коп. за проведення експертиз( №СЕ-19/111-20/60154-ІТ від 18.01.2021 року та №СЕ-19/111-21/316-ІТ від 13.01.2021 року) на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1