Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/249/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2021, якою частково задоволено клопотання слідчого та стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Йосипівка, Улянівського району, Кіровоградської області, громадянки України, з середньо спеціальною освітою, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу торговим представником, раніше не судимої,
підозрювану у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 229, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 229 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з 09.06.2021 до 04.08.2021, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на неї обов`язків передбачених ст. 194 КПК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2021 року, частково задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з 09.06.2021 до 04.08.2021, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, проте недоведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатньості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж застава для запобігання встановленого ризику, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо, виключно, застосувавши запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб строком до 04.08.2021 з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що ухвала є незаконною у частині застосування підозрюваній запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000352 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.229, ч.2 ст.15 ч.3 ст.229 КК України.

У ході досудового розслідування встановлені фактичні дані, які дають підстави вважати, що у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , яка на підставі ст. 63 КК України надавати покази відмовилася. Разом з тим, безпосередньо під час судового засідання, вона повідомила, що ніякого відношення до вчиненого не має.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.229, ч.3 ст.27 ч.2 ст.15 ч.3 ст.229 КК України підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України, доказами.

Таким чином ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні ряду умисних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України, віднесені до категорії особливо тяжких, максимальна відповідальність за які передбачена у виді штрафу від 10 тисяч до 15 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років або без такого.

Метою застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу, саме у вигляді застави є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібрані у справі докази та можливе покарання у разі доведення її провини, свідчить про те, що ОСОБА_8 може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, з метою викривлення їх свідчень; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Всупереч п.2 ч.1 ст.194 КПК України слідчим суддею не прийнято до уваги вказані доводи, не враховано те, що застосований до ОСОБА_8 найм`якіший запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не є співмірним з тяжкістю кримінальних правопорушень, не здатний запобігти вказаним ризикам та не забезпечить її належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки.

Також не надано належної оцінки сукупності всіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень у зв`язку з корисливою спрямованістю, заподіяної протиправними діями шкоди, можливістю вчинення інших правопорушень та можливістю продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється.

Таким чином, прокурор вважає, що рішення слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є невмотивованим та незаконним.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка частково підтримала подану апеляційну скаргу, а саме просила застосувати заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підозрювану та її захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частиною 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язується встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім обставин, визначених у ст.177 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження за клопотанням слідчого є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.229, ч.3 ст.27 ч.2 ст.15 ч.3 ст.229 КК України.

Також, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя належним чином з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, встановив, що виключних обставин для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваної, не можуть слугувати виключною та самостійною підставою для застосування такого запобіжного заходу, як застава.

Так, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя, відмовляючи в обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у вигляді застави, дійшов обґрунтованих висновків про недоведеність обставин, за яких застосування менш суворих запобіжних заходів є неможливим.

Також слідчий суддя належним чином врахував, вагомість наявних доказів про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, її вік, стан здоров`я, тяжкість покарання, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, утриманців, постійного місця роботи, позитивної характеристики, що вказує на сталість соціальних зв`язків.

Крім того, відсутні докази, що за наявності сталих соціальних зв`язків буде уникати слідства та суду, за час проведення досудового розслідування. Проте, сам факт підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального, не є підставою для тримання особи під домашнім арештом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подане слідчим клопотання не відповідає вимогам співмірності, оскільки від застосування запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваної не залежить ефективність, повнота та всебічність проведення досудового розслідування. Передбачені ст. 177 КПК України ризики, не досягнули того ступеня, які б переконливо вказували на неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж зазначений слідчим у клопотання. .

Отже, з огляду на наведене, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, з урахуванням її процесуальної поведінки, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який також зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Разом з цим, для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклав на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи прокурора щодо неврахування судом тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваній кримінальних правопорушень та ймовірність призначення їй суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення її від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу не ґрунтуються на матеріалах справи. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України.

При цьому, слід зауважити, що прокурором апеляційному суду не надано будь-яких даних про те, що підозрювана, після застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, порушила умови вказаного запобіжного заходу і не дотримувалася покладених на неї обов`язків, прибула в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи прокурора та сторони захисту про те, що слідчий суддя помилково відніс злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 до особливо тяжких злочинів є слушними, проте на переконання колегії суддів, такий висновок слідчого судді не вплинув на правильність вирішення клопотання по суті, а тому не може бути підставою для скасування вказаного судового рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2021, якою стосовно підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4