Дата документу Справа № 937/9405/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/9405/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/57/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, який не одружений, не працює, має середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
22 лютого 2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. 16 травня 2014 року звільнений за відбуттям строку покарання;
09 грудня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 28 серпня 2018 року звільнений з ДУ «Оріхівська виправна колонія №88», за відбуттям строку покарання;
28 жовтня 2019 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, 75,76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробувальним терміном 2 роки;
28 липня 2020 року Мелітопольського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.185 КК України, на даний час триває судовий розгляд,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Прокурор Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2020 року, якою клопотання старшого слідчого Мелітопольського відділу поліції ГУ Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002820, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, задоволено частково та застосовано до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною покидати місце мешкання цілодобово у межах строку досудового розслідування, без застосування електронних засобів контролю, тобто до 15 лютого 2021 року включно, з покладенням певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не доведена необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя дійшов висновку, що запобігти ризикам, на які посилається прокурор, а це переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що клопотання слідчого обґрунтовано наявністю декількох ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, та обставинами, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні, на його думку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Під час досудового слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені замаху на вчинення тяжкого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Окрім цього, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, судимості за вчинені злочини не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, інкримінований злочин вчинив в період іспитового строку, що дає підстави вважати, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 вчинить інший злочин. Однак, вказаний факт слідчим суддею залишено поза увагою.

Таким чином, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотність покарання за його вчинення, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а відсутність стійких соціальних зав`язків, постійного місця роботи свідчить про можливість підозрюваного ОСОБА_6 без перешкод залишити своє місце проживання, що перешкодить кримінальному провадженню.

Також, судом при винесенні рішення не прийнятий до уваги той факт, що у Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області відносно ОСОБА_6 розглядається обвинувальний акт за ч.2 ст.185 КК України, однак ОСОБА_6 на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин проти власності. Вказаний факт підтверджує ризик того, що знаходячись на свободі, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 не має офіційного місця роботи, в зв`язку з чим не має постійного джерела доходів та засобів до існування, стійких соціальних зв`язків, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинить інші кримінальні правопорушення з метою подальшого збагачення.

Саме ці обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, але судом не враховані всі наведенні у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, у зв`язку з чим безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, є беззаперечні та достатні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 17 грудня 2020 року надійшло клопотання старшого слідчого Мелітопольського відділу поліції ГУ Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002820, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 14 грудня 2020 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, шляхом відчинення замка вхідних дверей до будинку АДРЕСА_2 , проник до вказаного житлового будинку, що є житлом.

Знаходячись у приміщенні вказаного будинку, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 приготував для подальшого таємного викрадення майно, яке належало потерпілому ОСОБА_10 , а саме: ланцюжок із срібла 925 проби довжиною 50 см. вартістю 1500 грн, із хрестиком із срібла 925 проби вартістю 1000 грн, загальною вартістю 2500 гривень; спрей-аерозоль сльозогінної та подразнюючої дії «Сакура» вартістю 150 грн; сковороду із тефлоновим покриттям діаметром 25 см вартістю 700 грн; 2 упаковки саморізів для монтажу гіпсокартона в кількості 500 штук в кожній упаковці, вартістю 200 грн за кожну упаковку на загальну суму 400 грн; З упаковки саморізів для монтажу деревини розміром 4,8x102 в кількості 250 штук в кожній упаковці, вартістю 100 грн за кожну упаковку на загальну суму 300 грн; сокиру-колун з рукояткою червоного кольору вагою 4 кг вартістю 400 грн; металеву форму для виготовлення кондитерських виробів вартістю 100 грн; навушники Panasonic синьо-чорного кольору вартістю 100 грн; електричну плиту марки «CR-1S2400M» 230V/50Hz помаранчево-чорного кольору вартістю 800 грн,однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, т.я. в момент збирання речей, які ОСОБА_6 намагався таємно викрасти, та які належать потерпілому ОСОБА_10 , він був затриманий на місці події свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 міг завдати потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 5450 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України.

14 грудня 2020 року о 20 годині 27 хвилин ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України, строк затримання закінчується 17 грудня 2020 року о 20 годині 27 хвилин.

15 грудня 2020 року о 17 годині 10 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочині), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчиненого злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження: заявою потерпілого ОСОБА_10 про вчинений злочин; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколами огляду місця події; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколами впізнання особи потерпілим ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; речовими доказами, вилученими в ході досудового розслідування.

Крім того встановлено, що в теперішній час підозрюваний ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, 23 липня 2020 року слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду ОСОБА_14 підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обвинувальний акт за даним фактом знаходиться на розгляді у Мелітопольському міськрайонному суді. Однак, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став і вчинив аналогічний злочин. Вказаний факт підтверджує ризик того, то знаходячись на свободі, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий вважає, що існують наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст.176, ч.2 ст.177, ст.178, ст.183 КПК України слідчий вважає, що запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, неможливо при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою строком на 60 діб.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим
покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вказані висновки суду ґрунтуються на відомостях, що містяться в наявних доданих до клопотання матеріалах та ніким не оспорюються.
В той же час, суддя вказав на те, що прокурором та слідчим доведено лише обставини, передбачені п.п.2,1 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п.3 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам.
При цьому, слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю, сестрою та племінником, тобто має достатньо міцні соціальні зв`язки, за місцем мешкання характеризується позитивно, про порушення своїх процесуальних обов`язків підозрюваним слідчий та прокурор не повідомили.
З врахуванням викладеного слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою - у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді і вважає, що обраний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.
При апеляційному розгляді не встановлено даних, які свідчили би про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи перешкоджає кримінальному провадженню будь-яким чином.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність висновків слідчого судді не спростовують, отже підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Крім того, досудове розслідування вже завершено та обвинувальний акт у провадженні направлений до суду.
Тому, в подальшому питання щодо запобіжного заходу має вирішуватися судом першої інстанції у встановленому законом порядку.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2020 року, якою клопотання старшого слідчого Мелітопольського відділу поліції ГУ Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002820, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, задоволено частково та застосовано до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною покидати місце мешкання цілодобово у межах строку досудового розслідування, без застосування електронних засобів контролю, тобто до 15 лютого 2021 року включно, з покладенням певних обов`язків, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4