Справа № 215/5078/19
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001153 від 23.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чкаловка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, який має малолітню дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України не судимого,
ВСТАНОВИВ:

У 2017 році у невстановлені день, місяць та час, в невстановленому місці ОСОБА_4 , не маючи права керування транспортним засобом та не маючи водійського посвідчення, всупереч постанови Кабінету міністрів України від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», вирішив придбати підроблений документ, а саме: посвідчення водія на власне ім`я з метою його подальшого використання.

Для реалізації цієї мети ОСОБА_4 у 2017 році у невстановлені день, місяць та час через мережу Інтернет знайшов оголошення про виготовлення та придбання документів із зазначенням контактного номеру, та зателефонувавши на нього в телефонній розмові домовився з невстановленою особою про виготовлення на його ім`я підробленого посвідчення водія.

Після цього, діючи з прямим умислом, направленим на отримання підробленого документа, а саме: посвідчення водія, у 2017 році у невстановлені день, місяць та час ОСОБА_4 через мережу Інтернет надіслав невстановленій особі фотокартку з власним зображенням та свої анкетні дані.

Потім у 2017 році у невстановлені день, місяць та час ОСОБА_4 за попередньою домовленістю із невстановленою особою прибув до відділення «Нова пошта», де отримав посилку із підробленим посвідченням водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , при отриманні якої здійснив готівковий розрахунок на суму 6500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, залишив дане посвідчення у себе та в подальшому почав його використовувати для можливості керування транспортними засобами.

23.07.2019 о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи при собі підроблене посвідчення водія, будучи зупиненим за кермом автомобіля на автомобільній дорозі по вул. Спартака, 1 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, під час перевірки в останнього водійського посвідчення, пред`явив поліцейському патрульної поліції м. Кривого Рогу ОСОБА_6 завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке нібито видане ТСЦ 8042 МВС України на його ім`я і таким чином використав завідомо підроблений документ.

Ці умисні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.
Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив суду, що дійсно у 2017 році в зв`язку з тим, що йому терміново знадобилося посвідчення водія, а на його оформлення потрібен був час, він через мережу Інтернет знайшов оголошення про можливість виготовлення вказаного посвідчення та скористався цим, придбавши вказане посвідчення. Коли його зупинила поліція, то виявила, що надане ним посвідчення водія, не відповідає вказаним у ньому даним. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення і він не оспорює фактичні обставини скоєного, учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду відсутні сумніви в добровільності позицій сторін.

Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Відповідно до висновку експерта №28/2.3/1000 від 14.08.2019 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїми характеристиками не відповідає встановленому зразку (бланкам посвідчень водія, виготовленим на Поліграфічному комбінаті «Україна», зразка 2017 року).

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги досліджені надані суду докази, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч.4 ст.358 КК України у використанні завідомо підробленого документа.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому, а також висновки досудової доповіді органу пробації.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття у скоєному.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як високий та ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Дані, що характеризують особу обвинуваченого, свідчать, що він відповідно до ст.89 КК України є таким, що не має судимості, одружений, має на утриманні малолітню дитину, у нього є постійне місце проживання. Також суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та становить середню небезпеку для суспільства.

Призначаючи обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах розміру, встановленого у санкції інкримінованої статті, суд вважає що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів та відповідатиме цілям застосування покарання, передбачених ч.2 ст.50 КК України.

Питання розподілу процесуальних витрат судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що направлено до ДНДЕКЦ МВС України за адресою: м. Київ, вул. Велика Окружна, 4 для перевірки та постановки на облік знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів №28/2.3/1000 від 14.08.2019 у сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 коп..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: