Справа № 682/2676/19
Провадження № 1-кп/675/6/2021
У Х В А Л А
"11" травня 2021 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100від 19.02.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4, 355 ч.2, 146 ч.3 КК України, та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.263 ч.1, 353 ч.1, 355 ч.2, 146 ч.3 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України.
Так, відповідно до обвинувального акта, житель м.Славута Хмельницької області ОСОБА_7 вирішив збагатитися, шляхом примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, поєднаним з насильством до потерпілого ОСОБА_6 , а саме до поновлення своїх корпоративних прав та відшкодування заподіяної шкоди.
Розуміючи, що самотужки він не зможе примусити потерпілого виконати цивільно-правові зобов`язання, ОСОБА_7 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, залучив до вчинення злочину мешканців міста Києва - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , вступивши в попередню змову з останніми. В подальшому, домовившись про зустріч в м.Славута Хмельницької області, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в невстановленому місці придбали вогнепальну зброю та на автомобілі останнього «Мерседес-Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , 17.02.2015 року приїхали в м. Славута, де зустрілися з ОСОБА_7 .
Того ж дня, під час зустрічі в готелі «Ковчег», що знаходиться в с.Крупець Славутського району Хмельницької області по вул.Б.Хмельницкого, 2-а на автомобільній дорозі "Славута - Нетішин" (Р05), ОСОБА_7 повідомив іншим учасникам вказаної групи про невиконання громадянином ОСОБА_6 цивільно-правових зобов`язань, передбачених рішенням Славутського міськрайонного суду №2/2214/995/2012 від 09.04.2013 року та в подальшому рішенням Апеляційного суду Хмельницької області №22-ц/792/6/14 за його позовом. Разом з тим, повідомив, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 не бажає виконувати цивільно-правові зобов`язання, виникла необхідність незаконно примусити останнього до виконання зобов`язань та розповів про місце перебування потерпілого, маршрут його руху тощо.
Так, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на примушування потерпілого ОСОБА_6 до виконання цивільно-правових зобов`язань, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, на яку не мають ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, шляхом вчинення ряду протиправних дій, спрямованих на вимогу виконати цивільно-правові зобов`язання, з погрозою фізичного насильства над потерпілим та застосуванням щодо останнього такого насильства, 18.02.2015 року, в ранковий час, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на автомобілі «Мерседес - Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхали до відділення «Приватбанку», що знаходиться за адресою: вул.Шевченка, 6 в м. Славута Хмельницької області, неподалік місцевого ринку.
Припаркувавши зазначений автомобіль, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вийшли з салону автомобіля і в цей час до них підійшов ОСОБА_7 . Після цього, усі четверо пішли в напрямку ринку. Близько 10:50 год. цього ж дня, перебуваючи на ринку, що по провул. Робітничому, 1 в м.Славута Хмельницької області, ОСОБА_7 вказав іншим учасникам групи на особу потерпілого ОСОБА_6 , який перебував на території ринку та спілкувався зі своїми знайомими.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , згідно розробленого напередодні злочинного плану, перебуваючи на території вказаного ринку, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, демонструючи предмет, ззовні схожий на автоматичну зброю АКС-74У, яка знаходилася в ОСОБА_8 , підкорили волю потерпілого ОСОБА_6 та позбавили останнього можливості вільно пересуватися. Після цього, висунули вимогу останньому у примусовому виконанні цивільно-правових зобов`язань, визначених рішеннями суду за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 та інших, повідомивши, що у разі невиконання їх вимог, до потерпілого буде застосоване фізичне насильство.
З метою підтвердження серйозності своїх намірів та погроз, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , застосовуючи фізичне насильство, яке проявилося в нанесенні одного удару рукою ОСОБА_9 в голову та одного удару ногою ОСОБА_8 в праву ногу, повели потерпілого з території ринку до автомобіля «Мерседес - Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 . Слідом за ними, згідно розробленого плану, пішов ОСОБА_7 , спостерігаючи за даними подіями та контролюючи процес поміщення потерпілого в автомобіль. ОСОБА_10 в цей час залишився на території ринку, з метою закінчення спільного злочинного умислу, спрямованого на примушування ОСОБА_6 до виконання цивільно-правових зобов`язань та стримування знайомих потерпілого, щоб останні не змогли йому допомогти.
Підійшовши до зазначеного вище автомобіля «Мерседес - Бенс», ОСОБА_9 та ОСОБА_8 силоміць, всупереч волі ОСОБА_6 , посадили останнього в автомобіль на заднє сидіння та всупереч волі останнього утримували його в салоні певний період часу. Далі, коли до автомобіля підійшов ОСОБА_10 , учасники даної групи узгодили між собою подальший план дій, який полягав у тому, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на автомобілі останнього поїдуть у зазначене ОСОБА_7 місце, а саме до території колишнього тваринницького комплексу, що знаходиться в с.Крупець Славутського району Хмельницької області, а ОСОБА_7 під`їде до них пізніше на власному автомобілі. ОСОБА_9 в свою чергу залишиться в м. Славута та буде вживати заходи щодо невтручання у їх злочинні дії правоохоронних органів.
В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та, всупереч своєї волі потерпілий ОСОБА_6 , на автомобілі «Мерседес - Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , поїхали з вказаного місця в напрямку автовокзалу та виїзду з міста Славута в сторону міста Нетішин Хмельницької області на автомобільну дорогу «Славута-Нетішин» (Р05). Перебуваючи в автомобілі, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , продовжили погрожувати фізичною розправою потерпілому та вимагати в останнього виконання цивільно-правових зобов`язань згідно вказаних вище рішень суду за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 та інших.
В подальшому, приїхавши до території колишнього тваринницького комплексу, що неподалік с.Крупець Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_8 зупинив автомобіль неподалік лісу. Через деякий час, до вказаного місця на автомобілі «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , до них під`їхав ОСОБА_7 . Після цього, потерпілому наказали вийти з автомобіля.
Перебуваючи за межами автомобіля, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , погрожуючи фізичним насильством, демонструючи предмет, ззовні схожий на автоматичну зброю АКС-74У, який знаходився в ОСОБА_8 та застосовуючи фізичне насильство до потерпілого ОСОБА_6 , яке проявилося в нанесенні ударів руками та ногами по тулубу потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні правого променево-зап`ясного суглобу, синця лівої підлопаточної ділянки спини, які відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, продовжили вимагати в останнього виконання зобов`язань, змушуючи написати боргові розписки та встановивши строк їх виконання.
Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змусили потерпілого ОСОБА_6 сприймати їх погрози як реальні. Побоюючись за своє життя та здоров`я ОСОБА_6 вимушено погодився на незаконні вимоги останніх.
Також, органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується, крім іншого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.353 КК України.
Так, відповідно до обвинувального акта житель м.Славута Хмельницької області ОСОБА_7 вирішив збагатитися шляхом примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, поєднаним з насильством до потерпілого ОСОБА_6 , а саме до поновлення своїх корпоративних прав та відшкодування заподіяної шкоди.
Розуміючи, що самотужки він не зможе примусити потерпілого виконати цивільно-правові зобов`язання, ОСОБА_7 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, залучив до вчинення злочину мешканців міста Києва - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , вступивши в попередню змову з останніми. В подальшому, домовившись про зустріч в м.Славута Хмельницької області, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в невстановленому місці придбали вогнепальну зброю та на автомобілі останнього «Мерседес - Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , 17.02.2015року приїхали в м.Славута, де зустрілися з ОСОБА_7 .
Того ж дня, під час зустрічі в готелі «Ковчег», що знаходиться в с.Крупець Славутського району Хмельницької області по вул.Б.Хмельницкого, 2-а на автомобільній дорозі "Славута - Нетішин" (Р05), ОСОБА_7 повідомив іншим учасникам вказаної групи про невиконання громадянином ОСОБА_6 цивільно-правових зобов`язань, передбачених рішенням Славутського міськрайонного суду №2/2214/995/2012 від 09.04.2013 року та в подальшому рішенням Апеляційного суду Хмельницької області №22-ц/792/6/14 за його позовом. Разом з тим, повідомив, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 не бажає виконувати цивільно-правові зобов`язання, виникла необхідність незаконно примусити останнього до виконання зобов`язань та розповів про місце перебування потерпілого, маршрут його руху тощо.
З метою реалізації задуманого, 18.02.2015 року, близько 10:00 год., ОСОБА_9 перебуваючи в м.Славута, переслідуючи на меті самовільне привласнення владних повноважень та звання службової особи, з метою полегшення заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою вжиття заходів щодо невтручання у його злочинні дії правоохоронних органів, зайшовши в кабінет начальника Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області, що за адресою: Хмельницька область, м.Славута, вул.Козацька, 33, представився працівником Департаменту внутрішньої безпеки МВС України та повідомив про проведення оперативних заходів на території м.Славута. Запевнивши керівника міліції у наявності у нього владних повноважень та звання службової особи, ОСОБА_9 вийшов з приміщення Славутського РВ та разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 на автомобілі «Мерседес - Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , поїхали до ринку м.Славута.
Прибувши на зазначений ринок, зустрівши потерпілого ОСОБА_6 , для подальшого примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, не маючи владних повноважень і звання службової особи, умисно представився працівником міліції, насправді таким не являючись, чим ввів в оману останнього та інших осіб, які перебували на ринку та намагалися перешкодити протиправним діям щодо ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_9 , перебуваючи біля потерпілого, з метою видати себе за працівника міліції і подальшого введення в оману потерпілого та інших осіб, повторно наголосив, що він являється працівником міліції, запевнивши ОСОБА_6 та інших осіб, що він дійсно є працівником міліції. В подальшому, потерпілий ОСОБА_6 та інші особи, сприймаючи ОСОБА_9 , як працівника міліції, перестали чинити опір останньому.
Таким чином, ОСОБА_9 вчинив всі дії для доведення злочину до кінця, при цьому реалізував злочинний намір, направлений на самовільне присвоєння владних повноважень та звання службової особи, поєднаного із вчиненням суспільно-небезпечних дій.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та їх захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 звернулися до суду із клопотаннями про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених за вищевказаними епізодами злочинної діяльності та закриття кримінального провадження у цій частині у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з моменту вчинення ними кримінальних правопорушень минули строки давності, передбачені ст.49 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 проти задоволення вказаних клопотань не заперечував.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення даних клопотань, оскільки з часу вчинення обвинуваченими вказаних кримінальних правопорушень минули строки давності.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п.п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Відповідно до ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Частиною 3 статті 49 КК України встановлено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Положеннями ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.355 КК України, у вчиненні 18.02.2015 року якого обвинувачуються ОСОБА_7 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.353 КК України, у вчиненні 18.02.2015 року якого обвинувачується ОСОБА_9 , відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, за яке передбачене покарання, в тому числі, у виді обмеження волі.

Протягом 3 років з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.353 КК України, а також протягом 5 років з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, обвинувачені нового злочину не вчинили.

На даний час, з дня вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень сплило більше 6 років.

Також, суд не вбачає підстав обрахунку строків, встановлених ч.1 ст.49 КК України, з врахуванням положень ч.2 вказаної статті, адже з матеріалів справи не встановлено фактів ухилення обвинувачених від досудового розслідування або суду.

Так, згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Водночас матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення обвинуваченими будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повістка про виклик до слідчого була направлена 05.04.2019 року, ОСОБА_10 08.04.2019 року. Постанови про оголошення розшуку вказаних обвинувачених слідчим були винесені 04.04.2019 року, водночас, доказів вручення їм винесених 03.04.2019 року та направлених поштою повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених за вищезазначеними епізодами злочинної діяльності на підставі ст.49 КК України є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а дане кримінальне провадження у цій частині відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-286, 350, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.355 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000100 в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, закрити у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_13 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 355 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000100 в частині обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, закрити у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_12 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 355 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000100 в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, закрити у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_12 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.353 та ч.2 ст.355 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000100 в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.353, ч.2 ст.355 КК України, закрити у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3