Дата документу 08.02.2021
Справа № 334/1860/20
Провадження № 1-кп/334/364/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження внесено до ЄРДР за № 0000595 від 18.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, учня 9 класу ЗОШ №22, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17 лютого 2020 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи перед кіоском розташованим на зупинці громадського транспорту «Дніпроелектро» по вулиці Щасливій (біля будинку 15) в м. Запоріжжя, разом з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , випадково зустріли раніше невідомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт.

В ході конфлікту ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , заздалегідь не домовляючись між собою, змусили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відійти один від одного на певну відстань, на якій вони не бачили один одного. Таким чином, ОСОБА_8 з ОСОБА_7 зайшли за кіоск розташований на зупинці громадського транспорту «Дніпроелектро» по вулиці Щасливій в м. Запоріжжя, у той час неповнолітній ОСОБА_4 залишився з ОСОБА_9 на тому ж місці. Через декілька хвилин неповнолітній ОСОБА_4 пішов за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і за рогом кіоску побачив на землі лежачого ОСОБА_8 у якого з кишені виднівся мобільний телефон.

Неповнолітній ОСОБА_4 , діючи за раптово виниклим умислом, направленим на напад з метою заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_8 та наніс останньому приблизно три-чотири удари руками по тулубу і голові, внаслідок чого ОСОБА_8 втратив свідомість.

Після чого, ОСОБА_4 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_8 , який без свідомості лежав біля кіоску, продовжуючи свій злочинний намір, з метою власного збагачення, з кишені забрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , IMEP2 НОМЕР_2 , вартістю 3699 гривень, в силіконовому чохлі чорного кольору, із встановленою сім-картою мобільного оператора «Водафон» - НОМЕР_3 , та сім-картою мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_4 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, тим самим відкрито, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, заволодів майном ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, що дійсно він заволодів мобільним телефоном потерпілого, та щиро розкаявся в скоєному.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 зазначила, що її син давав свої пояснення вільно, без тиску, суду пояснила, що про обставини скоєного сином кримінального правопорушення вона дізналася від правоохоронних органів, куди її запросили, син у скоєному кається, сумує за тим, що сталося, просить призначити не суворе покарання.
Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим, провина ОСОБА_4 в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення у судовому засіданні, які є належними та допустимими, а саме:
протоколом огляду місця події від 17.02.2020 року, об`єктом огляду була ділянка території за адресою: АДРЕСА_2 , та з фототаблицями до протоколу (а.с. 84-98);
протоколом огляд речей від 18.02.2020 року, предметом оглядубув мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , IMEP2 НОМЕР_2 , в силіконовому чохлі чорного кольору, із встановленою сім-картою мобільного оператора «Водафон» - НОМЕР_3 , та сім-картою мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_4 (а.с. 101);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2020, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_8 впізнав хлопця (ОСОБА_4 ), на фото №3 (а.с.104-105);
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2020, відповідно до якого, ОСОБА_9 впізнав хлопця (ОСОБА_4 ), на фото №2 (а.с.108-109);
протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.02.2020, затриманий ОСОБА_4 (а.с. 3-115);
висновком експерта №226 від 18.02.2020 року судової-медичної експертизи, відповідно до якого визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_8 неможливо. (а.с. 118-119);
висновком експерта №216/к від 06.04.2020 року судової-медичної експертизи, відповідно до якого тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_8 , кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. (а.с. 120-122);
протоколом проведення слідчого експерименту від 28.02.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_8 (а.с. 123-124);
протоколом проведення слідчого експерименту від 28.02.2020 року за участю ОСОБА_9 (а.с. 129-132);
протокол огляду від 08.04.2020, предметом огляду є DVD-R диск із відеозаписами (а.с. 137-139);

протокол огляду від 09.04.2020, предметом огляду є DVD-R диск із аудіо-записом за повідомленням ОСОБА_10 (а.с.144-145);

протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_11 (а.с. 148-150);
висновком судово-психіатричної експертизи №125 від 18.03.2020 року , відповідно до якого ОСОБА_4 2004 р.н., в період здійснення інкримінованого йому діяння ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв. Він міг не в повній мірі (обмежено) віддавати собі звіт в своїх діях і керуватися ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с. 191-198).

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.187КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч.1 ст.187 КК України відносяться до тяжкого злочину.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у ст. 65-67 КК України, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
ОСОБА_4 є неповнолітнім, раніше не судимий, зазначене кримінальне правопорушення скоїв у неповнолітньому віці, має постійне місце проживання, навчається в школі, за місцем навчання характеризується посередньо, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах, свою вину в вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся, заподіяну шкоду потерпілому відшкодовано, шляхом повернення вилученого майна.
Відповідно Акту обстеження матеріально-побутових умов родини вбачається, що неповнолітній має належні умови проживання, мешкає з матір`ю та молодшою сестрою у трикімнатній квартирі, сусіди характеризують неповнолітнього позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суду надана досудова доповідь щодо неповнолітнього ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 9, 12 Закону України «Про пробацію», з якої вбачається, що, приймаючи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, характеристику з навчального закладу, недостатній контроль за поведінкою неповнолітнього з боку матері, а також середній рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення, сектор ювенальної пробації м. Запоріжжя вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе, але з покладенням на неповнолітнього обов`язку виконати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 , враховуючи обставини вчиненого, його відношення до скоєного, визнання ним вини та щире каяття, а також враховуючи позицію прокурора, який просив суд призначити покарання із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75, 104 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст.. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , IMEP2 НОМЕР_2 , в силіконовому чохлі чорного кольору, із встановленою сім-картою мобільного оператора «Водафон» та сім-картою мобільного оператора «Київстар», який належить потерпілому ОСОБА_8 та переданий йому на відповідальне зберігання залишити за належністю;

газовий балончик сіро-чорного кольору з маркування «Терен-4», змив рідини бурого кольору - що передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, порядковий номер №1763 в книзі обліку №1 - знищити;

мобільний телефон «Prestigio» в корпусі чорного кольору із встановленою сім-картою мобільного оператора «МТС» - НОМЕР_5 , ключ від дверей, 10 пакетиків цукру, спінер, запальничку, які належать обвинуваченому ОСОБА_4 та передані на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, порядковий номер №1762 в книзі обліку №1 - повернути ОСОБА_4

пристрій складений з болтів та гайок, який належить обвинуваченому ОСОБА_4 та передано на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, порядковий номер №1762 в книзі обліку №1 - знищити.

компакт-диски, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1