Справа № 761/6698/21
Провадження № 1-кс/761/4733/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616від 16.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 поштовим зв`язком звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616 від 16.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна, а саме: автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 на автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; НОМЕР_4 , ключ від автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яке було виявлено та вилучено 15 лютого 2021 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616 від 16.02.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 15 лютого 2021 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 14-Б, співробітниками патрульної поліції зупинено автомобіль марки «Пежо» моделі «307», р.н. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та під час перевірки вказаного авто, виявлено можливі ознаки підробки номеру кузова.

15 лютого 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події, за участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за добровільної згоди останнього, вилучено автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 на вказаний автомобіль та ключ від вказаного автомобіля.

Відповідно до офіційного вебсайту Головного сервісного центру МВС України, під час здійснення перевірки свідоцтва про реєстрацію ТЗ за вхідними даними « НОМЕР_3 » зазначено, що за даним свідоцтвом про реєстрацію ТЗ зареєстровано автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», 2004 року випуску, дата першої реєстрації 24.01.2019, VIN: НОМЕР_4 , чорного кольору.

Окрім того, відповідно до підсистеми «Гарпун» Інформаційного порталу Національної поліції України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.08.2020 введено орієнтування на автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із зазначенням у фабулі «двійник».

16.02.2021 інспектором сектору дізнання відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві, враховуючи, що вказане майно можливо являється засобом кримінально протиправних дій, які зберегли на собі сліди, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, винесено постанову про визнання речовим доказом автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 на автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; НОМЕР_4 , ключа від автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Враховуючи зазначене прокурор вважає, що вилучене майно є засобом вчинення кримінального проступку, та беручи до уваги, що на даний час існує реальна загроза передачі чи продажу вказаного транспортного засобу, з метою досягнення об`єктивної істини по справі та збереження його як речового доказу по справі, а також проведення ряду експертиз, звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт вказаного майна.

Прокурор ОСОБА_3 , будучи завчасно та належним чином повідомленим про час та дату судового розгляду, в судове засідання не з`явився. У письмовій заяві, яку подав через канцелярію суду, просив розгляд клопотання про арешт майна проводити без його участі.

Володілець вилученого майна ОСОБА_4 будучи завчасно та належним чином повідомленою про час та дату судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. На електронну пошту суду від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна у відсутність прокурора та володільця вилученого майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, встановлено, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616 від 16.02.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

15 лютого 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події, за участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за добровільної згоди останнього, вилучено автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 на вказаний автомобіль та ключ від вказаного автомобіля.

16.02.2021 інспектором сектору дізнання відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві винесено постанову про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України є кримінальним проступком, відповідно до якого встановлено особливий порядок досудового розслідування, передбачений Главою 25 КПК України.

У відповідності до ч.2 ст. 298 КПК України досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Встановлено, що будь-яких обмежень щодо можливості застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна вказана глава не містить.

Відповідно до ст.300 КПК України, для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, слідчим суддею не встановлено будь-яких перешкод для вирішення питання про арешт майна у кримінальному провадженні, яке здійснюється щодо проступків, в той же час здійснення судового контролю з боку слідчого судді при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження сприятиме дотриманню прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Стаття 16 КПК України передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Приймаючи до уваги все вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, доводи прокурора щодо необхідності проведення відповідної експертизи транспортного засобу, обґрунтованість існування ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, фактичні обставини кримінального провадження, матеріали якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, а саме: автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 на автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; НОМЕР_4 , ключ від автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яке було виявлено та вилучено 15 лютого 2021 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на майно, яке 15 лютого 2021 року було вилучено в ході огляду місця події, а саме на: автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 на автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; НОМЕР_4 , ключ від автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Також, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 298, 300, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616від 16.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

-свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 на автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , НОМЕР_4 ;

-ключ від автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «307», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ,

яке було виявлено та вилучено 15 лютого 2021 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1