ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/345/21 Справа № 202/7222/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 0000703 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровську, громадянина України, працюючого монтажником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -
за участю секретаря ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби до 17 квітня 2021 року, з покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період часу з 22 години до 06 години наступного дня; заборонити ОСОБА_6 спілкуватись з свідками та іншими підозрюваними по кримінальному провадженню визначеними слідчим, прокурором; здати на зберігання до відповідної установи паспорти, документи, які дають змогу перетину державного кордону України.
Слідчий суддя, як вбачається з ухвали, встановив наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки на час розгляду клопотання не встановлено коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення. Разом з цим, слідчий суддя встановив, що існування ризиків, визначених пунктами 1, 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки щодо ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді від 21 грудня 2020 року застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, строк дії якої закінчився, за період застосованого запобіжного заходу підозрюваний добросовісно виконував покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та з`являвся на розгляд клопотання слідчого. При цьому, слідчий суддя встановив відсутність доведення у клопотанні належними доказами того яким чином підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він не є працівником ПрАТ ДТРЗ та не має доступу до документів підприємства.

В апеляції:
- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. В апеляційній скарзі зазначається на залишення поза увагою слідчого судді того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити активні дії з метою знищення, спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Звертається увага в апеляційній скарзі на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 та інші підозрювані вчинили активні дії шляхом спілкування зі свідками щодо знищення речей і документів, які мають значення у провадженні, внаслідок чого невстановленими особами внесено зміну в документацію, а саме карти вимірювань моторно - осьових підшипників і товщини зуба шестерні, у яких відображено дані щодо шестерні які встановлені на тепловозі, однак вони фактично знаходилися у ОСОБА_11 дома, їх вилучили працівники поліції в ході обшуку. Внесення виправлень до документів призвело до неможливості оперативного встановлення органом досудового розслідування місцезнаходження тепловозів, на яких не встановлено нові шестерні. Також, указується на те, що активні дії підозрюваних у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_6 призвели до того, що посадовими особами ПрАТ ДТРЗ станом на 19.02.2021 не проведено повну інвентаризацію майна та не надано органу досудового розслідування точну суму збитків.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників, які просили відмовити в задоволенні апеляції прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий.

За матеріалами долученими до клопотання, 21 вересня 2020 року до ЄРДР за № 0000703 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

18 грудня 2020 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
10 лютого 2021 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000703 до шести місяців, тобто до 18 червня 2021 року.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані в їх сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Перевіряючи доведеність заявлених в клопотанні прокурора ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя не знайшов їх підтвердження, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки судом першої інстанції встановлено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року було вже застосовано запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строк дії якої на даний час закінчився та за час дії вказаного запобіжного заходу, підозрюваний добросовісно виконував покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України та самостійно з`явився на розгляд клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що свідчить про відсутність ризику переховуватись від слідства та суду.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо недоведеності ризиків, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Колегія суддів, у даному випадку враховує також, що ОСОБА_6 не є працівником ПрАТ ДРТЗ, та не має доступу до документів, і прокурор ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не надав доказів та не навів переконливих доводів про причетність підозрюваного ОСОБА_6 до внесення змін до документації невстановленими особами ПРАТ ДТРЗ, на що посилається прокурор в апеляції, та також не надав і не навів переконливих доводів яким іншим чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Проте, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є підтвердженим, оскільки на даний час не встановлено коло всіх осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, що надає підстави вважати про ймовірність впливу з боку ОСОБА_6 на свідків.

Отже, для запобігання зазначеного ризику, враховуючи, що ОСОБА_12 раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, а також його процесуальну поведінку під час дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, який діяв до 15 лютого 2021 року включно, слідчий суддя дійшов висновку, про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічний час доби з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

З наведеного, висновок слідчого судді про недоведеність стороною обвинувачення обставин, що застосування менш тяжкого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобігання визначених ризиків, на думку колегії суддів є обґрунтованими.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки таке рішення в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім і необхідним для запобігання визначеного судом ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, за наведених обставин, доводи прокурора в апеляції на те, що оскаржувала ухвала суду є необґрунтована та висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Сама по собі тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, та тяжкість можливого покарання, як на це посилається прокурор в апеляції, не є виключними і достатніми обставинами для підтвердження неможливості застосування до ОСОБА_12 при вказаних обставинах більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів також зважає на те, що відмова в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосування до нього більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

З врахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів наведених прокурором в апеляції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 0000703 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4