Провадження № 1-кп/686/700/21
09 березня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України,-
13.09.2018, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перелізши через паркан, потрапив, до приміщення що за адресою АДРЕСА_2 , де прийняв рішення про вчинення крадіжки.
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власників та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу невстановленого в ході досудового розслідування предметом навісного замка вхідних дверей приміщення, яке розташоване на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , проник у середину де, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу із полиці приміщення викрав грошові кошти в сумі 800 грн., мобільний телефон марки «Нокіа 112», IMEI якого в ході досудового розслідування не встановлено, вартістю 250 грн., сумку із мідними дротами, вагою 4 кг., вартістю 130 гривень за кілограм, загальною вартістю 520 грн., після чого залишив місце вчинення злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 , завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1570 гривень.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
13.09.2018, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні, яке розташоване на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , куди проник з метою вчинення крадіжки, помітивши на полиці документи ОСОБА_7 прийняв рішення про їх крадіжку.
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами, скориставшись відсутністю власників та переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_9 діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу із полиці викрав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , серії ВАА та номером НОМЕР_1 , талон до посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , серії БКЕ номером НОМЕР_2 , трудову книжку на ім`я ОСОБА_7 , яка видана 23.11.1986 серії НОМЕР_3 , паспорт громадянина України ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 , виданий 14.02.2002 Красилівським РВ УМВС України в Хмельницькій області, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні паспортом та іншими важливими особистими документами, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.
Окрім цього, 27.06.2018, близько 06 год. 30 хв., ОСОБА_9 , перебував в дворі будинку за адресою АДРЕСА_3 , де, спілкуючись з малознайомим йому ОСОБА_6 , помітив у руках останнього мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy S8+ SM-G9550», золотистого кольору, після чого в нього виник умисел на заволодіння вказаним мобільним телефоном.
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 попросив зателефонувати із належного ОСОБА_6 мобільного телефону, на що останній погодився та добровільно передав вказаний мобільний телефон для здійснення дзвінка, хоча ОСОБА_9 не мав на меті в подальшому його повертати. Після цього ОСОБА_9 , умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переслідуючи корисливі мотиви, з метою власного збагачення, зловживаючи довірою потерпілого, імітуючи телефонний дзвінок, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «Galaxy S8+ SM-G9550», золотистого кольору, із номером ІМЕІ НОМЕР_5 , вартістю 8236 гривень, у чохлі золотистого кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, із сім-картою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_6 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє та на рахунку якої грошових коштів не було.
В подальшому, ОСОБА_9 залишив місце вчинення злочину та розпорядився вказаним мобільним телефоном на свій розсуд, використовуючи його у власних цілях. Вказаними протиправними діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 8236 гривень.
Своїми умисним діями, які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
11 грудня 2020 року між прокурорами Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_9 в присутності захисника ОСОБА_8 укладена угода про визнання винуватості на таких умовах:
-обвинувачений ОСОБА_9 беззастережно та повністю визнає свою вину у вказаних кримінальних правопорушеннях, щиро розкаюється у вчиненому
-потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не заперечують щодо укладення угоди між прокурором та обвинуваченим;
-сторони погодили призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 185 КК
України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн.;
-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від
відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Про те, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди судом, передбачені ст.473 КПК України, заявили в суді також прокурори і захисник, та просили суд затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України, підстав для відмови в затвердженні угоди не встановлено.
Узгоджена прокурорами і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчинених злочинів,
відомості про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд дійшов висновку - укладену між прокурорами та обвинуваченим ОСОБА_9 угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;
-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.
Доля речових доказів вирішується судом у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Арешт накладений на майно скасувати відповідно до ст. 174 КПК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,-
Укладену 11 грудня 2020 року між прокурорами Хмельницької місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_9 , угоду про визнання винуватості затвердити.
ОСОБА_9 визнати винним у скоєннікримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;
-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.
Речові докази, а саме:
-водійське посвідчення, талон БКЕ НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_7 , трудова книга НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів повернути потерпілому ОСОБА_7 ;
-довіреність ВСЕ 121391, копія паспорта та картка платника податків на ім`я ОСОБА_9 , як передані на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів повернути обвинуваченому ОСОБА_9 .
Арешт накладений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25.09.2018 року на водійське посвідчення, талон БКЕ НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_7 , трудова книга НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та довіреність ВСЕ НОМЕР_9 , копія паспорта та картка платника податків на ім`я ОСОБА_9 скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1