Справа № 752/7657/17
Провадження №: 1-кп/752/250/21
У Х В А Л А

20.04.2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

провівши в приміщенні суду в місті Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 28 ч. 2, 366 ч. 1, 15 ч. 2, 191 ч. 5 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2017 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 28 ч. 2, 366 ч. 1, 15 ч. 2, 191 ч. 5 КК України.

В ході підготовчого судового засідання представник державного обвинувачення прокурор ОСОБА_5 зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає, а тому просив призначити кримінальне провадження за даним обвинувальним актом до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти призначення даного кримінального провадження до судового розгляду та звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувальний акт, у звязку з тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, посилаючись на те, що формулювання обвинувачення є неправильним, обвинувальний акт не містить відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також відсутні дані про потерпілого. Крім того, в обвинувальному акті відсутня дата його складення, а також обвинувальний акт не містить печатки органу прокуратури.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 28 ч. 2, 366 ч. 1, 15 ч. 2, 191 ч. 5 КК України, а саме в тому, що він, будучи службовою особою - директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній Смарт", у період часу з травня по червень 2015 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в місті Києві, діючи за попередньою змовою з групою осіб, та реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном - бюджетними коштами в особливо великих розмірах - шляхом незаконного відшкодування податку на додану вартість, склав офіційні документи, а саме - документи державної податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній Смарт" - 2 податкові декларації з податку на додану вартість за квітень та травень 2015 року, в які вніс завідомо неправдиві відомості про проведення фінансово-господарських операцій з Товариством з обмежною відповідальністю "Вімакс Трейд Груп" щодо придбання конопляної олії, а також заяву про повернення на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній Смарт" № НОМЕР_1 , відкритий у Публічному акціонерному товаристві "КБ Євробанк", суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 3 608 335 гривень, після чого підписав вказані підроблені офіційні документи електронним підписом та подав їх до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва, однак не довів спільний злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинну діяльність було припинено органом досудового розслідування.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 28 ч. 2, 366 ч. 1 та ст. 15 ч. 2, 191 ч. 5 КК України як службове підроблення - внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, складання та видача завідомо неправдивих документів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, та замах на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, вчинений за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Згідно ст. 3 ч. 1 п. 13 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, згідно вимог ст. 110 ч. 4 КПК України є обвинувальний акт, який відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Згідно ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, вирішуючи клопотання захисника про повернення обвинувального акту, суд не приймає його доводи щодо неправильного формулювання обвинувачення, оскільки зміст ст. 291 КПК України розширеному тлумаченню не підлягає і прокурор відповідно до вимог кримінального процесуального закону виклав у обвинувальному акті всі обставини кримінального правопорушення, які він вважав встановленими, і відповідне формулювання обвинувачення, тому суд не вправі в ході підготовчого судового засідання надавати оцінку змісту зазначеним прокурором відомостям у даному процесуальному документі та формулюванню обвинувачення.
Також суд позбавлений можливості надавати будь-яку оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення в ході досудового розслідування, оскільки питання належності, допустимості та взаємозв`язку відповідних доказів для ствердження вини особи у вчиненні кримінального правопорушення вирішується у нарадчій кімнаті при постановленні судового рішення по суті.
Крім того, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту стосовно того, що в обвинувальному акті відсутня дата його складення, а також те, що обвинувальний акт не містить печатки органу прокуратури, оскільки обвинувальний акт, який міститься у матеріалах вказаного кримінального провадження містить дату його складення, а також містить печатку прокуратури.

Однак, суд приймає до уваги доводи сторони захисту щодо порушення вимог ст. 291 ч. 2 пунктів 3, 7 КПК України, оскільки у обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення та відсутні відомості про потерпілого, натомість вказано, що своїми діями ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою, згідно заздалегіть розробленого плану, спрямованого на заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, у вигляді заволодіння коштами державного бюджету в сумі 3 608 335 гривень, намагався відшкодувати вказану суму із державного бюджету, що робить даний обвинувальний акт незрозумілим в першу чергу для обвинуваченого, і як наслідок - порушує його право на захист.

Викладені вище недоліки перешкоджають суду призначити кримінальне провадження до судового розгляду за даним обвинувальним актом, а тому суд надходить до висновку про те, що він підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність з вимогами кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 28 ч. 2, 366 ч. 1, 15 ч. 2, 191 ч. 5 КК України, - повернути прокурору Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

На підставі ст. 376 ч. 3 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3