Провадження № 1-кс/761/9693/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які діють в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Мердокс Інвест» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які діють в інтересах ТОВ «Мердокс Інвест» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2020 у справі № 761/38823/20.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 761/38823/20 в рамках кримінального провадження № 0000934 накладено арешт на майно ТОВ «Мердокс Інвест» (), а саме грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Мердокс Інвест» (код ЄДР 41706436) № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО380805), а також № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528) із забороною відчужувати кошти (в частині видаткових операцій, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплати заробітної плати працівникам, аліментних зобов`язань).

Як зазначено в клопотанні, арешт, накладений на грошові кошти, що належать ТОВ «Мердокс Інвест», є безпідставним і на даний час у застосуванні такого заходу потреби немає, оскільки ані Товариство, ані арештовані грошові кошти не мають жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження за ознаками складу злочину, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ч. 2 ст. 205-1 КК України, оскільки ТОВ «Мердокс Інвест» () є діючим підприємством реального сектору економіки, має виробничі та трудові ресурси, здійснює господарську діяльність відповідно до приписів діючого законодавства України та не є його порушником.

Грошові кошти, розміщені на банківських рахунках є результатом здійснення законної фінансово-господарської діяльності Товариства, а накладення арешту блокує господарську діяльність товариства.

Крім того, адвокати зазначають, з метою щоденного функціонування Товариства та належного йому нерухомого майна ТОВ «Мердокс Інвест» було укладено ряд договорів про надання комунальних послуг (зокрема, договір постачання електричної енергії, договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тощо).

У відповідності до резолютивної частини ухвали Шевченківського районного суду міста Києва арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках Товариства накладено із забороною відчужувати кошти (в частині видаткових операцій, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплати заробітної плати працівникам, аліментних зобов`язань). При цьому, виключення щодо оплати зобов`язань Товариства за договорами про надання комунальних послуг ухвалою слідчого судді не передбачено.

Таким чином, вказане, на думку адвокатів, може призвести до порушення зобов`язань ТОВ «Мердокс Інвест», оскільки у зв`язку з несплатою або несвоєчасною сплатою рахунків за комунальні послуги є ризик їх відключення, що призведе до зупинення підприємницької діяльності товариства.

Разом з цим, при постановлені ухвали Шевченківського районного суду міста Києва слідчим суддею не було враховано також те, що ТОВ «Мердокс Інвест» необхідні грошові кошти на оплату необхідної для виробництва сировини, обслуговування сільськогосподарської та іншої техніки, транспорту тощо.

Окрім того, приміщення в якому розташоване ТОВ «Мердокс Інвест» є орендованим, а у зв`язку із накладенням арешту на рахунки підприємства товариство позбавлено, серед іншого, ще й можливості своєчасно та в повному обсязі виконувати свої зобов`язання за договором оренди.

Таким чином, у зв`язку з арештом грошових коштів, товариство має проблеми щодо виконання зобов`язань за договорами, які забезпечують його щоденне функціонування та належного йому нерухомого майна. Разом з цим, невиконання своїх зобов`язань в передбаченні умовами договорів строки, може призвести до штрафних санкцій і судових спорів.

Крім того, представники товариства зазначили, що ані ТОВ «Мердокс Інвест», ані його посадові особи не мають жодного відношення до кримінального провадження № 0000934. Наразі відсутні будь-які законні підстави для притягнення ТОВ «Мердокс Інвест» () чи його посадових осіб в якості фігурантів у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки жодного відношення до вчинення будь-яких протиправних діянь підприємство очевидно не має. Жодній посадовій особі товариства не повідомлено про підозру в межах цього кримінального провадження.

При цьому, протягом всього періоду здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000934 не було проведено жодних слідчих чи процесуальних дій із працівниками ТОВ «Мердокс Інвест». У зв`язку з наведеним, представники товариства просять скасувати накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 761/38823/20 (провадження № 1-кс/761/23571/20) арешт на майно ТОВ «Мердокс Інвест» (код ЄДР 41706436), а саме грошові кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО380805), а також № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528).

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор, за клопотанням якого накладався арешт, чи інша уповноважена особа органу досудового розслідування, у судове засідання не з`явилися, при цьому від прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява з проханням проводити розгляд клопотання у його відсутності із зазначенням, що він заперечує проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши доводи адвокатів, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУ ДФС у м.Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000934 від 27.05.2020 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 761/38823/20 в рамках кримінального провадження № 0000934 накладено арешт, зокрема, на майно ТОВ «Мердокс Інвест» (), а саме грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Мердокс Інвест» () № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО380805), а також № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528) із забороною відчужувати кошти (в частині видаткових операцій, крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали від 03.12.2020 про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту, з урахуванням тих обставин, що вказана ухвала була предметом апеляційного перегляду.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на грошові кошти, які перебувають на рахунках, зокрема, ТОВ «Мердокс Інвест», слідчим суддею, з огляду на дані досудового розслідування в кримінальному провадженні, було встановлено наявність достатніх правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, а саме те, що грошові кошти на рахунках товариства відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

За вимогами ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Проте, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, прокурором не надано слідчому судді допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів на підтвердження того, що арештоване майно було одержане злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, чи є знаряддям злочину, як і не надано доказів що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок посадових та інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також відсутні підстави для відповідальності підприємства за незаконні дії третіх осіб.

З матеріалів провадження не вбачається, що на момент розгляду вказаного клопотання наявні відомості про те, що ТОВ «Мердокс Інвест» або його посадові особи причетні до вказаного кримінального провадження, в межах якого був накладений арешт, а комусь з посадових осіб повідомлено про підозру, вони є особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільна небезпечне діяння, чи є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна. При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, при накладенні арешту на майно, має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням наведених норм та аналізу наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, слід дійти висновку про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна грошових коштів, які належить на праві власності ТОВ «Мердокс Інвест», враховуючи, що з моменту накладення арешту службовим особам даного товариства не повідомлено про підозру, а також в ухвалі про накладення арешту відсутні посилання на належні та допустимі докази щодо причетності вказаного товариства до кримінального провадження, як б давали підстави для безсумнівного накладення арешту, а також не здійснена оцінка грошових коштів вказаного товариства як речового доказу є сумнівною в розумінні його оцінки в порядку статті 94 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у правомірне володіння ТОВ «Мердокс Інвест» належному йому майном на підставі зазначених обставин.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним ("Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот протии Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші протии Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Приймаючи до уваги наведене, слідчий суддя вважає, що існує правова підстава для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.12.2020 на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Мердокс Інвест» (код ЄДР 41706436) № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО380805), а також № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528).

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.12.2020 у справі № 761/38823/20 (провадження № 1-кс/761/23571/20) на грошові кошти із забороною їх відчуження, які знаходяться на рахунку ТОВ «Мердокс Інвест» () банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО380805), а також № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1