Дата документу 09.04.2021
Справа № 334/3198/19
Провадження № 1-в/334/46/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , інспектора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком суду відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.02.2020 року засудженого Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком суду відносно ОСОБА_5 . У поданні зазначено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком один рік, поклавши на нього виконання обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

05.05.2020 року ОСОБА_5 під особистий підпис було ознайомлено з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом.

Згідно ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України, засудженого було ознайомлено під підпис з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію: 1 та 3 середа кожного місяця.

З метою прогнозу на період іспитового строку щодо вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення органом пробації складено оцінку ризику. Згідно статистичних факторів (історії правопорушень) засуджений має високий ризик скоєння повторного кримінального правопорушення під час іспитового строку. У ході складання індивідуального плану роботи із засудженим виявлені криміногенні потреби, а саме: робота та матеріальне становище. Відповідно до виявлення криміногенних потреб, було складено індивідуальний план роботи з ОСОБА_5 , спрямований на допомогу у відновленні паспорту та працевлаштуванні та/або навчанні.

03.06.2020 року, 17.06.2020 року та 01.07.2020 року засуджений не з`явився для реєстрації до відділу пробації без поважних причин, чим порушив обов`язок, покладений на нього судом. Засудженому винесено застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання.

03.07.2020 року за вих. АДРЕСА_1 відносно гр. ОСОБА_5 було скеровано подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку з ухиленням останнього від відбування покарання відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України та порушенням обов`язку, покладеного на нього судом відповідно до пп.1 п. 1 ст. 76 КК України.
22.09.2020 року ухвалою Ленінського р/с м. Запоріжжя у поданні Дніпровському РВ з питань пробації було відмовлено.
В подальшому засуджений продовжив з`являтися для реєстрації. Проте, вже 18.11.2020 року ОСОБА_5 знову не з`явився для реєстрації без поважної причини, за що йому було винесене попередження. В подальшому засуджений висновків не зробив, та 06.01.2021 року, 20.01.2021 року не з`являвся для реєстрації. 11.01.2021 р. інспектором був здійснений дзвінок до матері засудженого з метою дізнатись про причини неявки, на поставлені запитання пані ОСОБА_6 повідомила, що її син був вдома, але чому не з`явився на реєстрацію вона не знає, хоча і нагадувала йому про необхідність явки та зобов`язалась передати своєму сину про термінову явку до відділу пробації для надання пояснень. Проте засуджений не з`явився. 20.01.2021 р. в день реєстрації інспектором знову був здійснений дзвінок до матері засудженого з метою нагадати гр. ОСОБА_5 про необхідність з`явитись до відділу пробації для реєстрації. Слухавку особисто підняв засуджений та зобов`язався явкою до відділу через декілька годин. Проте знову не з`явився та не зателефонував. 21.01.2021 р. інспектором знову був здійснений дзвінок до матері засудженого, яка на поставлені запитання пояснила, що вони з сином не можуть знайти спільної мови, на зауваження він не реагує, причини своєї поведінки не пояснює.
Таким чином, в діях засудженого ОСОБА_5 вбачається систематичність порушень правил та умов відбування призначеного судом покарання, про що свідчать неявки на реєстрацію без поважних причин, несвоєчасне повідомлення про зміну місця проживання та вчинення адміністративних правопорушень в період іспитового строку.

Представник Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області в судовому засіданні доводи подання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, з підстав викладених в ньому.

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури вважає, що подання є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

У судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши особову справу, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 8 ч. 1ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, передбачений Кримінально-виконавчим кодексом України, а також Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненні контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерством внутрішніх справ України від 19.12.2003, № 270/1560, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 за № 16/8615.

Відповідно до ст. 13 Кримінально-виконавчого кодексу України, уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням. Згідно пунктів 5.2 та 5.3 Розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненні контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерством внутрішніх справ України від 19.12.2003, № 270/1560, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 за № 16/8615, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання. Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Положеннями статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, також передбачена відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання (ч.ч. 1, 2 ст. 166 КВК України).

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Як передбачено ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, тобто, вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження також застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені (ч.4ст.166 КВК України).

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні не вдалося встановити відсутність поважності причин неявки до відділу пробації у зв`язку з неявкою засудженого у судові засідання.

Статтею 8 КПК України розкрито одну із засад кримінального провадження - верховенства права, яка гласить, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що важливим у розумінні принципу верховенства права є також забезпечення рівноваги між інтересами суспільними та окремої особи, що є концептуальним критерієм поняття демократичного суспільства.

Принцип верховенства права вимагає від держав не лише поважати й застосовувати в передбачуваний та узгоджуваний спосіб запроваджені ними закони, а ще й забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя, довіри громадян до держави та створюваного нею закону.

Отже, на підставі вищевикладеного, у зв`язку із з`ясуванням обставин порушення засудженим обов`язків покладених на нього вироком суду, та визнання таких обставин не достатньо вагомими для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком суду, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволення подання.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволення подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 , для відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1