Справа № 344/6794/21
Провадження № 1-кс/344/2704/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, в порядку 303 КПК України у кримінальному провадженні №0000690, -

ВСТАНОВИЛА :

30.04.2021 ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить: вжити будь-яких передбачених законом дій щодо активності та результативності слідства, щоб воно велося рішуче та винних було передано до суду, не було затягування слідства без причин як це зараз; знайти грабіжників та передати до суду; скасувати недійсні претензії від АТ Приватбанк до ОСОБА_2 , закрити судову справу, що ведуть нелегально проти нього та незаконні рішення суду. В обґрунтування скарги зазначає : «У мене обікрали банківський рахунок та заблокували номер телефону. Це було 23.02.2019, писав заяву, справа №0000690, справу веде Івано-Франківський ВП, слідчий ОСОБА_3 ». Описує, що ОСОБА_4 розпочато відносно нього нелегальну справу.

Разом з тим, зазначає, що за даною справою слідство триває 1,5 роки та відсутні відомості щодо його результатів, що є незаконним та підлягає рішучому виправленню та діям розшуку шахраїв, передачі їх до суду.

Слідчий суддя розглянув скаргу та перевірив доводи скаржника.

Слідчий суддя повинен встановити, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи : 1) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, 2) скарга підлягає розгляду у суді; 3) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК, а також 4) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК, параграфом 1, ст. 303-308 КПК.

Нормами ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, зокрема, можливість оскарження виключно рішення слідчого, прокурора, про зупинення досудового розслідування (п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України), рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України), рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим (п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України), рішення слідчого, прокурора при застосуванні заходів безпеки (п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України), рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України), рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу (п. 8 ч. 1 ст. 303 КПК України).

У частині 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Зокрема, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Зазначена норма не передбачає оскарження абстрактного «вжити будь-яких дій щодо активності та результативності слідства, щодо воно велося рішуче і винних осіб було передано суду, та не було затягування слідства без причини як це зараз», що призводить до неналежного досудового розслідування.

В іншому випаду, у відповідності до положень п.7 ч.1ст.303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Зміст та формулювання, заявленої в скарзі вимоги зводиться фактично в частині неефективного розслідування заяви про вчинення злочинних дій не відповідають визначеному у статті 303 КПК України переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Виходячи з наведеної заявником аргументації, заявлених вимог та підстав, якими він керується при зверненні до суду (ч.6 ст.28, п.1 ч.1 ст.303 КПК України), подана скарга взагалі не містить чітких вимог щодо передбаченого КПК України предмету оскарження в контексті можливого оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк або недотримання розумних строків під час досудового розслідування, з урахуванням того, що заявник не вказує на конкретного суб`єкта оскарження.

Разом із тим, відповідно до ч.2 ст.28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інша особа, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

За змістом положеньст.308 КПК України вбачається, що розгляд скарги заявника щодо недотримання розумних строків є певною процесуальною дією, яка потребує винесення процесуального рішення. Крім того, уповноваженою особою, яка здійснює розгляд скарги в порядкуст.308 КПК України є саме прокурор вищого рівня.

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави стверджувати, що до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питання щодо недотримання слідчим, прокурором розумного строку проведення досудового розслідування. Слідчий суддя забезпечує лише дотримання розумних строків виключно в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Водночас, у поданій скарзі не наведено жодних конкретних обставин, що обумовлюють звернення саме до слідчого судді з подібними вимогами, зокрема, необхідність здійснення окремих процесуальних дій у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України. Натомість, фактично заявлені вимоги та виклад обставин, якими вони обґрунтовуються, не кореспондуються з правовими нормами, на які є посилається заявник у скарзі.

Разом із тим, невиконання слідчим, прокурором певних слідчих дій, затягування строків досудового розслідування не підлягає оскарженню в порядку ч.1 ст.303 КПК України. При недотриманні слідчим, прокурором розумних строків, зазначена бездіяльність може бути оскаржена виключно прокурору вищого рівня в порядку, передбаченому ст. 308 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як передбачено ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та аналіз норм кримінального процесуального закону, слідчий суддя дійшла висновку, що порушені у скарзі заявника питання виходять за межі переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають самостійному оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч.1ст.303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки не віднесені до його компетенції і взагалі не передбачені законом, а отже, наявні підстави, передбачені ч.4 ст.304 КПК України, а тому слідчий суддя дійшла переконання, що у відкритті провадження за такою скаргою потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 24, 26, 303-307,309,370, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, в порядку 303 КПК України у кримінальному провадженні №0000690.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Слідчий суддя ОСОБА_1