Справа № 750/3727/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/137/21
Категорія - арешт майна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Слідчий СВ Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна, а саме: предмет зовні схожий на гранату та запал до неї, MacBook PRO A1802 EMC 2835 s/nCO2R5X9EFVH3, пристрій для нагрівання тютюну GLO блакитного кольору, інструкція до MacBook PRO, шкіряний зажим для грошей, в якому купюра номіналом 10 грн., квитанція з ломбарду «Скрбниця» договір 725-21000769 від 27.01.2021, сумка з тканини, 4 аркуші паперу з рукописним текстом, газовий балончик Терен 4М, два магнітні ключі від домофону червоного кольору, зв`язка з ключів, мобільний телефон Samsung A51 IMEI НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , годинник OMEGA CD AXIAL, годинник ROLEX, кишеньковий годинник, дві порожні коробочки, пристрій для нагрівання тютюну IQOS, шкіряний гаманець, інструкція до мобільного телефону XIAOMI з чеком, купюра номіналом 20 грн. ТЙ9755429, СЗ 2524286, 1 грн., УГ7710333, 1 долар США Е02213740 В, ліхтарик чорного кольору, 4 банківські картки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , дві запонки з металу жовтого кольору, прикраса з металу жовтого кольору, металевий кулон, мобільний телефон марки XIAOMI REDMI 8T IMEI НОМЕР_8 , IMEI2 НОМЕР_9 з сім карткою НОМЕР_10 , дві пари чоловічих рукавиць чорного кольору, кепка чорного кольору, чорна шапка, бінокль, поясна чоловіча сумка, ліхтарик сріблястого кольору, чотири USB кабеля, кейс з блютуз гарнітурою, куртка синього кольору, кросівки чорного кольору NIKE, автомобіль TOYOTA COROLLA р.н. НОМЕР_11 та ключі до нього, мобільний телефон ARK Benefit U182 IMEI1 НОМЕР_12 IMEI2 НОМЕР_13 з сім картою мобільного оператора Водафон, мобільний телефон ARK Benefit НОМЕР_14 IMEI1 НОМЕР_15 IMEI2 НОМЕР_16 з сім картою мобільного оператора Водафон, ланцюжок з металу сріблястого кольору з хрестиком, магнітний ключ від домофону чорного кольору, блютуз гарнітуру Platronics mod. M70, кросівки чорного кольору з зеленими вставками, годинник SKAGEN DENMARK 331 XLXSM, грошові кошти в сумі 667 грн., купюрами номіналом 200 грн., ХЄ9038278, 100 грн., ЗЦ1948869, 20 грн., ЮГ 9259281, ЮД6994969, ЮД7629330, ЧА0617747, ЧВ9343314, СВ5345151, ТМ5719570, ЮД2933689, ТВ9972976, ЧД8933745, 10 грн., ЮА4319455, ЮЗ3645337, ЮЕ4454333, ЮЕ6112125, ХЕ9786012, ЮЗ6811505, ЦГ2157417, ЮЄ5097809, ЮА5210605, ХВ8786939, ЮА3671332, ЮЕ8631867, ЦБ8403101, ЦЖ8246820, ЦЕ0224870, 5 грн., ЮЕ4054197, ЮГ8836169, 2 грн., СГ3256749, ПИ2798079, ТБ2988063, 1 грн., УД2024323, які вилучені в ході невідкладного обшуку автомобіля TOYOTA COROLLA р.н. НОМЕР_11 , із забороною права розпоряджатись, користуватись та відчужувати власникам вказане майно.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2021 року вказане клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на все вище вказане майно, без виключення, із забороною ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 права розпоряджатись, користуватись та відчужувати належне їм майно.

Забезпечити зберігання арештованого майна покладено на слідчого СВ Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 .

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що 06.04.2021, відповідно до постанови слідчого, вказані речі були визначені речовими доказами, оскільки вони можуть містити на собі сліди злочину, або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, зазначені в клопотанні речі підлягають арешту.

Ухвала слідчого судді оскаржена адвокатом ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_12 .

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова про арешт майна від 12.04.2021 року в частині накладення арешту на автомобіль TOYOTA COROLLA р.н. НОМЕР_11 та ключі до нього, мобільний телефон марки XIAOMI REDMI 8T IMEI НОМЕР_8 , IMEI2 НОМЕР_9 з сім карткою НОМЕР_10 та відмовити слідчому в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на це майно, а в решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Так, апелянт переконаний, що ухвала суду є необґрунтованою і прийнятою із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, а отже підлягає скасуванню з огляду на наступне:

- слідчим у клопотанні, а слідчим суддею у судовому рішенні не дотримано вимоги ч.2 ст. 171, ч.2 ст. 173 КПК України;

- незважаючи на затримання громадянина ОСОБА_12 в порядку ст. 208 КПК України, прокурором у кримінальному провадженні відмовлено у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та негайно звільнено з-під варти;

- посилаючись на положення ст. 98 КПК України, стверджує про відсутність у клопотанні слідчого та в судовому рішенні мотивів щодо визнання автомобіля та мобільного телефону речовими доказами, оскільки, на думку адвоката, із факту викладення обставин у клопотанні і в ухвалі не вбачається використання автомобіля під час неправомірних дій, а жоден доказ чи обставина не дають підстав вважати, що вищезазначене майно відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України;

- звертає увагу, що матеріали провадження не містять доказів того, що транспортний засіб та ключі до нього, а також мобільний телефон може бути речовим доказом;

- апелянт переконаний, що сам по собі факт поїздки на автомобілі до та від місця події осіб, підозрюваних у вчиненні крадіжки, не наділяє транспортний засіб властивостями речового доказу крадіжки з квартири, про наміри вчинення якої ОСОБА_12 нічого не було відомо, про що свідчить відсутність оголошеної підозри;

- зазначає, що оскільки в ході обшуку автомобіля всі речі, які в ньому виявлено були вилучені, а тому правової підстави для арешту майна, можливості використання його як доказу у кримінальному провадженні не має, ще й з тих підстав, що особа, якій належать вказані речі не має жодного відношення до даного кримінального провадження.

Крім того, адвокат звертає увагу суду, що вилучення речей створило винятково тяжкі наслідки для його клієнта, який позбавлений на даний час можливості використовувати автомобіль з метою надання послуг перевезення, що було єдиним джерелом доходу, а тому таке втручання у право власності суперечить меті та завданням кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги, думку представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який наполягав на відсутності підстав для арешту транспортного засобу і телефону, та як наслідок необґрунтованості ухвали слідчого судді, яку просив скасувати і відмовити слідчому в задоволенні його клопотання в цій частині, позицію прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги, вказавши, що транспортний засіб і телефон визнані речовими доказами та можуть містить сліди злочину та бути знаряддям за допомогою яких вчинено злочин, а тому ухвала слідчого судді є обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином.

За наявними матеріалами долученими до клопотання про арешт майна встановлено, що 06 квітня 2021 року до ЄРДР за № 0001001 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

06.04.2021 в період часу з 14 год. 30 хв. по 17 год. 20 хв., під час проведення невідкладного обшуку автомобіля TOYOTA COROLLA р.н. НОМЕР_11 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_17 на праві власності належить ОСОБА_12 , виявлено та вилучено: ряд речей, гроші, прикраси, а також автомобіль TOYOTA COROLLA р.н. НОМЕР_11 , ключі до нього та мобільний телефон марки XIAOMI REDMI 8T IMEI НОМЕР_8 , IMEI2 НОМЕР_9 з сім карткою НОМЕР_10 .

Постановою про визнання речових доказів від 06 квітня 2021 року вказаний транспортний засіб, ключі до нього та телефон марки XIAOMI REDMI 8T, наряду з іншими речами, вилучено та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001001.

Колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.

Більше того, апеляційний суд переконаний, що досліджені матеріали кримінального провадження дають достатні підстави стверджувати, що транспортний засіб, який належить ОСОБА_12 міг використовуватися при вчиненні злочину, розслідування якого на даний час триває, тобто був знаряддям злочину, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Телефон, про який йде мова в апеляційній скарзі захисника, також може містити сліди злочину, оскільки відповідно до матеріалів провадження, злочин за попередньою кваліфікації вчинено за попередньою змовою, що не виклює використання цього телефону особами, причетними до його вчинення. Більше того, дані речі, як уже зазначалось вище, визнані речовими доказами постановою слідчого і відповідають їм, згідно положень ст. 98 КПК України.

При цьому колегія судді наголошує, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Що стосується доводів апелянта, що слідчим у клопотання, а слідчим суддею в ухвалі не дотримано вимоги статей 171, 173 КПК України, то вказане твердження колегія суддів вважає безпідставним, адже слідчий надав суду необхідні документи на підтвердження обґрунтованості клопотання, вказане майно має безпосереднє відношення до даного провадження, та обґрунтовано визнано речовим доказом, а тому висновки слідчого судді відповідають положенням діючого кримінального процесуального закону та є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що на даний час, власнику спірного майна ОСОБА_12 прокурором у кримінальному провадженні відмовлено у погодженні повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, не заслуговують на даному етапі розслідування на увагу, оскільки на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваних, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, надавати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про арешт майна.

Також колегія суддів при вирішенні питання щодо арешту майна обговорила тверджень апелянта з приводу того, що вилучення речей створило винятково тяжкі наслідки для його клієнта, який позбавлений на даний час можливості використовувати автомобіль з метою надання послуг перевезення, що було єдиним джерелом доходу, а тому таке втручання у право власності суперечить меті та завданням кримінального провадження.

Попри це, апеляційний суд зауважує, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України має тимчасовий характер і негайно припиняється, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом злочину.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду переконана, що накладаючи арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого, слідчий суддя діяв у спосіб та у межах кримінального процесуального законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, оскільки застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, що спростовує твердження апелянта.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими, суперечать наявним даним в матеріалах справи, зводяться до оцінки доказів, що є, як зазначено вище, послідуючим завданням кримінального провадження.

Судове рішення ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом.

Ухвала за своїм змістом є обґрунтованою та законною.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Отже ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001001, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_2 ОСОБА_4