14.04.2021
Справа № 642/6434/18
Провадження №1-кс/642/894/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2021 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
в с т а н о в и в:
До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_3 із заявою про скасування арешту майна, яке йому належить, вилученого в ході обушку місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 27.11.2018. В обгрунтування клопотання зазначив, що досудове розслідування кримінального провадження №0000734 триває вже більше двох з половиною років, за цей час органи досудового розслідування вже могли вчинити з цим майном усі необхідні слідчі дії, однак, органом досудового розслідування жодні дії в рамках кримінального провадження не здійснюються, тому наразі відпала потреба в подальшому існуванні накладення арешту.
Представник власника майна в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги підтримує та просить задовольнити.
Слідчий, за клопотанням якого був накладений арешт, в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
За таких обставин, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.
На підставі ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання спеціальними пристроями не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 27.11.2018 задоволено клопотання ст.слідчого СУ ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000734 від 12.07.2018, вилученого в ході обшуків, зокрема, обшуку місця проживання ОСОБА_3 за адресом АДРЕСА_1 , в ході якого вилучене майно, належне останньому.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Досудове розслідування триває більше двох років.
Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
Слідчий суддя вважає, що заявник в розумінні ст. 64-2 КПК України та ст. 1 Протоколу до Європейської конвенції прав людини та основних свобод, має гарантоване право на вільне володіння своїм майном, зокрема транспортним засобом, який перебуває під арештом.
Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).
Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.
Так, слідчий суддя враховує ті обставини, що органом досудового розслідування накладено арешт на майно особи, яка наразі не є ані підозрюваним, ані особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного.
В той же час, доказів, які б на теперішній час свідчили про потреби досудового розслідування на такий ступінь втручання у право власності ОСОБА_3 до суду не надано, відтак слідчий суддя приходить до висновку, що потреба в арешті майна відпала, накладений арешт слід скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 27.11.2018 в рамках кримінального провадження №0000734 від 12.07.2018, а саме в частині арешту майна, вилученого:
- в ході обшуку житла за адресом АДРЕСА_1 , а саме:
1.Ноутбук «Samsung» s/nHX7Z91GC900181 із зарядним пристроєм;
2.Мобільний телефон «Samsung» імеі НОМЕР_1 ;
3.Банківську картку «Приватбанк»
НОМЕР_2 .Зошит з рукописними записами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя