ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 618/891/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/2442/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 201,
ч. 3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 333 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 12 листопада 2020 року відносно ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 11 вересня 2020 року між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 з другого боку.

ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі; ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 201 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі та за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 333 КК України з призначенням покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною із здійсненням міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю строком на 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із здійсненням міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

На вказаний вирок ОСОБА_3 , подано апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на оскарження вироку та прохання про скасування вироку відносно ОСОБА_4 та про призначення нового розгляду справи у суді першої інстанції.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

При перевірці вказаної апеляційної скарги в порядку статті 398 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність повернення апеляційної скарги та клопотання апелянту з наступних підстав.

Частиною 4 статті 394 КПК України регламентовано коло суб`єктів оскарження вироку суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості до яких відносяться:

-обвинувачений, його захисник, законний представник виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4,6,7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

З вищевикладеного вбачається, що положення ч.4 ст. 394 КПК України містять вичерпний перелік суб`єктів, які можуть оскаржити в апеляційному порядку вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, формулювання обвинувачення стосується виключно ОСОБА_4 , з чого слідує, що ОСОБА_3 не є жодним із суб`єктів, які визначені положеннями ч.4 ст. 394 КПК України.

Незважаючи на той факт, що ОСОБА_3 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у складі організованої групи у тому числі за участю ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 участі не брав, а досудове розслідування стосовно останнього, наразі ще тримає, але у іншому кримінальному провадженні, а саме № 0000164 від 24 09 2019 року.

Крім того, переконливих доказів того, що ОСОБА_3 є особою, яка відповідно до пунктів 9-2 та 10 частини 1 статті 393 КПК України має право подати апеляційну скаргу на вирок, оскільки він стосується його прав, свобод, або інтересів, не навів.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновків, щодо відсутності у ОСОБА_3 права на оскарження вироку Дворічанського районного суду Харківської області від 12 листопада 2020 року відносно ОСОБА_4 , оскільки він не є суб`єктом даного оскарження.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин, беручи до уваги вимоги пункту 2 частини 3 статті 399 КПК України, колегія суддів вимушена прийняти рішення про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, що не позбавляє його права повторного складання та подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог, передбачений кримінальним процесуальним законодавством.

Керуючись пунктом 2 частини 3 статті 399 КПК , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , що містить клопотання про поновлення строку на оскарження вироку Дворічанського районного суду Харківської області від 12 листопада 2020 року відносно ОСОБА_4 повернути апелянту.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2