ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1350/21 Номер провадження 11-сс/814/643/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 05 липня 2021 року, якою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000276 від 02.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, частково задоволено клопотання ст. слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобине, Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,

запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, який полягає у забороні підозрюваному залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 год 00 хв до 07 год 00 хв.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та (або) прокурорів ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 ; не відлучатися із м. Глобине, Кременчуцького району, Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою у кримінальному провадженні.

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Як вбачається з клопотання та ухвали слідчого судді, у провадженні СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000276 від 02.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Задовольняючи частково клопотання слідчого та застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказав, що саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а прокурором та слідчим не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою та не погоджується з висновками слідчого судді про те, що прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні.

Посилається на те, що слідчим суддею не враховано показання потерпілої ОСОБА_18 щодо способу вчинення злочину, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 силою заставив потерпілу сісти до нього в машину, в подальшому застосовуючи психологічний примус у вигляді погроз застосування зброї примусив до вступу в статеві відносини. Згідно показань потерпілої остання повідомляла ОСОБА_7 , що їй 15 років, однак вказане не стало перепоною для підозрюваного для реалізації свого злочинного умислу.

Вважає, що спосіб вчинення злочину, особа потерпілої та тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 свідчить про підвищену соціальну небезпеку підозрюваного та необхідність на період досудового розслідування ізоляції останнього від суспільства задля унеможливлення реалізації ризиків - переховування від слідства та суду, впливу на потерпілу у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених в ст.2 КПК України в частині охорони прав та свобод законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Позиції інших учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000276 від 02.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 02.07.2021 близько 04:15 год., ОСОБА_7 будучи повнолітньою особою, перебуваючи в салоні автомобіля «GonowVictor suv» д/н НОМЕР_1 , який знаходився неподалік автомобільної дороги, що пролягає між с. Погреби та с. Середпілля, Кременчуцького району, Полтавської області, та маючи прямий умисел, спрямований на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_18 , 2005 року народження, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, без взаємної згоди з останньою, із застосуванням фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, вступив з нею у природі статеві зносини.

02.07.2021 відомості за даним фактом внесені до ЄРДР за № 0000276 за ч. 3 ст. 152 КК України.

02.07.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Цього ж дня слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Слідчим суддею дане клопотання задоволено частково та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці в період часу з 20-00 год. до 07-00 год.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. TheUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, потерпілу, понятих в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, як слушно зазначає прокурор в апеляційній скарзі, належним чином не врахував наявність існуючих ризиків, обставин вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного.

Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, при цьому колегія суддів звертає увагу, що підозрюваний може вдатися до спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від слідства та суду, з огляду на покарання що загрожує йому в разі визнання винуватим за ч. 3 ст. 152 КК України позбавлення волі строком від 7 до 12 років.

Крім того, існує ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків, про що свідчать показання неповнолітньої потерпілої ОСОБА_18 (а.м.п. 13), згідно яких ОСОБА_7 вчинив злочин використовуючи грубу силу та з погрозами застосування насильства.

Доведеним колегія суддів вважає і ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в нього відсутнє постійне джерело доходу, офіційно не працевлаштований.

Поміж тим, поза увагою слідчого судді залишилося те, що в клопотанні слідчого містяться доводи щодо неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, через існування встановлених ризиків та необхідності постійного візуального контролю підозрюваного.

Колегія суддів враховує встановлені слідчим суддею дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 який в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем його реєстрації, одружений, є батьком п`ятьох неповнолітніх дітей, працює без укладення трудового договору, надає послуги по здійсненню будівельних робіт, за місцем проживання міська рада компрометуючих матеріалів відносно нього не має, має позитивну характеристику Свято Михайлівської релігійної громади УПЦ.

Проте, наведені особисті характеризуючи матеріали у співставленні з тяжкістю вчиненого злочину, способу його вчинення, існування підтверджених ризиків, не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Враховуючи вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри та існування зазначених вище ризиків, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, чи інший більш м`який запобіжний захід, об`єктивно не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та перешкодити реалізації підозрюваним існуючих ризиків.

Отже, лише такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою буде відповідати суспільному інтересу та завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Поміж тим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що існують дані, які свідчать про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, із застосуванням насильства та погрозою його застосування, колегія суддів приймає рішення не визначати розмір застави.

З огляду на викладене вище, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 05 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 02.09.2021 в межах строку досудового розслідування.
ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду негайно.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4