Справа № 183/1369/19
№ 1-кп/183/307/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 03 червня 2021 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001566 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

15 листопада 2017 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зловживали спиртними напоями вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 12 годині 30 хвилин, цього ж дня, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень з будь-якими наслідками ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень з будь-якими наслідками, 15 листопада 2017 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на подвір`ї домоволодіння біля входу до будинку, розташованого за вищевказаною адресою, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись на відстані витягнутої руки, наніс ОСОБА_6 кулаком правої та лівої руки не менше двох ударів в область лівої та правої руки, не менше п`яти ударів в область тулубу зліва та справа, не менше одного удару в область тазу, після чого продовжуючи свої злочинні дії, поєднані єдиними умислом наніс ще один удар лівою ногою по зовнішній стороні правої стопи ОСОБА_6 в область правого гомілково-стопного суглобу.

ОСОБА_6 , в свою чергу, намагаючись уникнути конфлікту, почала втікати в сторону вулиці та спіткнувшись об дерев`яні дошки, впала на праву сторону свого тіла. ОСОБА_3 в цей момент, підійшов до ОСОБА_6 та піднявши її, взяв під руки, та завів останню до будинку, де штовхнув ОСОБА_6 своєю правою рукою в спину. Від даного поштовху ОСОБА_6 впала на підлогу, вдарившись передньою частиною свого тіла. Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , померла.

Внаслідок сукупних умисних противоправних дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді: сумісної тупої травми тіла - синець проекції лівого плечового суглобу, рани на тильній поверхні правої кисті та у проекції внутрішнього мищелку лівої стопи; перелом тіла 4-го шийного хребця з флегмонозним запаленням м`яких тканин довкола перелому, перелом лівої ключиці з флегмонозним запаленням м`яких тканин довкола перелому, частково зарошені розриви крижово-клубових зчленувань з флегмонозним запаленням м`яких тканин тазу та м`язів вздовж хребта в грудному та поперековому відділах, переломи 9-го ребра праворуч на межі між біля грудинною та середньо-ключичною лініями, перелом 2-го ребра праворуч по біля грудинній лінії з флегмонозним запаленням м`яких тканин довкола перелому, переломи кісток правої кисті та розриву лівого гомілково - ступного суглобу з флегмонозним запаленням м`яких тканин: інфільтруючий крововилив з вираженим лейкоцитарно-круглоклітинною реакцією, вираженим внутрішньоклітинним гемосидерозом, продуктивною тканьовою реакцією у товщі підшкірно-жирової клітковини та підлеглих м`яких тканинах по зовнішній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, слабко виражений крововилив з гемолізованих еритроцитів, ділянками хронічного гнійного запалення у товщі м`яких тканин з грудної клітини справа у проекції 3-го та 4-го міжребер`їв по середньо-ключичній лінії, розповсюджений інфільтруючий крововилив з лейкоцитарно-макрофагальною реакцією, набряком у м`яких тканинах з задньої поверхні тулуба зліва з проекції лопаткової ділянки, крововилив у товщі м`язів спини праворуч, у проекції від 1-7-го міжребер`їв, від біляхребтової до середньо-пахової ліній, вогнищевий крововилив з вираженою круглоклітинно- макрофагальною реакцією, проявами лейкоцитарної реакції, набряком у товщі брижі тонкого кишковика. Сукупні тупі травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку з настання смерті ОСОБА_6 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив та показав, що дійсно 15 листопада 2017 року після вживання алкогольних напоїв вчинив описаний у даному обвинувальному акті злочин відносно ОСОБА_6 . В скоєному щиро кається. Просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, підтвердив, що він правильно розуміє зміст цих обставин, його позиція з цих питань є добровільною та він розуміє, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Цивільний позов у кримінальному провадженні ним не заявлено, просив призначити ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним:

- умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого - за ч.2 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень статті 65 КК України та враховує те, що ОСОБА_3 вчинив злочин, який віднесено законом до категорії тяжких, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні обвинувачений дітей не має. Окрім цього, суд ураховує, що ОСОБА_3 на обліку у лікарів не перебуває. Судом установлено, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття, яке полягає в тому, що обвинувачений ОСОБА_3 правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину. Його щире каяття також ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки, її осуді, висловлені жалю з приводу вчиненого, в бажанні нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його мети, аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до ОСОБА_3 статей 69, 75 КК України, а також, враховуючи те, що виправлення останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому суд доходить висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, і саме за умови застосування позбавлення волі буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту втратив свою дію 22.04.2019 року.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази по справі у виді: жіночих бридж, що поміщені до поліетиленового пакету чорного кольору, фрагменти лінолеуму з нашаруванням речовини бурого кольору, що поміщені до паперового конверту, фрагменти шпалер з нашаруванням речовини бурого кольору, що нагадує кров, які поміщено до паперового конверту білого кольору та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі квитанції № 1687 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку вручити ОСОБА_3 та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1