Справа № 559/2551/19
Провадження № 1-кп/559/32/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження №0000917 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не депутата, не судимого відповідно до ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч.1 ст.289 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Судовим слідством встановлено, що в грудні 2018 року, точної дати судовим слідством не встановлено, в денну пору доби, ОСОБА_3 , користуючись довірливими відносинами з потерпілим ОСОБА_5 , які склалися в ході проведення ремонтних робіт ОСОБА_3 належного потерпілому автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 номер рами НОМЕР_2 , керуючись корисливим мотивом, користуючись відсутністю нагляду за його діями з боку ОСОБА_5 та діючи проти волі останнього, керуючись корисливим мотивом, маючи у тимчасовому користуванні ключі від транспортного засобу, шляхом вільного доступу потрапив у салон автомобіля «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 номер рами НОМЕР_2 , вартістю 3000 доларів США, вставив ключ в замок запалювання та запустив двигун автомобіля. В подальшому, ОСОБА_3 виїхав автомобілем з території поблизу будинку АДРЕСА_2 та поїхав до господарства по вул. Клима Савури, що у м. Дубно, Рівненської області, де продав вказаний автомобіль для ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 8000 гривень, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 83040 гривень 00 копійок, з розрахунку 27.68 гривень за 1 долар США згідно курсу Національного Банку України на момент вчинення злочину (курс НБУ станом на грудень 2018 року).
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 289 КК України визнав повністю зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. При цьому, надав покази про те, що восени 2018 року звернувся ОСОБА_8 через свого знайомого ОСОБА_9 , з питанням проведення кузовних зварювальних робіт автомобіля марки ««Mitsubishi Pajero», зеленого кольору, на що він погодився і вказаний автомобіль залишив поблизу гаражного приміщення його господарства. Боручек ОСОБА_10 жодних грошових коштів на проведення робіт йому не залишав. В подальшому він розпочав зварювальні роботи, однак йому необхідні були грошові кошти, тому він телефонував до власника автомобіля, однак він не відповідав, так як йому стало відомо, що останній перебував у зоні АТО.
В кінці грудня 2018 року зв`язку із скрутним матеріальним становищем, вирішив продати вказаний автомобіль, тому сівши за кермо перемістив його до ОСОБА_7 , який працює на пункті прийому металобрухту та повідомив останньому, що придбав даний автомобіль для себе, але через високу вартість ремонту вирішив його продати. ОСОБА_11 погодився купити автомобіль за грошові кошти в сумі 8000 гривень.
07 жовтня 2019 року, до нього додому приїхав ОСОБА_8 за своїм автомобілем, на що він повідомив йому, що автомобіль продав. Власник автомобіля ОСОБА_10 заявив про необхідність повернення йому грошових коштів в сумі 3000 доларів США, у відшкодування вартості викраденого автомобіль. Потерпілому повернув лише частину коштів у сумі 10000 гривень.
У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати. Заявлений цивільний позов щодо відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди визнає повністю.
Потерпілий ОСОБА_5 дав покази про те, що у його власності знаходився автомобіль «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на реєстрації Польської республіки.
У зв`язку з необхідність проведення зварювальних робіт, вказаний автомобіль він пригнав у район цукрового заводу в гаражі до ОСОБА_3 та через свого знайомого ОСОБА_9 домовився за ціну проведеної роботи у розмірі 600 доларів США. В подальшому, до нього телефонував обвинувачений та двічі збільшував плату на 100 доларів США. Однак він відмовився сплатити гроші за частковий ремонт на карту ОСОБА_3 , лише повідомив останньому, що коли повернеться із АТО, тоді вони вирішать питання оплати по факту виконаних робіт.
07 жовтня 2020 року він приїхав до місця проживання ОСОБА_12 , однак його автомобіля там не було. В ході спілкування, останній йому повідомив, що вказаний автомобіль здав на металобрухт за 8000 гривень. На даний час автомобіль йому не повернуто та грошові кошти за повної вартості також. Заявлений цивільний позов про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі 134 764 гривні 90 копійок підтримує у повному обсязі та просить його задоволити. Відмовляється від заявленого цивільного позову про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди у розмірі 73040 гривень. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
В обгунтування заподіяної моральної немайнової шкоди покликається на те, що завданим злочином йому спричинено душевні страждання, які позначилися негативно на його моральному стані, оскільки були порушені його життєві плани.
Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Встановивши дійсні обставини справи суд приходить до переконливого висновку, що злочин мав місце і скоїв його обвинувачений ОСОБА_3 винуватість якого є доведеною та останній підлягає притягненню до кримінальної відповідальності.
Органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - по справі не встановлено.
Вирішуючи питання задоволення позовних вимог позивача про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди суд виходить з загальних засад відшкодування заподіяної шкоди в розумінні ст..ст. 1166,1167, 1187 ЦК України та вважає, що заподіяна злочином шкода підлягає стягненню з винної особи.
При цьому суд приходить до висновку, що заподіяна та підтверджена доказами матеріальна шкода у розмірі 67764, 90 грн. підлягає стягненню з винної особи у повному розмірі.
Щодо визначення розміру відшкодування заявленої моральної немайнової шкоди, суд частково приймає доводи позивача в частинні її заподіяння. Вирішуючи питання обґрунтування суми заявлених вимог суд виходить з оцінки негативного наслідку спричиненого злочином, а також доводів позивача, які наданні у судовому засіданні та оцінені судом, щодо обгрунтування розміру заявленої шкоди, а також повного визнання обвинуваченим заявленої моральної немайнової шкоди та вважає що до відшкодування потерпілому моральної шкоди підлягає загальна сума у розмірі 67 тисяч гривень.
Щодо обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставини, що пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, повного визнання вини обвинуваченим у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Судом також взято до уваги доводи, викладенні у досудовій доповіді органу пробації, згідно якої виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства. Враховуючи думку прокурора, який вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі, суд приходить до переконання, що покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено у виді обмеження волі в межах санкції, відповідно до пред`явленого обвинувачення з призначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування судом не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі .
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 , обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 - НОМЕР_4 (шістдесят сім тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 90 копійок у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 67000 (шістдесят сім тисяч) гривень у відшкодування заподіяної моральної немайнової шкоди.
Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 73040 гривень- залишити без розгляду.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-дизельний двигун та заднє автомобільне сидіння автомобіля марки Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться в кімнаті речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області- повернути власнику ОСОБА_5 .
На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1