КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/275/21
Провадження № 1-кп/534/97/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 рокум.Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000622 від 04.12.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Салівка Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)05.11.1991 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.206 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

2)28.05.1993 вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч.3 ст.140 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 14.12.1995 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 12 днів;

3)08.07.1997 вироком Військового суду Черкаського гарнізону за ч.3 ст.142, ч.3 ст.101, ст.17 ч.3 ст.142, ст.42, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Звільнений 17.06.2005 на підставі постанови Уманського районного суду Черкаської області від 09.06.2005 умовно достроково на невідбутий строк 2 роки 4 місяці 8 днів;

4)16.04.2009 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

5)23.12.2010 вироком Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.263, ст.70, ст.71 КК України до 2 років 1 дня позбавлення волі;

6)01.03.2011 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.4.ст.70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

7)22.03.2016 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі;

8)21.07.2016 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 21.07.2020 по відбуттю строку покарання.

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

І.03.12.2020 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи поблизу буд. № 42 по просп. Героїв Дніпра в м. Горішні Плавні Полтавської області, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів і мети, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу з кишень одягу ОСОБА_6 здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 1500 грн та мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy J3», чорного кольору, вартістю 1000 грн, які належать ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим ОСОБА_6 майнової шкоди загальним розміром 2500 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

ІІ.25.01.2021 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки прибув до приміщення загального коридору секції № 15, що знаходиться на 4 поверсі у 3 під`їзді буд. АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів і мети, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вибивання вхідних дверей кімнати АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 , проник до вказаної кімнати, звідки викрав мобільний телефон марки «S-TELL» моделі «S1-08», білого кольору, вартістю 283,33 грн та грошові кошти в сумі 500 грн, які належать ОСОБА_5 .
Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди загальним розміром 783,33 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом викрадення майна ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Об`єм викраденого майна та його вартість не заперечував. У вчиненому розкаявся та зазначив, що матеріальну шкоду, завдану потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 внаслідок вчинення ним злочину, він відшкодував шляхом викраденого повернення майна на суму 283,33 грн та 1000 грн відповідно, а також повернув ОСОБА_5 гроші в сумі 500 грн.
Потерпіла ОСОБА_5 прохала суворо не карати ОСОБА_4 , зазначила про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за його відсутності, питання про призначення покарання залишив на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинені повторно та за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі й за вчинення злочинів проти власності, має непогашені судимості, не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне часткове відшкодування завданого збитку. Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думки потерпілих, які на суворому покаранні не наполягали, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкцій ч.2, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність у нього негативних характеристик та негативних наслідків вчинених кримінальних правопорушень, його вік, стан здоров`я, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.75 КК України.
Цивільні позови до обвинуваченого пред`явлені не були, заходи забезпечення не застосовувались.

Процесуальні витрати в сумі 1634,50 грн, пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до ст.100 КПК України.
Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався і з урахуванням призначеної міри покарання, суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за

-ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

-ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від цього покарання, якщо він протягом дворічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у справі:

-мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J3», чорного кольору у силіконовому чохлі блакитного кольору, гаманець дерматиновий чорного кольору, в якому знаходилась банківська картка «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , водійське посвідчення категорії В, В1, С на ім`я ОСОБА_6 залишити потерпілому ОСОБА_6 , як йому належні;

-мобільний телефон марки «S-TELL» моделі «S1-08», білого кольору, imei: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , два зарядні пристрої до мобільного телефону білого кольору, один із яких з USB кабелем залишити потерпілій ОСОБА_5 , як їй належні.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1634,50 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1