Справа № 731/167/21
Провадження № 1-кп/731/12/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області №1 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 15 квітня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , громадянина України, уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не маючого статусу особи з інвалідністю чи статусу УБД, в останнє судимого вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 квітня 2016 року у виді позбавлення волі строком на 1 місяць та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, в подальшому, 23 березня 2020 року звільнений умовно-достроково з строком на 10 місяців 28 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2021 року близько 22-23 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_1 , де маючи намір на незаконне проникнення до іншого володіння особи, з метою ночівлі, реалізовуючи свій протиправний умисел, в порушення ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, яке полягає в порушенні конституційного права громадян на недоторканість іншого володіння особи, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, всупереч волі володільця, яким є ОСОБА_5 та не маючи на те відповідного дозволу, за відсутності визначених законом підстав, через вхідні двері проник до другого поверху господарського приміщення, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив право власника на недоторканість іншого володіння особи.
Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному проникненні до іншого володіння особи, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні ним кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю та зазначив, що період часу, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності. Пояснив, що в ніч 14 квітня 2021 року по 15 квітня 2021 року, точного часу не пам`ятає, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дійсно проник до господарства за адресою: АДРЕСА_1 , в супереч волі власника ОСОБА_5 , з метою ночівлі. До цього свого сусіда знав наочно та дозволу перебувати в його господарстві не отримував. Щиро розкаювався, вказав, що усвідомив протиправність своїх дій.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні обвинувачення підтримав та підтвердив факт проникнення обвинуваченого ОСОБА_4 до належного йому господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою ночівлі, чим порушив його право на недоторканість майна. Щодо призначення обвинуваченому покарання поклався на розсуд суду, оскільки претензій до обвинуваченого не має.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст усіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом потерпілого, обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують.
За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії, що виразилися у незаконному проникненні до іншого володіння особи, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставинами, що обтяжують покарання є рецидив злочину, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 раніше вчиняв кримінальні правопорушення, беручи до уваги, також те, що обвинувачений не одружений, негативно за місцем проживання не характеризується, на обліку у лікаря психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, враховуючи відсутність матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; пом`якшуючі покарання обставини щире каяття; обставини, що обтяжують покарання: рецидив злочину, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 162 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченого, сприятиме запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
При цьому, враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75, 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком тривалістю в один рік з покладенням відповідних обов`язків.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відсутня.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.
Витрати, пов`язані із залученням експерта, та інші процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеженням волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один (один) рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: гумові капці чорного кольору, після набрання вироком законної сили повернути власнику - ОСОБА_4 .
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1