Справа № 583/2427/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, погоджене прокурором, за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 27.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,3,4 ст. 246 КК України,

з участю слідчого ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

представника власника майна адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
24.06.2021 року надійшло зазначене клопотання, яке мотивують тим, що у провадженні слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000072 від 27.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,3,4 ст. 246 КК України.

23.06.2021 року на підставі ухвали Охтирського міськрайонного суду було проведено обшук в нежитловому приміщенні №1 нежитлової будівлі «Н» за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:1) колоду деревини породи дуба довжиною 264 см, діаметром 39х37 см; 2) колоду деревини породи дуба довжиною 263 см, діаметром 33х31 см; 3) колоду деревини породи дуба довжиною 260 см, діаметром 32х32 см; 4) колоду деревини породи дуба довжиною 261 см, діаметром 31х30 см; 5) колоду деревини породи дуба довжиною 259 см, діаметром 35х35 см; 6) колоду деревини породи дуба довжиною 263 см, діаметром 30х30 см; 7) колоду деревини породи дуба довжиною 208 см, діаметром 30х30 см.

Вказані колоди деревини містять доказове значення, визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
В зв`язку з чим слідчий звернувся з даним клопотанням.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Власник майна та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 27.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,3,4 ст. 246 КК України.

Положенням ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Як вбачається з доданих прокурором до клопотання матеріалів, метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу.
Згідно ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В судовому засіданні встановлено, що діаметри стволів колод деревини породи дуба, які зазначені в клопотанні слідчого про арешт майна, які було вилучено в ході обшуку з нежитлового приміщення за вищевказаною адресою не відповідають тим діаметрам дерев, які були фактично незаконно зрубано в лісовому масиві, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тобто слідчим, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.171 КПК України, не доведено можливість використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні.
За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 16 КПК України одним з принципів кримінального провадження є недоторканість права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі вимог ч. 5 ст.9 КПК України суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з гарантій демократичного суспільства.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини у справі «Бакланов проти Росії» та в справі «Фрізен проти Росії» зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» Європейським судом з прав людини встановлено, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
З урахуванням вищевикладених обставин, на переконання слідчого судді під час розгляду клопотання не встановлено належних, законних та достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, в розумінні ст.ст. 98, 170-173 КПК України, а тому слід відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 237, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, погоджене прокурором, за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 27.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,3,4 ст. 246 КК України про накладення арешту на сім колод деревини породи дуба, розмірами, які вказані у мотивувальній частині вказаної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Охтирського
міськрайонного суду ОСОБА_1