Справа № 303/1202/21
Провадження №1-кп/303/395/21
Номер рядка стат. звіту 21
ВИРОК
03 березня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про примирення від 03 березня 2021 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому 29 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, із середньою освітою, раніше судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2021 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 29 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
На підставі обвинувального акту судом встановлено, що 28.01.2021 близько 21:30 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 під час словесної сварки з співмешканкою ОСОБА_5 , яка виникла на побутовому ґрунті, маючи прямий умисел на несення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно- небезпечних наслідків, наніс їй один удар правою рукою, зажатою в кулак, в область щелепи ліворуч, в результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження у виді синця в ділянці лівого кута щелепи. Вказані тілесні ушкодження підтверджуються висновком судово-медичної експертизи №32/2021 від 02.02.2021 та відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", як такі, що не потягли за собою розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України.
03 березня 2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення на підставі ст. ст.468, 469, 471, 473 КПК України, яку подано у підготовчому судовому засіданні.
Під час укладення угоди про примирення потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України та узгодили міру покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, просив затвердити угоду про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілою добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, йому зрозумілі та роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_5 ствердила, що не має до ОСОБА_3 претензій. Угода між нею та обвинуваченим укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, їй зрозумілі.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1-4 ч.5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії кримінальних проступків.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є: щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст.8, 124, 129 Конституції України, ст.2, 7, 8, 22, 26, 314, 369, 370-374, 469, 471, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену в м.Мукачево 03 березня 2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, зареєстрованому 29 січня 2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000021.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому узгоджену сторонами угоди міру покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.. 00 коп..
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду в порядку, передбаченому ч.3 ст.394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1