Справа № 289/859/21
Номер провадження 1-кс/289/128/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 м. Радомишль

Радомишльським районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Радомишлі заяву про самовідвід судді Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 , при розгляді скарги ОСОБА_4 , її представника - адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
20.05.2021 року суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід з тих підстав, що 13.05.2021 ОСОБА_4 разом з своїм представником - адвокатом ОСОБА_5 було подано до Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області заяву про кримінальне правопорушення вчинене посадовими особами Макарівського КЕЧ району відносно ОСОБА_4 , а саме відносно того, що 22.03.2021 остання, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не змогла зайти до власної квартири, оскільки житло було опечатано, а замки в вхідних дверях змінені, а речі вивезені, серед яких і коштовності попередня вартість яких становить близько 1 000 000 грн. Згодом стало відомо, такі протиправні дії були вчинені на підставі Заочного рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.01.2021 по справі № 289/1475/20, за наказом начальника Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району від 16.03.2021.
Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.05.2021 по справі № 289/1475/20 задоволено заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.01.2021 та скасовано останнє.
Після скасування вказаного рішення посадові особи Макарівської КЕЧ району шахрайським способом заволоділи квартирою ОСОБА_4 та відмовляються її вселяти навіть після скасування заочного рішення.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 та її представник в поданій скарзі просять зобов`язати уповноважену особу Радомишльського РП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області внести дані до ЄРДР відомості за їх спільною заявою, так як остання в порушення вимог ст. 104 та 204 КПК України не була внесена до ЄРДР.
Головуюча у справі суддя ОСОБА_3 здійснює розгляд справи № 289/1475/20 за позовом Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, що може викликати у стороннього спостерігача сумніви щодо неупередженості головуючого під час розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого.
Перевіривши доводи, викладені в заяві про самовідвід, суд дійшов висновку, що обставини викладені в цій заяві не є підставою з огляду на положення статей 75, 76 КПК України для відводу слідчого судді.
Крім того, у відповідності до ст. 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням З`їзду суддів України від 22.02.2013, суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Пунктом 1.5 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10 липня 1998 року) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.
Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Водночас, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (пункт 49) зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та обов`язковими критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За суб`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.
Щодо суб`єктивної складової поняття безсторонності, то у справі «Хаушильд проти Данії» (рішення від 29 квітня 1989 року) зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
У справі «Веттштайн проти Швейцарії» (рішення 28 жовтня 1998 року, п. 42) Європейський суд зазначив, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Отже, враховуючи те, що в матеріалах заяви про самовідвід відсутні достатні та беззаперечні докази, які б свідчили про упереджене ставлення слідчого судді ОСОБА_3 до заявника ОСОБА_4 , або ж особисту заінтересованість судді в результатах розгляду вказаної скарги на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, суд дійшов висновку, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі у справі №289/859/21 (провадження № 1-кс/289/127/21)
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6