Справа №635/7186/20
Провадження №1-кп/635/296/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

секретар судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області, кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001677 від 08 жовтня 2019 року, за №0000351 від 09 жовтня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, в силу ст..89 КК УКраїни не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2019 року близько о 17:00 год. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 таємно викрав планшет «ЛЕНОВО» ТАВ4 10, 32 гб, модель ТВ-Х304L, вартістю 3500 грн., в шкіряному чохлі для планшета «ЛЕНОВО» ТАВ4 вартістю 100 грн., з карткою пам`яті на 32 гігабайта Transcend Micro вартістю 140 грн., мобільний телефон «НОКІА N8» вартістю 750 грн., з картою пам`яті на 16 гігабайт Transcend Micro, вартістю 100 грн., а всього загальною вартістю 4590 грн. Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, ОСОБА_3 08 жовтня 2020 року приблизно о 00:00 год., керуючись корисливим мотивом, з умислом, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, протиправно, знаходячись у приміщенні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав 13 мельхіорових ложок вартістю 50 (п`ятдесят) гривень за одну одиницю товару, на загальну суму 650 гривень, а також грошові кошти на загальну суму 1300 гривень. Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1950 гривень 00 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, підтвердивши факти вчинених ним кримінальних правопорушень 07.10.2019 року і 08.10.2020 року, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює, в своїх діях щиро розкаявся.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинення ним злочинів, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість у вчинених діяннях визнав повністю і суду дав показання, що вчинив кримінальні правопорушення саме при викладених вище обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів на нього, які є в матеріалах кримінального провадження, та доказів з процесуальних питань.

При цьому суд роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 і ч.2 ст.185 КК України, доведена повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст..89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставиною, яка пом`якшує покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України: за ч.1 ст.185 КК України -є кримінальним проступком, за ч.2 ст.185 КК України -є нетяжким злочином, конкретні обставини справи, а також те, що потерпілі претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.

За таких обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України і ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі. При цьому остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ч.1 ст.70 КК України.
Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробовуванням, із встановленням іспитового строку, при здійсненні контролю за поведінкою обвинуваченого у відповідності до ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільні позови потерпілими у кримінальному провадженні не заявлялися.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати по проведенню судово-товарознавчих експертиз №17701 від 30.10.2020 року в сумі 326,88 гривень, №22739 від 29.10.2019 року в сумі 785,00 грн., судово-дактилоскопічної експертизи №2/1077СЕ-19 від 28.10.2019 року в сумі 1884,12 грн. відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України- у виді одного року обмеження волі

-за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років обмеження волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

-планшет «ЛЕНОВО» ТАВ4 та мобільний телефон НОМЕР_1 , які визнані речовими доказами і передані на відповідальне зберегання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у власності ОСОБА_6

- 7 (сім) мельхіорових ложок, які визнані речовими доказами і передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити у власності ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 2996 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1