ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1315/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №320/3032/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 червня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Смоляніново Шкотовського району Приморського краю, Російська Федерація, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 357, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою міськрайонного суду за клопотанням прокурора обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 357, ч.3 ст.185 КК, строком на 60 днів, тобто до 02 серпня 2021 року включно.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Свої вимоги мотивував тим, що 03.06.2021 року ухвалою Вільнянського районного суду, в порядку ч.2 ст. 84 його було звільнено від подальшого відбування покарання призначеного йому за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 24.04.2021 року, врахувавши наявність у обвинуваченого тяжкої хвороби. Однак, незважаючи на вказане рішення суду, того ж дня, в рамках іншого кримінального провадження, суддею Мелітопольського міськрайонного суду було розглянуто та задоволено заявлене в судовому засіданні прокурором клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вважає, що судом не враховано тяжкість його захворювання, що підтверджується висновком лікаря. Наголошує на тому, що в межах СІЗО він позбавлений можливості отримувати належне лікування.

Згідно ч. 4 ст. 422-1 КПК , розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З представлених матеріалів вбачається, що в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 357 КК злочині,.

Під час судового розгляду даного провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Суд, застосовуючи до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виходив з того, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

На переконання колегії суддів рішення суду про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Знову обвинувачується у ряді корисливих злочинів, що свідчить про стійку схильність обвинуваченого до вчинення нових протиправних дій та відсутність в нього бажання вставати на шлях виправлення. Сукупність даних обставин, а також відсутність у обвинуваченого місця роботи та постійного джерела доходу, безумовно доводять існування ризику скоєння ним нового кримінального злочину.

Інкриміновані ОСОБА_6 злочини відносяться до категорії тяжких, за скоєння яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Обвинувачений будучи обізнаним про тяжкість злочинів, що ставляться йому в провину, враховуючи покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, може перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Враховуючи, що на стадії досудового розслідування обвинувачений оголошувався у розшук через спроби переховуватись від органів досудового слідства, а також відсутність в нього стійких соціальних зв`язків, які б сприяли належній процесуальній поведінці на стадії судового розгляду, колегія суддів вважає, що опинившись на волі, ОСОБА_6 потенційно може ухилитися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності, що значною мірою буде перешкоджати розгляду провадження.
Зважаючи на конкретні обставини даного кримінального провадження, колегія суддів, усупереч доводам апеляційної скарги, вважає доведеними у даній справі обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_6 перебувати на волі.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на момент апеляційного розгляду обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено з-під варти ухвалою міськрайонного суду від 27 липня 2021 року, та змінено йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 червня 2021 року, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 320/3032/18