Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

05 квітня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 22 березня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000463,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 22 березня 2021 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під ватою до 20 травня 2021 року з одночасним визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43 780 грн., у разі внесення якої на обвинуваченого буде покладено ряд процесуальних обов`язків.
Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.
Мотивував своє рішення суд тим, що ризики переховування від суду, вчинення нових злочинів, впливу на іншого обвинуваченого, на даний час не зменшились та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить суд вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що прокурором не долучено до клопотання копії матеріалів, якими його обґрунтовує. Вважає, що даний запобіжний захід, продовжений його підзахисному, є не співрозмірним із заявленими ризиками. Зазначив, що у ОСОБА_6 на даний час відсутні паспорт громадянина України та закордонний паспорт, а тому є малоймовірною його спроба переховуватись від суду.
Захисник вказав на те, що дана справа перебуває на розгляді вже тривалий час, однак ОСОБА_6 не вчиняв дій, які б могли свідчити про його спроби переховування від суду чи незаконного впливу на свідків, потерпілих. На думку апелянта, той факт, що після скерування обвинувального акта до суду ОСОБА_6 не залишив місце свого проживання та з`являвся на всі судові засідання, свідчить про намір обвинуваченого у суді довести свою невинуватість. Також вказав на те, що обвинувачений має батька та матір, які опікуються ним, і тому у нього немає потреби здобувати кошти злочинним шляхом, а систематичність вчинення ним злочинів не знаходить свого підтвердження, оскільки на даний час щодо ОСОБА_6 відсутні вироки, які набрали законної сили.
Захисник зазначив, що ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем утримання характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку виконує, має постійне місце проживання, однак через відсутність коштів не має можливості сплатити судом заставу.
Тому, на думку захисника, цілодобовий домашній арешт є достатнім заходом забезпечення, який зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього судом обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як визначено ч.4 ст.422-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Зважаючи на те, що захисником в апеляційній скарзі не висловлено прохання про розгляд його скарги за участю сторін кримінального провадження, то апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За приписами ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, за визначенням ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що на даний час продовжують існувати ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Так ризик переховування обвинуваченого від суду стверджується тим, що він не має міцних соціальних зв`язків, тобто тих соціально-корисних зв`язків, які б виступали стримуючим фактором та гарантували його належну процесуальну поведінку. Зокрема, ОСОБА_6 не має на утриманні непрацездатних осіб або дітей, не працевлаштований, відсутні відомості щодо наявності у нього законного джерела отримання доходів. Вказане, з врахуванням тяжкості можливого покарання, у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, свідчить про його можливість ухилення від суду.
Також, зважаючи на те, що місцевим судом було встановлено, що ОСОБА_6 систематично вчиняє злочини, і корисливий злочин проти власності, у вчиненні якого він обвинувачується на даний час, був скоєний під час застосування щодо нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, то з урахуванням відсутності відомостей стосовно наявності у нього законного джерела отримання доходів, дає підстави для висновку про доведеність ризику вчинення ним нового злочину.
Разом з тим, наявні матеріали судового провадження, позбавляють колегію суддів можливості підтвердити чи спростувати наявність інших ризиків, про які зазначив місцевий суд в оскаржуваній ухвалі.
Водночас, на переконання колегії суддів, вказані ризики, які були встановлені місцевим судом та підтвердженні у ході апеляційного розгляду, є достатніми для висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку.
Окрім того, захисник, ставлячи вимогу про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, не зазначив, за якою саме адресою слід застосувати даний вид запобіжного заходу, хто є власником цього житла чи надає ця особа згоду на застосування до обвинуваченого цілодобового домашнього арешту за такою адресою.
Також колегія суддів зазначає, що така обставина як не долучення прокурором до клопотання матеріалів, якими він обґрунтовує свої доводи, з огляду на те, що місцевим судом здійснюється по суті розгляд даного кримінального провадження, в межах якого і було заявлено це клопотання, не є підставою для відмови у його задоволенні.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що дана ухвала є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та обрання обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 22 березня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3