Справа № 131/328/21
Провадження №11-кп/801/929/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000187 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 29 червня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рівненської обл. м. Дубно, жителя АДРЕСА_1 громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він за попередньою змовою з невстановленим слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, близько 00 годин 15 хв. 23.08.2019 року з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, через відчинену хвіртку пройшли на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , де розбивши шибку вікна вхідних дверей житлового будинку, які були замкнені на засув, відчинивши їх з внутрішньої сторони, проникли до приміщенні зазначеного будинку.
Реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу та заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїй дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи відкрито, ОСОБА_10 , побачивши в коридорів будинку ОСОБА_9 , тримаючи в руці металевий предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, схожий на «кастет», наніс потерпілій удар рукою по голові, внаслідок якого остання впала на підлогу, після чого продовжив наносити численні удари руками в область голови ОСОБА_9 , вимагаючи при цьому грошові кошти та погрожуючи застосувати насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилось у словесній погрозі вбивством.
Побоюючись дій ОСОБА_8 , сприймаючи його погрози вбивством як реальні, та усвідомлюючи, що останній може продовжити наносити їй тілесні ушкодження, ОСОБА_9 , повідомила, що у неї в наявності є лише 15 гривень, які знаходяться у кухні на тумбочці.
В цей час невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з одягненою на голову балаклавою, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу, з корисливих мотивів, заволоділа грошовими коштами в сумі 15 гривень, які знаходились у кухні на тумбочці та приймачем DVD-T2 (TV-тюнер) для цифрового телебачення чорного кольору «Trimax TR-2012 HD DV3» ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №237 від 23.03.2020 року станом н 23.08.2019 року могла становити 216,67 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 231,67 грн.
Після цього, ОСОБА_8 наніс потерпілій ОСОБА_9 два удари ногою в область печінки та разом з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, залишили місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 29 червня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Прийняте рішення суду першої інстанції мотивував тим, що враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, особу обвинуваченого, який хоч має певні соціальні зв`язки, однак які, на переконання суду, не знижують ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, мотивуючи свої вимоги тим, що стороною обвинувачення не було надано документів на підтвердження того, що підозрюваному взагалі вручалось клопотання та відповідні матеріали до нього. Долучена прокурором безпосередньо в судовому засіданні копія супровідного листа про направлення в СІЗО такого клопотання для наступного вручення ОСОБА_8 не може бути розцінена на підтвердження вручення клопотання та відповідно виконання стороною обвинувачення вимог ч.2 ст.184 КПК України.
Стороною обвинувачення при скеруванні до суду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою були допущені порушення вимог ч.ч.2,3 ст.184 КПК України, що унеможливлювало прийняття судом першої інстанції цього клопотання до провадження та його розгляду.
Судом першої інстанції не враховано, що жодних підстав в підтвердження існування та не зменшення ризиків на момент розгляду справи по суті, які були визначені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 15.06.2021 року є необґрунтованими.
Крім того, матеріали провадження містять відомості про те, що в ОСОБА_8 є постійне місце проживання, робота та сім`я, на утриманні малолітня дитина, позитивні характеристики.
Заслухавши захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дію запобіжного заходу продовжив.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України суд першої інстанції, врахував, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, а тому перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення; нових належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби стороною захисту в ході апеляційного перегляду не надано, а ті що містяться в матеріалах провадження свідчать про обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення.
Такі висновки суду в повній мірі відповідають вимогам ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331 КПК України, що регулюють порядок вирішення питання про застосування (продовження) обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що в обвинуваченого ОСОБА_8 є міцні соціальні зв`язки, сім`я, на утриманні малолітня дитина, постійне місце проживання, робота позитивні характеристики, а тому йому слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на певний період доби, враховуючи сукупністю фактичних обставин справи, не дає підстав для застосування вищезазначеного запобіжного заходу.
Що стосується інших доводів викладених в апеляційній скарзі сторони захисту в ході апеляційного розгляду вони не знайшли свого підтвердження а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
В ході апеляційного розгляду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про необґрунтованість клопотання слідчого про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не здобуто, тому продовжений відносно останнього судом першої інстанції запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті його застосування, забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на що підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не має.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 29 червня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4