Справа № 559/177/21
Провадження № 1-кс/559/65/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Дубно

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 27 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, із середньою - спеціальною освітою, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого, не одруженого, - запобіжного заходу у виді домашнього арешту, -

встановив:
слідчий СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу підозрюваному в виді домашнього арешту в нічну пору доби, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , будучи підозрюваним у межах розслідування кримінального провадження внесеному 30.10.2020 до ЄРДР за №0000213 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в час коли відносно нього в межах вказаного провадження в Дубенському міськрайонному судді розглядається клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в порушення п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких зброя, боєприпаси, вибухові речовини та засоби вибуху, віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 р. № 576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказами МВС України від 21 серпня 1998 року № 622, що регулює порядок поводження з цими предметами, вчинив умисні дії спрямовані на порушення безпеки, пов`язаної з контрольованим обігом вогнепальної зброї, які виразились у незаконному придбанні носінні та зберіганні вогнепальної зброї.

Зазначено, що 25.01.2021 близько 13 год. ОСОБА_5 знайшов поблизу кафе «Солодкий Дім» по вул. Кирила та Мефодія в м. Дубно, Рівненської області вогнепальну зброю (пістолет), перероблений саморобним способом із стартового пістолета «RЕТАY Р114» калібру 9 мм. Р.А.К. б/н, промислового виготовлення, шляхом внесення конструктивних змін не передбачених виробником, таким чином незаконно його придбав. Після чого, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, маючи реальну можливість повідомити правоохоронні органи про придбання ним вогнепальної зброї, не зробив цього, а поклав його до кишені своєї куртки, де став носити та зберігати при собі до 27.01.2021, тобто до моменту, коли зброя була виявлена та вилучена працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 досудовим розслідуванням підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: в придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Слідчий вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий обґрунтовує необхідністю забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, оскільки наявні ризиків, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 будучи підозрюваним в межах розслідування кримінального провадження внесеному 30.10.2020 до ЄРДР за №0000213 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у час коли відносно нього в межах вказаного провадження в Дубенському міськрайонному судді розглядається клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний тяжкий злочин, крім того встановлено, що ОСОБА_5 в період з квітня 2020 до теперішнього часу був одинадцять разів притягнений до адміністративної відповідальності, в тому числі й за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання характеризується, як особа схильна до вчинення правопорушень, на зауваження реагує не завжди адекватно, також ОСОБА_5 не має постійного джерела прибутку, що є однією з причин спонуканням його до вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому з метою попередження подальшого вчинення ОСОБА_5 нових злочинів і завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту; переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Дані ризики (передбачені п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення від передбаченого покарання може залишити місце свого проживання, та таким чином ухилятися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, будь-яким способом уникати викликів слідчого прокурора та суду, чим затягувати строки досудового розслідування та перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні. Зазначено, що обрання ОСОБА_5 менш суворого запобіжного не забезпечить належної поведінки підозрюваного, й він матиме можливість продовжити свою злочинну діяльність, чи ухилення від органів досудового розслідування та суду. З огляду на вищевказане, слідчий вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 запобіжний захід - домашній арешт у період часу з 18 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., бо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що клопотання є обґрунтованим і просить його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , якого підтримав ОСОБА_5 , у судовому засіданні вказав на необгрунтованість поданого слідчим клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заявивши своє клопотання про відмову у такому клопотанні слідчого з підстав відсутності ризиків, на які вказує слідчий. Звертає увагу, що ОСОБА_5 є молодим хлопцем, має дівчину, планує одружуватися, проживає з батьками, де і зареєстрований, до кримінальної відповідальності не притягався, а кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України закрито судом, за примиренням з потерпілою особою. Щодо вчинених адміністративних правопорушень, то всі вони стосуються порушення правил дорожнього руху і тому не характеризують ОСОБА_5 як порушника суспільного порядку. Щодо характеритсики за місцем проживання, то це суб`єктивна думка сілького голови, яка не є правдивою. Щодо того, що дана підозра необгрунтована, то ОСОБА_5 не мав ніякого умислу на вчинення даного кримінального правопорушення, а лише забрав знайдений предмет, ззовні схожий на пістолет, бо не хотів, щоб його знайшли діти і щоб не завдали собі шкоди. Однак, не встиг правильно розпорядитися цим предметом, бо не знав, що з ним робити.

Окремо, ОСОБА_5 у судовому засіданні просить не застосовувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби. Пояснив, що не збирається здійснювати будь-яку злочинну діяльність, а у вчиненні кримінального правопорушення, за яким його підозрює орган досудового слідства, вини не визнає і ухилятися від слідства чи суду чи перешкоджати будь-яким чином слідству не буде.

Заслухавши пояснення підозрюваного, доводи слідчого, прокурора та захисника, ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить таких висновків.

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та п. 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, передбачено ст. 194 КПК України.

Так, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності застосування запобіжного заходу.

Аналіз наданих доказів (огляду місця події, показань свідків і підозрюваного, постанови про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів, висновку експерта) (а.с. 6, 8-11, 21-22) об`єктивно пов`язує підозрюваного зі злочином, можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є обґрунтованою. При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження не можна вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування, продовження дії щодо підозрюваного обмежувальних заходів.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

При цьому, слідчий суддя не бере до уваги невизнання вини ОСОБА_5 з огляду на те, що на даному етапі кримінального процесу не досліджуєтся винність у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Свої доводи прокурор та слідчий обгрунтовують тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати іншим чином у кримінальному провадженні. Однак, сама по собі тяжкість вчиненого злочину, в якому підозрюється особа, на переконання слідчого судді, не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу, без урахування інших обставин кримінального провадження та особи підозрюваної. Разом з тим, із пояснень прокурора вбачається, що підозрюваний не ухиляється від слідства та вчасно з`являється на виклики, а стверджувати, що останній ухиляється від слідства у прокурора підстав нема, при цьому не зазначив, яким іншим чином може ОСОБА_5 перешкоджати органам слідства чи суду у даному провадженні. Тому суд не знаходить підтверджень наявності ризику переховування від органів досудового розслідування і суду чи перешкоджати іншим чином у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, суд бере до уваги та в сукупності оцінює докази, які вказують на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, так як ОСОБА_5 в період розгляду кримінального провадження за ч. 1 ст. 185 КК України, обгрунтовано запідозрений у вчиненні іншого кримінального правопорушення, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, при цьому допускав керування транспортним засобом без наявності права на таке керування, що підтвердив у судовому засіданні, характеризується посередньо, як такий, що схильний до вчинення правопорушень, що знайшло своє підтвердження (а.с. 12-18).

Таким чином, враховуючи вище приведене, слідчий суддя вважає, що в даному випадку прокурором не доведено обставин, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, але доведено наявність п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак наявні підстави для застосування домашньогго арешту в нічний час.

При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованим застосування саме домашнього арешту в період зазначеного слідчим часу з огляду на час події за ч. 1 ст. 263 КК України - з 02 год по 03 год включно, слідство по якій на даний час триває, окремо бере до уваги зазначений час вчинених адміністративних правопорушень - саме нічний час - з 00 год по 02 год, що підтвердив також ОСОБА_5 у судовому засіданні.

Слідчий суддя звертає увагу, що вік ОСОБА_5 , наявність у нього родини, місця проживання, дівчини, не спростовує висновку суду про необхідність застосування вказаного запобіжного захлоду, а відтак у клопотання захисника слід відмовити.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період, зазначений у клопотанні до 16.04.2021 року.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 181, 184, 194, 309 КПК України, -

ухвалив:
клопотання старшого слідчого слідчого відділення Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за 0000015 від 27 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого, не одруженого - запобіжний захід у виді домашнього арешту з 18:00 години по 07:00 годину наступного дня строком з 16 лютого 2021 року по 16 квітня 2021 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з 18:00 год. до 07:00 год. наступного дня;

- прибувати за першою вимогою на виклик до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що з метою контролю за його поведінкою працівники органу Національної поліції мають право з`являтись в житло, вимагати надати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дубенський районний відділ поліції ГУНП у Рівненській області та слідчого в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В клопотанні захисника ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1