ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/321/21 Справа № 705/356/20 Категорія: ч.2 ст.115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

захисника

обвинуваченої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в режимі відео конференції з Уманським міськрайонним судом Черкаської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2021 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18.04.2021 року включно, -

в с т а н о в и л а :
В провадженні колегії суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відносно обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді тримання дід вартою, строк дії якого закінчується 21 лютого 2021 року.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 закінчується 21.02.2021, то прокурор подав 10.02.2021 клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , вказуючи, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та що на даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від суду, вплив на свідків, а також вона може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, на даний час залишається до підстав вважати, що обвинувачена опинившись на волі, зможе ухилитися від суд виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказую обставини, як суспільно небезпечний характер протиправних дій, в яких вона обвинувачується і щодо яких органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення), тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною у вчинені інкримінованого злочину. Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинувачена, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які на даний час недопитані судом, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину.

В судовому засіданні суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 , думку якого підтримала обвинувачена ОСОБА_8 , заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість риків вказаних прокурором у клопотанні. Крім того, просили врахувати, що обвинувачена має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Просили застосувати міру обіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2021 року, клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18.04.2021 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 18.02.2021 року, обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в який просить:

Скасувати ухвалу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2021 року.

Прийняти нову ухвалу, якою задовольнити апеляційну скаргу та змінити запобіжний захід щодо неї з тримання під вартою на домашній арешт.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає до скасування.

Вказує, що суд першої інстанції грубо порушив його права та виніс ухвалу з істотними порушеннями норм КПК України.

Додає, що має на утримання двох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом, має на утриманні матір інваліда, а також сама є інвалідом та потребує лікування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що ризики, які слугували підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченій не в змозі гарантувати її належну поведінку, оскільки остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такого запобіжного заходу із визначенням строку. Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченої, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для продовження обвинуваченій ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Також на думку колегії суддів, оскільки існують обґрунтовані підозри у вчиненні цією особою кримінального правопорушення, а також ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апелянта про процесуальні порушення під час розгляду клопотання прокурора, є необґрунтованими, оскільки при розгляді даного клопотання суд керувався положеннями ст.. 331 КПК України, щодо продовження запобіжного заходу під час судового розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням вимог ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2021 року, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -