Справа № 738/302/21
№ провадження 1-в/738/44/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянув у вiдкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням -

В С Т А H О В И В:

10 березня 2021 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, обґрунтоване тим, що він відбув 2/3 строку покарання, характеризується, як особа, яка стала на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити та замінити позбавлення волі на обмеження волі. Пояснив, що має багато стягнень, які отримав відбуваючи покарання в Російській Федерації, оскільки його змушували признатися у вчиненні злочину. Зазначив, що з часу прибуття до ДУ «Менська виправна колонія» працює, характеризується позитивно.

Захисник в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав, просив його задовольнити.

Представник установи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Прокурор в судовому засіданні зазначив на велику кількість стягнень у засудженого, а тому просив у задоволенні клопотання відмовити.

Представник спостережної комісії Корюківської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі. Направив до суду постанову спостережної комісії Корюківської районної державної адміністрації № 23 від 18.03.2021 року, якою постановила, відмовити в погодженні застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги передбаченої ст. 82 КК України, а саме заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Судом встановлено, що вироком Московського районного суду міста Чебоксари Чувашської Республіки Російської Федерації від 31.05.2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання: за ст. 228.1, ч. 1, п. «а», «г» Кримінального кодексу Російської Федерації (по епізоду від 11.04.2015 року) у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років; за ст. 30, ч. 3, ст. 228.1, ч. 4, п. «а», «г» Кримінального кодексу Російської Федерації (по епізоду від 01.05.2015) у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років; за ст. 30, ч. 3, ст. 228.1, ч. 4, п. «а», «г» Кримінального кодексу Російської Федерації (по епізоду від 12.05.2015) у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років. У відповідності до ст. 39, ч. 3 КК РФ шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.05.2018 року приведено у відповідність із законодавством України вирок Московського районного суду м. Чебоксари Чуваської Республіки від 31.05.2017 року. Призначено засудженому ОСОБА_4 покарання, що підлягає відбуванню за вироком Московського районного суду м. Чебоксари Чуваської Республіки від 31.05.2017 року, з урахуванням апеляційної ухвали судової колегії у кримінальних справах Верховного суду Чуваської Республіки від 12.09.2017 року у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 72 КК України, строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу затримання 12.05.2015 року, в строк відбування покарання зарахувавши термін перебування його під вартою з 12 травня 2015 року по 12 вересня 2017 року включно з розрахунку: один день перебування під вартою дорівнює двом дням позбавлення волі.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09.01.2020 року ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.05.2018 року відносно ОСОБА_4 змінено. Вирок Московського районного суду м. Чебоксари Чуваської Республіки від 31.05.2017 року відносно ОСОБА_4 приведено у відповідність із законодавством України. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 68 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 307 КК України до 11 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна. В іншій частині ухвалу залишено без змін.

Строк відбування покарання обчислюється з 12.05.2015 року.

З характеристики засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 за час перебування в ФКУ СІЗО № 2 по Чуваській Республіці - Чувашії порушень вимог встановленого режим тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до праці не залучався, не заохочувався.

З 07.10.2015 року по 29.09.2017 року відбував покарання у ФКУ СІЗО № 1 по Чуваській Республіці Чувашії, де допускав порушення вимог встановленого режиму тримання, розпорядок дня не виконував, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності. До праці не залучався, не заохочувався.

З 29.09.2017 року по 30.07.2019 року відбував покарання у ФКУ Виправна колонія № 9 по Чуваській Республіці Чувашії. За час відбування покарання в установі характеризувався негативно: допускав порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, розпорядок дня не виконував. За що 8 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. До праці не залучався, не заохочувався.

З 02.09.2019 року по 09.10.2019 року відбував покарання у Миколаївському СІЗО, де вимог встановленого режиму тримання додержувався, розпорядок дня виконував. До дисціплінарної відповідальності не притягувався. До праці не залучався, не заохочувався

З 18.10.2019 року і по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія № 91» де за період відбування покарання дотримується норм , які визначають порядок і умови відбування покарання. розпорядок дня установи виконує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має два заохочення. З 21.11.209 року по теперішній час працевлаштований на швейній дільниці установи. До покладених на нього обов`язків відноситься добре. Залучається до робіт з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення згідно черговості. До виконання робіт відноситься посередньо.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 , засуджений має 2 заохочення та 96 стягнень.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Так, з матеріалів справи вбачається, що засуджений за час відбування покарання отримав 96 стягнень, а тому суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка за весь період строку відбування покарання, а тому клопотання про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі задоволенню не підлягає.
На пiдставi викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту її отримання.

Суддя ОСОБА_1