Справа № 464/2177/20
пр.№ 1-кп/464/3/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 464/2177/20, внесене 06 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Львова, громадянка України, з середньою освітою, заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працює, раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, попередньо розприділивши між собою ролі у вчиненні кримінального правопорушення, шляхом обману заволоділи коштами товариства з обмеженою відповідальність «Качай Гроші» на загальну суму 4 000 гривень за наступних обставин.

Так, за невстановлених слідством обставин, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_4 заволоділа сканкопіями паспорта серії НОМЕР_1 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера № НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, 23 квітня 2019 року близько 10:30 год, ОСОБА_4 діючи спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи свій мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 6» та інтернет-браузер, встановлений на цьому телефоні, створила заявку на Інтернет сайті з он-лайн кредитування www.kachay.com.ua на укладення договору про надання кредиту № 00-234681, де без відома та дозволу ОСОБА_5 , завантажила сканкопії її паспорта серії НОМЕР_1 та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду № НОМЕР_2 , вказала номер мобільного телефону оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , свою адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 та реквізит банківської картки АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_4 , володільцем та користувачем якої була невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, внаслідок чого, ввівши працівників ТОВ «Качай Гроші» в оману щодо своєї особи та платоспроможності, пройшовши таким чином перевірку та верифікацію банківської картки, отримала без відома ОСОБА_5 на її ім`я у тимчасове, строкове, платне користування кредитні кошти у розмірі 4 000 гривень.

Після чого, цього ж дня о 10.45 год кредитодавцем грошові кошти в сумі 4 000 гривень, які належать ТОВ «Качай Гроші» були зараховані на банківську картку АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_4 , володільцем та користувачем якої була невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, якими в подальшому вказана особа та ОСОБА_4 заволоділи та витратили на власні потреби,

Своїми умисними діями ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою заподіяла ТОВ «Качай Гроші» матеріальну шкоду на загальну суму 4 000 гривень.

Від потерпілої особи надійшло клопотання про розгляд кримінального провадження у відсутності потерпілого. Цивільний позов підтримує та просить задоволити у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення за викладених обставин визнала повністю, щиро розкаялася та повністю підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим обмежитися лише допитом обвинуваченої та з`ясуванням даних про її особу. При цьому судом обвинуваченій було роз`яснено, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство за попередньою змовою групою осіб. Правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння учасниками судового провадження не оспорюється.
При призначенні покарання обвинуваченій на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину проти власності, який згідно із ст.12 КК України, є нетяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка заміжня, працює не офіційно та має дохід, наявність на утриманні чотирьох малолітніх дітей, міцність соціальних зв`язків, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, судимості немає.

Згідно з ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої. За висновками досудової доповіді, складеної провідним інспектором Сихівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації у Львівській області» ОСОБА_6 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі і для окремих осіб, середній; беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення (злочину), обставин його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, відомостей про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення (злочину), позицію сторони обвинувачення та обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч.2 ст.190 КК України, у виді штрафу.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Санкція ч.2 ст.190 КК України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до санкції ч.2 ст.190 КК України, яка діє на день розгляду кримінального провадження, передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

З наведеного вбачається, що ч.2 ст.190 КК України (в редакції змін, внесених Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII) пом`якшує верхню межу покарання і посилює нижню межу покарання в частині збільшення мінімального розміру штрафу.

За таких обставин, ураховуючи положення ч.1 ст.5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Щодо цивільного позову, заявленого у даному кримінальному провадженні потерпілим «Качай Гроші» то суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Так, потерпілим в порядку, визначеному ст.128 КПК України, пред`явлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок злочину, в розмірі 7 728 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Під час розгляду кримінального провадження доведено вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину відносно майна потерпілого-цивільного позивача, а відтак і у заподіянні останнім шкоди на заявлену у позові суму, що визнано обвинуваченою у повному обсязі.

Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Тому з урахуванням наведених вище підстав і мотивів, а також поданих представником потерпілого-цивільного позивача, заявлений цивільний позов підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення з обвинуваченої в користь ТОВ «Качай Гроші» 7 728 грн матеріальної шкоди.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальність «Качай гроші» задоволити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальність «Качай Гроші» () 7 728 грн майнової шкоди.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 25 серпня 2020 року шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на: інтернет модем «TP-Link» білого кольору, з інформаційною наліпкою на якій вказано модель «TP-WR740N», S/N: 13AA9500439, MAC: CO4A003C7910, PIN: 68039059; пластикову картку із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_5 та пластикову картку від сім-картки мобільного оператора «№1 для смартфонів» із написом на ній фарбою чорного кольору у вигляді « НОМЕР_6 »; 1 банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_7 та 1 банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_8 ; 2 паперових носії на яких наявний рукописний текст; мобільний телефон «Samsung GT-C3010», SSN C3010GSMH, imei: НОМЕР_9 , S/N: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Samsung GT-E1182», imei1: НОМЕР_11 , imei2: НОМЕР_12 , S/N НОМЕР_13 ; мобільний телефон «Lenovo A369I», imei1: НОМЕР_14 , imei2: НОМЕР_15 , S/N: НОМЕР_16 (63), мобільний телефон «Prestigio», imei1: НОМЕР_17 , imei2: НОМЕР_18 , S/N: НОМЕР_19 , мобільний телефон «Samsung GT-C3520», S/N: НОМЕР_20 , imei: НОМЕР_21 , мобільний телефон «Nokia 1600», CODE: НОМЕР_22 , imei: НОМЕР_23 , мобільний телефон «FLY DS120», imei1: НОМЕР_24 , imei2: НОМЕР_25 , S/N: НОМЕР_26 , мобільний телефон «Samsung La`Fleur» чорно-червоного кольору, imei: НОМЕР_27 та повернути вказане ОСОБА_4 .
Речові докази флеш-накопичувачі «Transcend» об`ємом пам`яті 4 Gb та «SP Silicon Power» об`ємом пам`яті 16 Gb повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1