Справа № 214/8878/19
1-кп/214/307/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0002041, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2019 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гурівка, Долинського району, Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.11.2010 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2, 185 ч.2 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, ст.. 75 КК звільнено з іспитовим строком на 1 рік;
- 24.10.2012 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.. 15 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 71 ч. 1 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі , звільнився від відбуття покарання 14.03.2014 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 неодноразово притягався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_6 , а саме постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.08.2019 ст. 173-2 ч.1 КУпАП та постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01.11.2019 за ст. 173-2 ч.2 КУпАП до адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Крім того, відносно ОСОБА_5 були складені адміністративні протоколи працівниками поліції Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за ст. 173-2 ч.2 КУпАП від 26.09.2019 року, 28.10.2019 року, 14.11.2019 року, які на даний час знаходяться на розгляді у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу, продовжує вчиняти насильство.
Так, ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, систематично продовжує вчиняти домашнє насильство, умисні дії психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 , з якою він разом проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 13.11.2019 року близько 12 години висловлював в її бік словесні образи, в тому числі нецензурною лайкою, висловлював погрози та залякування застосувати фізичну силу, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, зловживає спиртними напоями з іншими особами за місцем проживання, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 та погіршення якості її життя.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, за ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно, вчиняв психологічне насильство щодо потерпілої, яка є його рідню матір`ю. Оскільки він зловживав спиртними напоями. У скоєному кається, просить суворо не карати, щиро просить вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що обвинувачений її рідний син. Він зловживає алкоголем і тому під час сварок сильно її ображає. Вони вже стосунки повністю налагодили. Претензій до обвинуваченого вона не має, просить суворо його не каратти. Останній раз інцидент стався 13.11.2019 року вдень.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, а також оцінені судом згідно з положеннями ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце.

Суд, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.126-1 КК України, за ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Так, відповідно до положень ч.4 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання,є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, було встановлено, те що обвинувачений вчинив злочин щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, а також вчинив злочин щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_5 , по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (том 2 а.п.31), з квітня 2001 року по лютий 2007 року перебував під наглядом у лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності (том 2 а.п.30), раніше судимий (том 2 а.п.32-33), за місцем проживання характеризується посередньо (том 2 а.п.34).

Окрім того, згідно з наданими висновками Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» встановлено, що, беручі до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного ним правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, позицію потерпілої, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції передбаченої ст. 126-1 КК України.

Також, на думку суду, обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначено покарання із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_5 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 , п. 2 ч. 3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 на момент ухвалення вироку не обрався.

Потерпілою цивільний позов не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням шкоди в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 призначено покарання не пов`язане з реальним його відбуттям, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, необхідно направити останнього для проходження програми для кривдників.

Керуючись ст.ст.349 ч.3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ст.126-1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 , п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом зпитань

пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місцяпроживання,

роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1