Справа № 683/2720/20

УХВАЛА
15 березня 2021 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

У судове засідання старший слідчий СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, проти задоволення клопотання ОСОБА_3 не заперечує.
Дослідивши матеріали клопотання та надані для ознайомлення документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі збереження речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.).
Ураховуючи викладене, а також те, що в подальшому застосуванні арешту на зазначений автомобіль відпала потреба, з метою дотримання справедливого балансу між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи володільця автомобіля.
Таким чином, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 30 жовтня 2020 року, на вказаний автомобіль з метою забезпечення збереження речових доказів, підлягає скасуванню.
Керуючись ст.100, 174 КПК України, суд
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: