Провадження № 1-кс/638/1724/21
УХВАЛА
Іменем України

26 липня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Харкові клопотання дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 03 лютого 2021 року за № 0000244, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,
в с т а н о в и в:
Дізнавач СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 03 лютого 2021 року за № 0000244, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, в якому просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме, двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовує тим, що між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007, предметом якого було надання банком відповідачу кредиту у сумі 42630 доларів США строком до 03 липня 2022 року. В якості забезпечення кредитного договору між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки від 03 липня 2007 року № PCL CNL-700/606/2007, предметом якого була квартира АДРЕСА_2 . При цьому в період часу з 2007 року по 2009 рік заборгованості по виплаті у вказаному кредитному договорі у ОСОБА_5 не було, всі проплати останній робив у визначений у кредитному договорі строк.
12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги № 8893, одним з предметів якого було право вимоги за кредитним договором № CNL-700/606/2007 від 03 липня 2007 року та договором іпотеки № PCL CNL-700/606/2007 від 03 липня 2007 року. При цьому, представниками ОТП «Банку» ОСОБА_5 не було повідомлено про те, що вони відступили право вимоги за його кредитним договором іншій компанії.
В період часу з 03 квітня 2012 року по 19 грудня 2014 року ОСОБА_5 знаходився у слідчому ізоляторі за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 111 КК України. За час місцеперебування у СІЗО останньому не було повідомлено ні про те, що ОТП «Банк» відступив право вимоги за його кредитним договором, ні про той факт, що у 2014 році ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало до суду позовну заяву про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 у розмірі 2192511,86 грн. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2014 року по справі № 646/1758/14-ц було стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором № CNL-700/606/2007 від 03 липня 2007 у розмірі 2192511,86 грн.
Ухвалою Верховного суду України від 10 вересня 2020 року по справі № 646/1758/14-ц було скасовано заочне рішення від 15 квітня 2014 року.
Станом на даний час, вказана справа 646/1758/14-ц перебуває у провадженні Харківського апеляційного суду.
Згідно з інформацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно останній дізнався, що 04 грудня 2020 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» було укладено договір про відступлення права вимоги (серія та номер 704) за кредитним договором № CNL-700/606/2007 від 03 липня 2007 року та договором іпотеки № PCL CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 (інформаційна довідка № 236872672 від 14 грудня 2020 року).
На підставі вказаного документу, новим кредитором та іпотекодержателем є ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», яка і вчиняє активні дії, спрямовані на продаж квартири.
Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, директором ТОВ «ФК «Маніту» (код ЄДРПОУ: 42585871) є ОСОБА_6 , а директором ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (код ЄДРПОУ: 36789421) - ОСОБА_7 .

До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення).
Орган досудового розслідування вбачає у діях директора ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_7 самовільне вчинення свого дійсного права всупереч встановленого законом порядку і без законних повноважень укладення договору про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договором до ОСОБА_5 всупереч пп. 3 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон № 1304-VII).
Відповідно до пп. 3 п. 1 Закону № 1304-VІІ протягом дії цього Закону кредитна установа не має права відступити (відчужити) на користь (у власність) іншої особи свої права вимоги до позичальників за кредитами, забезпеченням за якими виступає манно/майнові права, зазначені у підпункті 1 цього пункту.
Згідно пп. 1 п. 1 Закону № 1304-VII протягом дії цього Закону не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:
таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або;
таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;
загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.
Відповідно до обставин справи, ЗАТ «ОТП Банк» надав ОСОБА_5 кредит в іноземній валюті - 42630 доларів США (кредитний договір № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007). В якості забезпечення було укладено договір іпотеки № PCL CNL-700/606/2007 від 03.072007, предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 .
Вищенаведене квартира є єдиним об`єктом нерухомого житлового майна ОСОБА_5 , що підтверджується інформаційною довідкою № 241123201 від 20.012021.
Таким чином, директор ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_7 не мав права укладати з TOB «ФК «Маніту» договір про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договором до останнього, оскільки на предмет іпотеки (квартира АДРЕСА_2 ) неможливо звернути стягнення в силу заборони, передбаченої чинним Законом України. Отже, директором було реалізовано право на укладення договору про відступлення права вимог, однак з порушенням порядку (вимог Закону України).
Також діями директора ТОВ «ФК «Маніту» ОСОБА_6 мають місце незаконні спроби продажу майна (предмета іпотеки квартири АДРЕСА_2 ) третім особам всупереч пп. 3 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі Закон № 1304-VII). Крім того, продаж майна відбувається всупереч того, що судове рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 646/1758/14-ц про стягнення з останнього заборгованості по кредитним коштам законної сили не набрало. За таких обставин, продаж предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_2 , є незаконним.
Відповідно до довідки з Єдиного реєстру прав на нерухоме майно двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність накладення арешту на нерухоме майно, а саме, двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .
В судове засідання дізнавач та власник майна не з`явилися, дізнавач до клопотання долучено заяву про розгляд клопотання за її відсутністю.
Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.
Судом встановлено, що сектором дізнання ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000244 від 03 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України за фактом вчинення невстановленою особою у грудні 2020 року самоправних дій щодо майна ОСОБА_5 .
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що дізнавач довів, що нерухоме майно, а саме, двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, оскільки була об`єктом кримінально протиправних дій, а позбавлення права розпорядження викликано необхідністю запобігання можливості його відчуження.
Керуючись ст. 131-132, 170-173, 309,372 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Клопотання дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 03 лютого 2021 року за № 0000244, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1