Справа № 686/8011/21
Провадження № 1-кс/686/3625/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання дізнавача СД ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000208,

встановив:

31.03.2021 дізнавач СД ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_5 про накладення арешту на добровільно виданий 30.03.2021 р. під час огляду місця події ОСОБА_6 мотоцикл марки «Honda», моделі «NC700S» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотання дізнавач зазначає, що 30.03.2021 р. біля будинку № 18/2, по вул. Свободи в м. Хмельницькому було виявлено мотоцикл марки «HONDA» д.н.з. НОМЕР_1 в якому під час зупинки було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2
31.03.2021відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 4 ст.358КК України.
30.03.2021під час ОМП ОСОБА_6 добровільно видав мотоцикл марки «Honda», моделі «NC700S» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Указаний мотоцикл був тимчасово вилучений та поміщений на майданчик дляя тимчасового зберігання транспортних засобів, що знаходиться за адресою: Курчатова, 120Д у м. Хмельницькому, для подальшої перевірки обставин події.
Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 було вилучене та поміщене до сейф-пакету №7339250.
За переконанням слідчого, в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказана річ може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та потребує подальшого дослідження для встановлення чи спростування підробки.
Мотоцикл марки «Honda», моделі «NC700S» чорногокольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
З огляду на це, на думку слідчого вказане майно потребує подальшого дослідження для встановлення чи спростування факту підробки, тому з метою забезпечення їх збереження, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, втрати, перетворення чи відчуження.
Постановою дізнавача СД ВнП № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 31.03.2021. вказані речі було визнано речовими доказами.
У судове засідання дізнавач не з`явився, у клопотанні міститься заява про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя щодо необхідності накладення арешту на свідоцтво реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_2 , дійшов такого переконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На підставі ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
За положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
У межах кримінального провадження необхідно провести ряд досліджень, слідчих дій, з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження, а також з метою проведення в подальшому експертиз та встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення та викриття інших злочинів, а тому наявна необхідність у накладенні арешту на вилучені речі.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права розпорядження, користування та відчуження на: Мотоцикл марки «Honda», моделі «NC700S» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , вилучені у ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1