Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/409/21
Провадження № 1-кп/506/56/21
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження
14.07.2021смт. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши в залі судового засідання у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області про закриття кримінального провадження №0000427, внесеного до ЄРДР 25.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

10.06.2021 року до суду надійшло клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000427 від 25.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.11.2016 року близько 22.50 год. надійшли матеріали з ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19.15 год. прикордонним нарядом в с.Розівка Окнянського району Одеської області було виявлено речовину рослинного походження, схожу на канабіс. При цьому, як зазначено в клопотанні, в ході досудового розслідування проведено слідчі та розшукові дії, однак особу, причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення, не встановлено та жодній особі про підозру не повідомлялось. Крім того, у клопотанні прокурором зазначено, що станом на 09.06.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000427 від 25.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, триває понад чотири роки. Враховуючи, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, то згідно до ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, є кримінальним проступком, тому прокурор просив відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України та п.3-1 ч.1, ч.4 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Також прокурор просив суд, відповідно до ст.100 КПК України, вирішити питання про долю речових доказів.

Прокурор у підготовчому засіданні на задоволенні клопотання наполягав.

Вислухавши прокурора, вивчивши клопотання, та матеріали кримінального провадження суд доходить наступного висновку.

У провадженні Сектору дізнання Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000427, внесеного до ЄРДР 25.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України /а.с.4/.

З фабули внесених до ЄРДР відомостей за №0000427, від 25.11.2016 року вбачається, що 24.11.2016 року близько 22.50 год. надійшли матеріали з ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19.15 год. прикордонним нарядом в с.Розівка Окнянського району Одеської області було виявлено особу без документів. В ході особистого огляду в речах даної особи було виявлено близько 30 грамів речовини рослинного походження, схожої на канабіс /а.с.4/.

Як вбачається із листа ІНФОРМАЦІЯ_1 , адресованого начальнику Подільського ВП ГУНП в Одеській області, 24.11.2016 року о 19.15 год. прикордонним нарядом на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було виявлено особу без документів, зі слів - особа без громадянства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході особистого огляду в речах вищевказаної особи виявлено близько 32 грам висушеної подрібненої речовини, сіро-зеленого кольору рослинного походження, схожої на канабіс. У зв`язку із вищезазначеним, Подільським прикордонним нарядом, на підставі ст.216 КПК України, на адресу Подільського ВП ГУНП в Одеській області направлено документальні матеріали та речовину рослинного походження по факту затримання особи без громадянства ОСОБА_4 , в діях якого вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 309 КК України /а.с.5/.

Таким чином , відомості до ЄРДР за №0000427 були внесені 25.11.2016 року на підставі вищезазначених документів, в яких зазначено, що в ході особистого огляду в речах особи без громадянства, який назвався ОСОБА_4 , були виявлено речовину схожу на канабіс.

Крім того, з копій матеріалів кримінального провадження №0000427, внесеного до ЄРДР 25.11.2016 року, наданого прокурором у судовому засіданні вбачається, що слідчим були здійсненні такі слідчі (розшукові) дії :

- 20.01.2017 року по кримінальному провадженні №0000427 від 25.11.2016 року на підставі постанови слідчого СВ Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП від 09.12.2016 року про призначення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6, судовим експертом ОНДЕКЦ проведено відповідну експертизу.

Відповідно до висновку експерта №1674-Х, надана на експертизу речовина рослинного походження, є особливо небезпечним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу у висушеному стані становить 23.50 г. /а.с.18-21/.

Згідно довідки ОНДЕКЦ витрати на проведення експертизи склали 2201,00 грн /а.с.22/.

- Постановою слідчого СВ Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області від 06.03.2017 року речовину рослинного походження, опечатану в пакет експертної служби 1485135 (об`єкт дослідження №1 до висновку експерта №1674-Х), визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000427, який згідно із квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №36, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області /а.с.23-24/.

При цьому, лише 03.05.2017, у зв`язку із здійсненням кримінального провадження №0000427 року начальником СВ Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області надіслано запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання інформації про місце перебування ОСОБА_4 /а.с.25/.

31.05.2017 року ІНФОРМАЦІЯ_5 надано інформацію начальнику СВ Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області на вищевказаний запит та повідомлено, що 24.11.2016 року о 19.10 год. особу без громадянства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було затримано прикордонним нарядом в районі АДРЕСА_1 за спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску з України в Республіку Молдова, у зв`язку із чим на останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.204-1 КУпАП та 25.11.2016 року матеріали справи направлено до Котовського міськрайонного суду. Відповідно до постанови Котовського міськрайонного суду ОБГ ОСОБА_4 було поміщено до ПТПІ, на строк до шести місяців з метою його ідентифікації та його подальшого примусового видворення. З 24.11.2016 року по 30.11.2016 року ОБГ ОСОБА_4 перебував в пункті тимчасового тримання «Подільськ», після чого був конвойований до ПТПІ м.Чернігів де утримувався з 30.11.2016 року по 17.02.2017 року. 19.02.2017 року на виконання постанови Котовського міськрайонного суду від 25.11.2016 року справа №505/4187/16-а, вищезазначену особу було примусово видворено з території України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Платонове» /а.с.26/.

Відомості про здійснення у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідуванні інших слідчих (розшукових) дій до суду прокурором не надано.

Таким чином, судом встановлено, що особа без громадянства ОСОБА_4 перебував на території України з моменту його затримання прикордонним нарядом в с.Розівка Окнянського району Одеської області, з 24.11.2016 року з 19.15 год. до його примусового видворення з території України 19.02.2017 року, тобто майже 3 місяці з моменту внесення відомостей до ЄРДР за №0000427 від 25.11.2016 року.

При цьому, висновком експерта по кримінальному провадженню ще 20.01.2017 №1674-Х- було встановлено, що речовина рослинного походження сіро-зеленного кольору, яка була вилучена у ОСОБА_4 є особливо небезпечним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, однак, незважаючи на перебування ОБГ ОСОБА_4 на території України до 19.02.2017 року, органом досудового розслідування будь-яких слідчих (розшукових) дій щодо вищезазначеної особи не було здійснено (обрання запобіжних заходів, допит особи, повідомлення про підозру) .

Суд констатує, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження фактично не здійснювалося. Належні та ефективні заходи спрямовані на розкриття вказаного кримінального правопорушення не були здійснені. Досудове розслідування та процесуальне керівництво з боку прокурора були неналежними.

Статтею 9 ч. 4 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 1,2ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження , суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) у п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості".

Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Проте, починаючи з січня 2017 року, жодних процесуальних дій вчинено не було. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо проведення слідчих дій, не було вжито жодного заходу щодо збирання доказів, окрім призначення експертизи.

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

При цьому, відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Частиною 1 ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не вжиті заходи щодо збирання доказів, не виконанні усі можливі та необхідні заходи з метою встановлення особи ОСОБА_4 та на даний час органом досудового розслідування не надано кримінально-правової оцінки діянню особи без громадянства ОСОБА_4 .

Крім того, у відповідності до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Разом з тим, як вбачається із зазначених правових норм, кримінальне провадження може бути закрите з підстав, вказаних у п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України, за наявності декількох обов`язкових умов, а саме: доведеності самої події злочину, тобто діяння, передбаченого Особливою частиною КК України; доведеності всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу злочину; відсутності відомостей про особу, яка вчинила злочин; об`єктивної неможливості встановити особу, яка вчинила злочин; закінчення визначених у ст.49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому відсутність будь-якої з цих умов виключає можливість закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

З огляду на вказане, суд критично оцінює доводи прокурора про те, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, оскільки з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000427 від 25.11.2016 року вбачається, що відомості до ЄРДР внесені у зв`язку із затриманням та виявленням у речах особи без громадянства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , близько 32 грам висушеної подрібненої речовини, сіро-зеленого кольору рослинного походження, схожої на канабіс .

Таким чином, саме лише закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не може бути підставою для закриття судом кримінального провадження, за умови наявності достатніх відомостей про особу, в діях (бездіяльності) якої вбачається ознаки кримінального правопорушення, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

При цьому суд звертає увагу, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства" як можливості закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.

У зв`язку з відмовою у закритті, матеріали кримінального провадження підлягають поверненню до Подільської окружної прокуратури для організації проведення досудового розслідування.

При цьому, що стосується клопотання прокурора про вирішення питання про долю речових доказів, то відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

На підставі встановленого та керуючись ст.ст. 314, 284, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області про закриття кримінального провадження №0000427, внесеного до ЄРДР 25.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 16.07.2021 року о 15:45 год.

Суддя ОСОБА_1