Провадження № 11-кп/4820/408/21
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького Хмельницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , судимого:

09.08.2017 р. Апеляційним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч.2, 357 ч.1, 15 ч.2 185 ч.2, 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.;
03.05.2018 р. Апеляційним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 69 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України ухвалено вказаний вирок та вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 09.08.2017 р. виконувати самостійно, звільнений 22.11.2019 року по закінченню терміну покарання,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислено з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 , до набрання вироком чинності, залишено попередній домашній арешт, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_8 26 вересня 2020 року близько 21 год. 25 хв,. перебуваючи в приміщенні аптеки № НОМЕР_1 «Синиця», що належить ТОВ «Хмельницька перша аптека» та знаходиться по вул. Нижній Береговій, 42/1, в м. Хмельницькому, прийняв рішення про вчинення таємного викрадення чужого майна з метою власного збагачення. Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав із вітрини продажу косметичних засобів для догляду за обличчям експрес-маску з гіалуроновою кислотою «VICHY ЛІФТ АКТИВ», об`ємом 50 мл. із закупівельною вартістю 990 грн. 35 коп., після чого залишив місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «Хмельницька перша аптека» майнової шкоди на суму 990 грн. 35 коп.
Не погоджуючись із таким рішенням місцевого суду, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржуваний вирок, звільнивши його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.75 КК України.
Не оспорюючи обставин справи, вважає покарання суворим, оскільки судом не враховано, що він розкаявся у скоєному, має на утриманні хворого батька, та просить надати йому можливість виправитися без позбавлення волі.
Заслухавши суддю- доповідача, захисника обвинуваченого, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних причин.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за обставин, зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.
Подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації судом злочинних дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі, не заперечується, а тому, відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду, в цій частині, апеляційним судом не переглядається.
Що ж стосується доводів в апеляційній скарзі обвинуваченого про суворість, призначеного йому судом першої інстанції, покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними, так як, він неодноразово судимий, за злочини проти власності, існує високий ризик вчинення повторних злочинів, систематичність вчинення аналогічних крадіжок.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 65 КК України, належним чином, умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Покарання ОСОБА_8 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.

Обираючи вид та строк покарання ОСОБА_8 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким, повторність скоєння злочину, та те, що обвинувачений становить середній рівень ризику небезпеки для суспільства, високий ризик вчинення повторних злочинів.
Суд врахував, що ОСОБА_8 розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, Разом з цим, він негативно характеризується, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став та через невеликий проміжок часу, після відбуття покарання за попереднім вироком суду, вчинив новий умисний корисливий злочин, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів. Оскільки обвинувачений як особа, яка схильна до протиправних проявів, перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність, його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, тому судом було призначено покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.
Колегія суддів вважає таке рішення переконливим та приходить до висновку, що призначене ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання, яке слід відбувати реально, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість пом`якшення йому призначеного покарання на увагу не заслуговують, так як такі доводи є необґрунтованими. Обвинувачений, який раніше неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення аналогічних злочинів, на шлях виправлення не став, вчинив, повторно, умисний корисливий нетяжкий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, і давало суду підстави для визначення покарання, за скоєний злочин, у виді позбавлення волі строком на один рік.

За таких обставин, посилання апелянта в апеляційній скарзі на хворобу батька не є визначальним при призначенні йому покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок постановлений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3