Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/434/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 289 КК УкраїниДоповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000059 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2021 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бузникувате Голованівського району Кіровоградської області, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою загальною освітою, не працює, не одружений, утриманців не має, , раніше судимий:
- вироком Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21.08.2014 по ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України), із застосуванням норм ст. 75 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням двох років іспитового строку;
- вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2018 по ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців;
- вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2020 по ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки вісім місяців;
засуджений за ч. 2 ст. 289 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на

6 (шість) років без конфіскації майна.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2020, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.
Цим же ви роком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за таких обставин.
ОСОБА_8 будучи засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 31 березня 2018 року близько 23.00 години, реалізовуючи злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння автомобілем, прийшов до домоволодіння ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 та через незамкнену хвіртку таємно проник на його територію, де з метою укриття своїх злочинних дій, відрізком проволоки обмотав ручку вхідних дверей житлового будинку, після чого відчинив ворота та шляхом вільного доступу до салону автомобіля марки "ИЖ-412 Москвич", 1990 року випуску, н.з. " НОМЕР_1 ", яким користувався ОСОБА_9 та який належав на праві власності ОСОБА_10 , викотив на вулицю автомобіль.
В подальшому сів у салон викраденого автомобіля за кермо та завівши двигун за допомогою ключа запалення, з місця вчинення злочину зник.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок районного суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та виправдати його, у зв`язку з не доведенням наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що свідки не були очевидцями жодних подій, які б свідчили про причетність його підзахисного до викрадення автомобіля ОСОБА_9 . За таких умов сам лише факт перебування ОСОБА_8 у населеному пункті де трапився певний злочин ніяк не може свідчити про те, що такий злочин було вчинено саме ним.
Також не містять у собі даних про причетність ОСОБА_8 до злочину пояснення ОСОБА_9 , які містяться на відеозапису слідчого експерименту.
Також жодним чином не доводять причетність його підзахисного до вчинення інкримінованого йому правопорушення й протокол огляду місця події від 01.04.2018 року під час якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_9 (а.с. 12-19 т. 1), протокол огляду місця подій від 01.04.2018 року під час якого було оглянуто ділянку польової дороги між с. Вузникувате та с. Журавлинка та виявлено і вилучено автомобіль «ИЖ-412» (а.с. 33-41 т. 1).
Захисник вважає, що незрозуміло яким чином сліди папілярних узорів пальців рук на внутрішній поверхні водійських дверей можуть засвідчити ту обставину, що особа сиділа на ведійському сидінні та керувала транспортним засобом.
Крім того, відібрання відбитків пальців рук його підзахисного проводилось на підставі постанови слідчого, що в свою чергу є порушенням вимог ч. 2 ст. 241 КПК України.
Також, захисник зазначає про те, що звказаного вище протоколу огляду місця події від 02.04.2018 року абсолютно незрозуміло у якому статусі перебував ОСОБА_8 під час проведення зазначеної процесуальної дії, особливо приймаючи до уваги ту обставину, що станом на 02.04.2018 року він ще не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000059 від 01.04.2018 року.

Зазначає, що ОСОБА_8 був змушений був залишатися поряд з працівниками поліції внаслідок виконання їх наказів.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили ухвалити випробувальний вирок, прокурора, який заперечував проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнав та стверджував, що не вчиняв кримінальне правопорушення, яке йому ставиться в провину.

Свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції пояснила, що проживає по АДРЕСА_2 . На подвір`ї її домоволодіння є чотири камери відеоспостереження з яких здійснюється запис на сервер.
Одного дня, коли її чоловік повідомив їй про те, що минулої ночі у ОСОБА_9 викрали автомобіль "Москвич" бежевого кольору, вона передивилась відеозапис, що був зафіксований вночі та упізнала на записі ОСОБА_12 , який іноді проживає у своєї матері та брата, домоволодіння яких під АДРЕСА_3 межує з її домоволодінням. На відео також вже під час дослідження з працівниками поліції впізнала ОСОБА_13 . Вони разом прийшли до домоволодіння, яке розташоване поруч, потім ОСОБА_14 залишився вдома, а ОСОБА_15 кудись пішов.
Приблизно через 20 хвилин ОСОБА_15 приїхав на велосипеді до ОСОБА_14 та зайшов до подвір`я тримаючи в руках акумуляторну батарею. Потім вони відразу вийшли з подвір`я та пішли в сторону провулку, який з`єднує вулицю Молодіжну з вулицею Миру, які між собою паралельні.
В подальшому бачила на відео, як ОСОБА_14 та ОСОБА_15 через три години пішки повернулись до ОСОБА_14 . Йдучи вулицею, ОСОБА_14 ніс в руках акумуляторну батарею, яку тримав за ручку, а ОСОБА_15 ніс на плечах згорнуту як мішок ряднину, в якій явно були якісь важкі предмети, оскільки той був зігнутий.
Після цього, не бачила ні ОСОБА_14 , ні ОСОБА_15 .
Знаючи ОСОБА_14 з негативної сторони, оскільки той постійно бере участь у крадіжках, вона повідомила про побачене до поліції. В ту ніч, коли здійснено запис, автомобіль по вулиці не проїжджав.
Під час здійснення фіксації відеозапису, на ньому відображається час та дата фіксації. Знає, що ні у ОСОБА_14 , ні у ОСОБА_15 немає у власності автомобіля, однак автомобіль має дядько обвинуваченого - ОСОБА_16 , житель с. Бузникувате Вільшанського району.

Свідок ОСОБА_17 в суді першої інстанції пояснила, що в ніч з 31 березня 2018 року на 01 квітня 2018 року приблизно в період часу з 22.00 години до 23.00 години разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пішли до альтанки, що розташована недалеко від провулку, який з`єднує між собою вулиці Молодіжну та Миру в с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області.
Знаходячись на вулиці Молодіжній, побачили ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які пішли від них в напрямку домоволодіння ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_21 в суді першої інстанції пояснила, що влітку 2018 року близько о 23.00 годині разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_19 перебувала біля альтанки по вулиці Молодіжній в с. Бузникувате Вільшанського району.
Вона бачила, як ОСОБА_14 разом з ОСОБА_15 пішли від них в напрямку житла ОСОБА_15 .
На другий день вона дізналась про викрадення автомобіля у Кучми.

Крім даних показань свідків, вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

Протоколом огляду місця події від 01.04.2018 з фототаблицями, відповідно до якого оглянуто територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , де виявлено відсутність автомобіля марки "ИЖ-412 Москвич", 1990 року випуску, н.з. " НОМЕР_1 "; на ґрунтовому покритті проїжджої частини подвір`я виявлено сліди протектора шин автомобіля, які ведуть до в`їзних воріт та сліди взуття з дефектами ковзання. Також на затворі вхідних дверей до житлового будинку, виявлено обмотаний алюмінієвий дріт
(а.с. 12-19 т. 1).
Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Вільшанським РЕВ УДАІ МВС України в Кіровоградській області та повідомлення приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_23 , відповідно до якого власником автомобіля марки "ИЖ-412", 1990 року випуску, н.з. " НОМЕР_1 " був ОСОБА_10 , після смерті якого спадщину прийняла його дочка ОСОБА_24
(а.с. 24, 28 т. 1).
Протоколом огляду місця події від 01.04.2018 з фототаблицями, відповідно до якого оглянуто ділянку польової насипної дороги, яка веде від с. Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області до с. Журавлинка Голованівського району Кіровоградської області, на відстані приблизно одного кілометра до с. Журавлинка, де було виявлено та вилучено автомобіль марки "ИЖ-412", н.з. " НОМЕР_1 "
(а.с. 33-41 т. 1).
Постановою від 01.04.2018 відповідно до якої автомобіль марки "ИЖ-412", 1990 року випуску, н.з. " НОМЕР_1 " визнано речовим доказом і передано під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_9
(а.с. 42-45 т. 1).
Протоколом огляду місця події від 02.04.2018 з фототаблицями, відповідно до якого оглянуто територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 на яке вказав ОСОБА_8 , де виявлено та вилучено автомобільну магнітолу
(а.с. 46-50 т. 1).
Протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 03.04.2018 із заявою ОСОБА_8 від 03.04.2018, що проводилось на підставі постанови слідчого про відібрання зразків для проведення експертизи в приміщені кабінету №1 Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області в ОСОБА_8 , за добровільною згодою останнього, було відібрано на дактилокарту відбитки пальців обох рук
(а.с. 128-131 т. 1).
Протоколом огляду місця події від 03.04.2018 з фототаблицями, відповідно до якого слідчим ОСОБА_25 оглянуто кабінет Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області, під час якого ОСОБА_11 добровільно видала для огляду та вилучення відеореєстратор марки "Oltec" моделі "AHD-DVR-445", серійний номер DVR-39, який слідчим було вилучено
(а.с. 52-54 т. 1).
Протоколом огляду предмету від 03.04.2018 з фототаблицями та цифровим носієм інформації формату DVD-R диск, відповідно до якого проведено огляд вилученого в ОСОБА_11 відеореєстратора марки "Oltec", в пам`яті якого виявлено файли з відеозаписами, які фіксуються з трьох ракурсів.
При перегляді файлу від 31.03.2018 з 23 год. 22 хв. по 23 год. 24 хв. вбачається як двоє чоловіків проходять вулицею, один з яких в правій руці несе предмет квадратної форми, схожий на акумуляторну батарею.
При перегляді файлу від 01.04.2018 з 01 год. 37 хв. вбачається, як ті самі особи проходять в зворотному напрямку, один з яких в руках тримає предмет квадратної форми, схожий на акумуляторну батарею, а інша особа на спині несе згорток з простирадла в якому загорнуто предмет об`ємної форми з виступаючими кутами. Відеозапис з відеореєстратора скопійовано на цифровий носій інформації формату DVD-R диск, який досліджено в судовому засіданні
(а.с. 55-75 т. 1).
Протоколом огляду місця події від 05.04.2018 з фототаблицями, згідно якого на території домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , оглянуто автомобіль марки "ИЖ-412 Москвич", 1990 року випуску, н.з. " НОМЕР_1 ", в якому на внутрішній поверхні водійської двері виявлено та вилучено за допомогою липкої стрічки сліди капілярних узорів, які перенесено на аркуш паперу № НОМЕР_3
(а.с. 90-94 т. 1).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11.04.2018, відповідно до якого ОСОБА_9 вказав на автомобільну магнітолу марки "SD MMC" моделі "3600N" під № НОМЕР_4 , яку було вилучено під час огляду території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 на яке вказав ОСОБА_8 , а також повідомив, що саме ця автомобільна магнітола була встановлена у його автомобілі марки "ИЖ-412 Москвич", який було викрадено
(а.с. 95-100 т. 1).
Постановою від 11.04.2018 автомобільну магнітолу марки "SD MMC" моделі "3600N" визнано речовим доказом і поміщено на зберігання до камери зберігання речових доказів Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області
(а.с. 101-102 т. 1).
Висновком експерта від 13.04.2018 №155, який надано на підставі ухвали слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 10.04.2018 по справі №384/211/18, вартість автомобіля марки "ИЖ-412 Москвич", 1990 року випуску, н.з. " НОМЕР_1 ", яким незаконно заволодів ОСОБА_8 станом на момент вчинення злочину з урахуванням зносу складає 15101 грн. 82 коп.
(а.с. 106-125 т. 1).
Висновком експерта від 24.04.2018 №150, який надано на підставі ухвали слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2018 по справі №384/211/18, відповідно до якого слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 21х22 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х93, які було виявлено та вилучено на внутрішній поверхні водійської двері автомобіля марки "ИЖ-412 Москвич", 1990 року випуску, н.з. " НОМЕР_1 " при проведенні огляду на території домоволодіння ОСОБА_9 , залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_8 , а слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 20х29 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х106 мм залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_8
(а.с. 136, 141-149 т. 1).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.10.2018 за участю ОСОБА_9 , який фіксувався протоколом та технічним засобом, останній показав за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , де в його дворі зберігався автомобіль марки "Москвич", який він придбав у ОСОБА_10 та відсутність якого, він виявив вранці 01.04.2018. Вказав на місце зберігання автомобіля (на подвір`ї, біля будинку), показав подвір`я від в`їзних воріт до місця, де зберігався автомобіль. Відеозапис з огляду місця події скопійовано на лазерний носій інформації DVD-R диск, про що складено протокол від 09.10.2018 та який досліджено в судовому засіданні
(а.с. 191-195 т. 1).

Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочинів, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Що стосується доводів захисту про не доведення причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, необхідно зазначити наступне.

З показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та ОСОБА_21 наданих у суді першої інстанції вбачається, що останні бачили ОСОБА_8 в ніч з 31.03.2018 на 01.04.2018 в с. Бузникувате Голованівського (Вільшанського) району Кіровоградської області, де відбулося незаконне заволодіння автомобілем, яким користувався ОСОБА_9 .
Також відповідно до протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 03.04.2018, протоколу огляду місця події від 05.04.2018 та висновку експерта від 24.04.2018 №150, на внутрішній поверхні водійської двері автомобіля, виявлено сліди капілярних узорів ОСОБА_8 .
Більш того відповідно до протокол огляду місця події від 02.04.2018, оглянуто територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 на яке вказав безпосередньо сам ОСОБА_8 , де виявлено та вилучено автомобільну магнітолу.
В подальшому вказану магнітоду впізнав ОСОБА_9 під час пред`явлення речей для впізнання від 11.04.2018 та вказав, що саме ця автомобільна магнітола була в його автомобілі, який зник з подвір`я його домоволодіння.
Таким чином враховуючи докази у свої сукупності а саме те, що свідки бачили ОСОБА_8 в ніч з 31.03.2018 на 01.04.2018 в с. Бузникувате Голованівського (Вільшанського) району Кіровоградської області, де відбулося незаконне заволодіння автомобілем.
Також, з відеозапису камер спостереження вбачається, що ОСОБА_8 перебував поруч з домоволодінням де було викрадено автомобіль та переносив акумуляторну батарею. Безпосередньо у викраденому транспортному засобі виявлено сліди капілярних узорів ОСОБА_8 , та виявлено автомобільну магнітолу з транспортного засобу з місця на яке безпосередньо вказав ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В той же час необхідно зазначити про те, що ні захисником ні обвинуваченим в суді першої та апеляційної інстанції не оспорювались обставини встановлені стороною обвинувачення, а лише сторона захисту наполягала на визнанні недопустимими певних доказів.

Доводи захисника про визнання пояснень свідків неналежними доказами вини ОСОБА_8 , колегією суддів не може бути враховано оскільки пояснення свідків у сукупності з іншими доказами доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Також не можуть бути враховані доводи захисника стосовно того, що свідки зазначають лише факт перебування ОСОБА_8 у населеному пункті де трапився певний злочин ніяк не може свідчити про те, що такий злочин було вчинено саме ним, оскільки злочин відбувся у населеному пункті з невеликим числом населення, де сусіди знають один одного, та свідки пояснили, що окрім як ОСОБА_14 та ОСОБА_15 більше із сторонніх осіб нікого не бачили.

Не можуть бути задоволені вимоги захисту стосовно визнання неналежними доказами вини обвинуваченого протокол огляду місця події від 01.04.2018 року під час якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_9 (а.с. 12-19 т. 1), протокол огляду місця подій від 01.04.2018 року під час якого було оглянуто ділянку польової дороги між с. Вузникувате та с. Журавлинка та виявлено і вилучено автомобіль «ИЖ-412» (а.с. 33-41 т. 1), оскільки зазначені слідчі дії проведені згідно вимогами кримінально-процесуального законодавства та безпосередньо вказують про викрадання транспортного засобу. Крім того в салоні викраденого автомобіля на лівій панелі дверей виявлені папілярні сліди пальців лівої руки ОСОБА_8 ,, що приводить до переконливого висновку про перебування останього в салоні автомобіля на водійському сидінні та керування автомобілем. При цьому, суд звертає увагу, що сліди лівої руки залишені з внутрішньої частини двері автомобіля.
Не можуть бути задоволені доводи захисту стосовно того, що відібрання відбитків пальців рук його підзахисного проводилось на підставі постанови слідчого, що в свою чергу є порушенням вимог ч. 2 ст. 241 КПК України, оскільки сам обвинувачений не заперечував щодо надання таких зразків, що узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 245 КПК України.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку або перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, не встановлено. Також не встановленого упередженого ставлення суду до обвинуваченого ОСОБА_8 під час розгляду справи. Тому, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника з цього приводу є безпідставною.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що процесуальні права обвинуваченого та їх реалізація в ході судового розгляду справи були забезпечені та дотримані, і їх істотних порушень, не встановлено.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів прийшла до висновку, що процесуальні права обвинуваченого та їх реалізація в ході судового розгляду справи були забезпечені та дотримані, і їх істотних порушень, не встановлено, а тому відсутні підстави для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України суд першої інстанції вірно врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання,
Також судом враховано досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_8 надану Вільшанським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, в якій зазначено, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі - окремих осіб.
Атому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч ч. 2 ст. 289 КК України.
Також суд першої інстанції правильно застосував вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин до поставлення вироку Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2020.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів.

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2021 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4