Справа №678/182/21
Провадження №1-кп-678-49/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів матеріали кримінального провадження №0000013 від 16.02.2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_7 21.12.2020 року, близько 01 год. 00 хв. діючи з метою вчинення крадіжки чужого майна, зайшов через дерев`яну хвіртку, яка не була замкнена зі сторони городу, на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Підійшовши до приміщення хліва, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого гачка, який виявив на стіні хліва, відчинив саморобний запірний пристрій вхідних дверей у приміщення хліва вхід до якого розташований ліворуч від хвіртки, проник в його всередину, де виявив належні ОСОБА_5 клітки зі свійськими тваринами та вирішив викрасти з однієї із них кроля.

Тоді ж, ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні хліва реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до клітки, що розташована праворуч від входу у хлів та яка фактично виконувала функцію сховища, правою рукою відкрив кришку клітки, і проникнувши до неї таким чином, дістав з неї кроля породи «метелик-велетень», біло-сірої масті, віком 1,5 pоки, вагою 5,585 кг, вартістю 688 грн. 63 коп., що належить ОСОБА_5 після чого, помістивши його під пахву лівої руки, вийшов з приміщення хліва та попрямував із ним за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 , і таким чином таємно його викрав, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Тобто, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в приміщення та сховище).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду показання про те, що він ніде не працює, проживає за рахунок випадкових заробітків та коштів матері з якою разом проживає. По сусідству з їхнім господарством розташоване господарство ОСОБА_5 , якому він неодноразово допомагав по господарству на його прохання та знав розташування його господарських будівель та те, що він утримує та доглядає за свійськими тваринами. 20.12.2020 року ввечері він знаходився вдома та близько 22 год. 00 хв. до нього прийшов його знайомий ОСОБА_9 , з яким вони разом посиділи, курили та говорили на різні теми. Близько 01 год. 00 хв. ночі, це вже було 21.12.2020 року ОСОБА_9 вирішив йти додому, а він сказав, що піде з ним та трохи проведе його додому, і вони пішли разом стороною городів. Проходивши повз домогосподарство сусіда ОСОБА_5 , він вирішив зайти до нього з метою випити в нього трохи спиртного, але побачив, що в нього в хаті не горить світло, тому здогадався, що ОСОБА_5 вже спить. Оскільки він все рівно хотів випити, то вирішив піти в хлів до ОСОБА_5 і викрасти звідти якусь тварину, щоб в подальшому її продати, а за виручені кошти придбати спиртного. Кавалеру ОСОБА_10 він про це нічого не говорив, а сказав йому зачекати його неподалік господарства ОСОБА_5 . На територію господарства ОСОБА_5 він зайшов через дерев`яну хвіртку огорожі зі сторони городу, бо знав, що він її ніколи не зачиняє. Зайшовши на територію господарства він впевнився, що в будинку ОСОБА_5 світло не горіло і що він спить, після чого відразу пішов до хліва, до дверей, які ведуть в приміщення, де розташовані клітки з тваринами. Двері він відчинив за допомогою металевого гачка, який ОСОБА_5 вішає на стіну хліва, таким чином пройшов в середину, де увімкнув світло та з однієї з кліток, які розташовані праворуч від входу викрав кроля, якого помістив під пахву лівої руки, після чого вийшов з хліва. Надалі він повернувся до ОСОБА_11 тим самим шляхом що і зайшов. Ідучи до ОСОБА_12 він переложив кроля під пахву правої руки. Коли підійшов до ОСОБА_11 то він побачив у нього під пахвою кроля та запитав його, де він його взяв, на що він відповів ОСОБА_13 , що упіймав. Про те, що кроля він викрав, він нічого ОСОБА_13 не говорив. Далі він з ОСОБА_14 не пішов, а сказав йому, що повертається додому і вони розійшлись. Прийшовши додому, він залишив кроля у літній кухні, за місцем проживання, оскільки його матір не пускає його до житлового будинку, та ліг там спати. Наступного дня після обіду він взяв кроля під пахву і вирішив піти в село з метою щоб його продати. Вийшовши на вул.Лісова, с.Лісо-Березівка, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, він пішов по ній, де по дорозі зустрів свого товариша ОСОБА_11 , та він запитав його чи це той кріль, якого він вночі упіймав, на що він відповів, що так і що він йде його продавати. Далі вони пішли разом і по цій же вулиці зустріли односельчанина ОСОБА_15 , якому він запропонував купити у нього кроля. ОСОБА_16 погодився купити кроля і сплатив йому за нього кошти в сумі 200 грн., які він пізніше витратив на алкоголь, який розпив з ОСОБА_14 . Свою вину у вчиненні крадіжки кроля з проникненням на господарство потерпілого ОСОБА_5 визнає повністю, щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні надав показання про те, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 , та займається вирощуванням та догляданням свійських тварин. 20.12.2020 року близько 20 год. 00 хв. він заходив до хліва де знаходяться кролі та кури для того щоб їх нагодувати, всі кролі були на місці а клітки закриті. В подальшому він зачинив хлів та пішов до будинку відпочивати. Близько 01 год. 00 хв. 21.12.2020 року до нього на його мобільний телефон зателефонував його односельчанин ОСОБА_9 , та взявши слухавку він сказав йому, що вже спить бо пізня година та поклав слухавку. Потім 21.12.2020 року близько 07 год. 30 хв. він прокинувся та пішов до хліва для того щоб погодувати кролів та птицю, але підійшовши до вхідних дверей він побачив, що вони відчинені, що його дуже здивувало, так як він їх зачиняв. Надалі зайшовши до хліву він відкрив клітки де знаходились кролі та не дорахував одного дорослого кроля білого окрасу з сірими та темними плямами на хутрі та він не міг звідти втекти, так як у клітці отворів немає, або вилізти будь-яким іншим способом і він зрозумів, що його викрали. Надалі 22.12.2020 року близько 12 год. 00 хв. до нього прийшов його односельчанин ОСОБА_17 та приніс йому його кроля. На запитання де він його взяв, він відповів йому, що 21.12.2020 року його йому приніс ОСОБА_7 та продав за грошові кошти, за скільки точно саме він йому не повідомив. В подальшому він забрав свого кроля та містив його в клітку до хліву. Просить обвинуваченого ОСОБА_7 суворо не карати, не позбавляти волі, будь-яких претензій матеріального або морального характеру у нього до ОСОБА_7 немає, цивільний позов заявляти не буде, він його пробачає за вчинене та просить суд призначити йому найменшу міру покарання.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в приміщення та сховище).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_7 являється особою раніше не судимою, повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, на обліках у лікаря психіатра та лікаря невролога не перебуває.

Однак згідно довідки КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня» №164 від 19.02.2021 року, ОСОБА_7 перебуває на «Д» обліку в лікаря нарколога з діагнозом: F10.30, з 2018 року.

Відповідно до довідки характеристики Летичівської селищної ради Хмельницької області №147 від 16.02.2021 року, ОСОБА_7 з середньою освітою, в даний час не працює, з боку жителів с.Лісо-Березівка скарги поступали в адресу ОСОБА_7 неодноразово. На зауваження старости не реагує, зловживає спиртними напоями, спілкується з сумнівними компаніями.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №98 від 26.02.2021 року, ОСОБА_7 хронічно протікаючим душевним захворюванням (психічним захворюванням), недоумством не хворіє, не хворів таким і на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; ОСОБА_7 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період інкримінованого йому злочину, може усвідомлювати свої дії та керувати ними й на теперішній час; питання осудності, обмеженої осудності не входить в компетенцію судово-психіатричних експертів; ОСОБА_7 в період вчинення злочину в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу не знаходився; ОСОБА_7 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на суму 688 грн. 63 коп., яка йому відшкодована в повному обсязі, цивільний позов не заявлявся.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнивши його від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків визначених ч.1 ст.76 КК України, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази:

- виявлену свійську тварину, а саме кроля породи мелетик-велікан, біло-сірої масті, віком 1,5 року під час проведення огляду 17.02.2021 року, за адресою АДРЕСА_1 , яка передана на зберігання його власнику ОСОБА_5 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 - після набрання вироком законної сили залишити потерпілому ОСОБА_5 за належністю (Т.1 а.с.59,60).

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 88 копійок, а саме за проведення судової товарознавчої експертизи висновок експерта №698/21-26 від 22.02.2021 року (акт здачі-приймання висновку експерта №698/21-26 від 22.02.2021 року) (Т.1 а.с.58), які у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового провадження не оспорюється.

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_7 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази:

- виявлену свійську тварину, а саме кроля породи мелетик-велікан, біло-сірої масті, віком 1,5 року під час проведення огляду 17.02.2021 року, за адресою АДРЕСА_1 , яка передана на зберігання його власнику ОСОБА_5 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 - після набрання вироком законної сили залишити потерпілому ОСОБА_5 за належністю (Т.1 а.с.59,60).

Стягнути з ОСОБА_7 в доход державного бюджету документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, які становлять 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 88 копійок, а саме за проведення судової товарознавчої експертизи висновок експерта №698/21-26 від 22.02.2021 року (акт здачі-приймання висновку експерта №698/21-26 від 22.02.2021 року) (Т.1 а.с.58).

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1