УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 утримується під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор». В кримінальному провадженні №0004616 він здійснює свій захист самостійно.

Як зазначає в клопотанні ОСОБА_3 , перебуваючи під вартою він позбавлений права на захист, оскільки для повноцінного захисту йому потрібний доступ до мережі інтернет та комп`ютер. Мережа інтернет необхідна ОСОБА_3 для вивчення законів та Кодексів, а комп`ютер для здійснення друку заперечень та скарг.

Таким чином посилаючись на ст. 62 Конституції України та враховуючи той факт, що він є інвалідом ІІ групи, ОСОБА_3 просив зобов`язати уповноважену особу ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити йому можливість користуватися комп`ютером та мережею інтернет в межах кримінального провадження.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

На запит слідчого судді ДУ «Київський слідчий ізолятор» направила супровідний лист та копію ухвали слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 03.06.2021 зі змісту якого вбачається, що до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 01 серпня 2021 року та визначено розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 600 грн.

Відповідно до п. 1 розділу І Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтренет, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.10.2017 року №3233/5, для надання засудженим можливості доступу до глобальної мережі Інтернет (далі - Інтернет) адміністрація установи виконання покарань чи слідчого ізолятора (далі - установа) забезпечує оптимальний спосіб підключення установи до провайдера, який надає послуги доступу до Інтернету.

Відповідно до п.п. 1 пункту 4 розділу VII Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 14.06.2019 №1769/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2019 р. за № 633/33604) відповідно до статей 51, 59, 107, 110, 151 КВК засудженим, залишеним у СІЗО для роботи з господарського обслуговування; особам, засудженим до обмеження волі, які на підставі статті 57 КВК підлягають направленню до місця відбування покарання; особам, засудженим до арешту, позбавлення волі, довічного позбавлення волі, вироки щодо яких набрали законної сили і які на підставі статті 87 КВК підлягають відправленню до установ виконання покарань; засудженим, вироки щодо яких набрали законної сили, які на підставі статті 90 КВК тимчасово залишені в СІЗО або переведені до СІЗО з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або виправної колонії, за винятком осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з іншим кримінальним провадженням, у тому числі й під час перебування в стаціонарних закладах охорони здоров`я, надається право на телефонні розмови у мережах фіксованого або рухомого (мобільного) зв`язку без обмеження їх кількості під контролем персоналу СІЗО, а також користуватися мережею Інтернет.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 110 КВК України засудженим надається, в тому числі й під час перебування в стаціонарних закладах охорони здоров`я, право на телефонні розмови (у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку) без обмеження їх кількості під контролем адміністрації, а також користуватися глобальною мережею Інтернет. Телефонні розмови оплачуються з особистих коштів засуджених. Телефонні розмови між засудженими, які перебувають у місцях позбавлення волі, забороняються. Телефонні розмови та користування у глобальній мережі Інтернет оплачуються з особистих коштів засуджених. Засудженим надається право користуватися мережею Інтернет під контролем адміністрації.

При цьому, згідно ч.1 ст. 1 КВК України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Системний аналіз ст. 3 КВК України визначає, що кримінально-виконавче законодавство України застосовується виключно до засуджених, які відбувають покарання на території України.

Разом з тим, як вбачається зі змісту ухвали Подільського районного суду м.Києва від 03.06.2021, громадянин ОСОБА_3 перебуває в процесуальному статусі підозрюваного, а не засудженого.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 206 КПК України, 1,5,7 110 КВК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1