Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3111/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2021 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:
слідчий суддя ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 0000492, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, утриманців не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_2 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-V від 22 грудня 2006 року), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20 серпня 2008 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29 липня 2010 року, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, з метою збуту та збут наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу психотропних речовин за таких обставин.
Так, у невстановлений слідством час та невстановленому слідством місці у ОСОБА_4 з метою особистого збагачення виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин.
З метою реалізації вказаного злочинного умислу, спрямованого на збут особливо небезпечних психотропних речовин, ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА) у великих розмірах та залишив її зберігати при собі з метою подальшого збуту третім особам до 10 березня 2021 року.
В подальшому, 10 березня 2021 року приблизно о 16 год. 29 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Газопровідна, 11 та в ході його особистого обшуку у нього було виявлено та вилучено 2 пакета з полімерного матеріалу з пазовим замком, що містить 15 таблеток помаранчевого кольору, які останній зберігав з метою подальшого збуту.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/11243-НЗПРАП від 11 березня 2021 року у наданих на дослідження 15 таблеток помаранчевого-коричневого кольору, виявлено особливо небезпечну психотропну речовин, обіг якої заборонено - МДМА. Загальна маса МДМА, в 15 таблетках становить 1,767 г.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» «Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» 3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА) є особливо небезпечною психотропною речовиною.
Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29 липня 2010 року «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 року №188» встановлено, що до 0,15 г МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін) є невеликим розміром, від 1,25 до 15,0 г - великим розміром, 15,0 і більше - особливо великим розміром.
Органом досудового розслідування 11 березня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий і прокурор вважають наступні ризики: переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на які вказують, що останній усвідомивши невідворотність покарання, оскільки за вчинення даного кримінального правопорушення передбачено позбавлення волі може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що, в свою чергу, призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить вчинення підозрюваним злочинної діяльності з корисливих мотивів, відсутність у нього законного джерела доходу, що дає підстави вважати, що останній збагачується за рахунок вчинення злочинів.
Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду.
З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим слідчий звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.
У судовому засіданні прокурор та слідчий внесене до суду клопотання підтримали, просив його задовольнити із наведених у ньому підстав.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, вказуючи відсутність наведених прокурором ризиків, а також на те, що хоча ОСОБА_4 і був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, проте його було звільнено по закінченню встановленого законом строку такого затримання, і після цього він не ухилявся від явки до органу досудового розслідування та добровільно надає показання. З огляду на наведене, захисник просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби за місцем реєстрації його проживання, яке також є місцем проживання його батьків, за адресою: АДРЕСА_1 .
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000492, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Київська місцева прокуратура №7.
Копію клопотання з додатками отримано підозрюваним ОСОБА_4 у встановлений законом строк.
Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлений законом строк.
Як вбачається із доданих до клопотання документів, 10 березня 2021 року о 16 год. 29 хв. ОСОБА_4 було затримано слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, проте в подальшому, згідно з постановою слідчого від 11 березня 2021 року його було звільнено на підставі ч.3 ст. 278 КПК України.
11 березня 2021 року о 17 год. 38 хв. слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , віднесено до категорії тяжких злочинів та за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Як передбачено статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та які не викликають розумних сумнівів у цьому.
Так, із наданих стороною обвинувачення матеріалів провадження №0000492 від 10 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування
На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
При цьому слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 не одружений, значиться зареєстрованим за адресою проживання своїх батьків: АДРЕСА_1 , де час від часу проживає, проте переважно він фактично проживає сам, за адресою: АДРЕСА_2 , а тому ставиться під сумнів наявність у нього стабільних соціальних зв`язків; офіційна робота у ОСОБА_4 відсутня, що підвищує ймовірність ризику його переховування віл органів досудового розслідування та суду.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov v. Russia (Ідалов проти Росії). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження.», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії); Lelievre v. Belgium (Лельевр проти Бельгії); Shabani v. Switzerland (Шабані проти Швейцарії).
Більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведеного вище ризику, які передбачені ст. 177 КПК України.
Обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики відсутні, стороною захисту не доведено.
Враховуючи у сукупності характеризуючі документи, особу підозрюваного, відсутність у нього офіційного місця роботи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов до об`єктивного висновку про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити новий злочин.
Зазначені вище обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_4 ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором у судовому засіданні було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, що надасть можливість органу досудового розслідування зібрати у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
З огляду на обставини інкримінованого кримінального правопорушення та його тяжкість, а також враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 передбачених КПК України обов`язків, в межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; повністю утриматись від спілкування з особами, анкетні дані яких зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 0000492, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та помістити його до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Розмір застави визначити у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду;
не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
повністю утриматись від спілкування з особами, анкетні дані яких зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала слідчого судді діє до 09 травня 2021 року включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1