Справа № 346/4296/20
Провадження № 1-кп/346/277/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, приватного підприємця, депутатом не являється, раніше не судимого, інваліда 3 групи,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.
Злочин вчинено за наступних обставин.
14.08.2020 року приблизно о 20 год. 20 хв. обвинувачений водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz S320CDI, реєстраційний номер республіки Литва НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вулиці Карпатської, що у м. Коломия Івано-Франківської області у напрямку с. Шепарівці. Проїзна частина вул. Карпатської для двох напрямків руху, має по дві смуги для руху в кожному напрямку, освітлювалась ліхтарями вуличного освітлення. У цей час по нерегульованому пішохідному переході, позначеному горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра» та дорожніми знаками 5.35.1 «Пішохідний перехід», розпочав переходити проїзну частину вул. Карпатської потерпілий пішохід ОСОБА_7 , який рухався зліва направо по напрямку руху автомобіля під керуванням обвинуваченого водія ОСОБА_5 та, відповідно до вимог п. 18.1 ПДР України, мав перевагу у русі.

Обвинувачений водій ОСОБА_5 під час руху проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу та маючи об`єктивну можливість завчасно виявити потерпілого пішохода ОСОБА_7 , не зменшив швидкість руху автомобіля аж до його зупинки, унаслідок чого вчинив наїзд на останнього.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3., відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 4.16. а) згідно якого, пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами;

п. 12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 18.1., згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення обвинуваченим водієм ОСОБА_5 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої потерпілий пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми тіла з множинними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів, від яких помер на місці події.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, і надав суду показання, що дійсно, 14.08.2020 року приблизно о 20 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz S320CDI, на вулиці Карпатській у м. Коломия у напрямку м.Івано-Франківська, наближаючись до пішохідного переходу не побачив на переході пішохода, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 . Після наїзду, він зупинив транспортний засіб та викликав швидку медичну допомогу і поліцію. По приїзду швидкої медичної допомоги було констатовано смерть потерпілого ОСОБА_7 . Пояснив, що являється інвалідом по зору, однак з таким захворюванням, як у нього, допускається видача водійського посвідчення, окулярами не користується тому, що у зв`язку з особливостями хвороби, вони недопомагають йому краще бачити. До цього керував автомобілем. У вчиненому щиро кається, не бажав настання таких наслідків.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував йому витрати на поховання ОСОБА_7 , просив суворо обвинуваченого не карати.
Суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .
Як вбачається із висновку досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації», Коломийський міськрайонний відділ Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст.ст. 65- 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання, суд враховує, що вчинений обвинуваченим злочин, зокрема, злочин, передбачений, ч.2 ст. 286 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнається: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, та обставин, що пом`якшують покарання, такі як: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутністю обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання у виді позбавлення волі, та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, та з встановленням, обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 2288,30 гривень відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Питання повернення внесеної заставодавцем ОСОБА_8 по справі застави в сумі 126 120 грн. слід вирішити відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення у виді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.08.2020 року.
Також слід зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374, 395, 100, 124, 174, 183 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 15 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Заставу у даному кримінальному провадженні № 0000652 у розмірі 126 120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_8 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_9 від 17 серпня 2020 року на автомобіль марки Mercedes-Benz S320CDI, реєстраційний номер республіки Литва НОМЕР_1 .
Речові докази: автомобіль марки Mercedes-Benz S320CDI, реєстраційний номер республіки Литва НОМЕР_1 - повернути власнику UAB GILSTA, зареєстроване за адресою VILNІUS, LAISVES PR.60, республіка Литва.
Стягнути із ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в сумі 2288 гривень 30 копійок.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1