н/п 1-кс/766/6103/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави у 200 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що дорівнює 454 000 гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , іншими працівниками Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), крім участі у слідчих діях та судових процесах;

-не заходити до приміщення Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

-не виїжджати з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-здати на зберігання всі документи, що дають право на виїзд з України.

Обґрунтування клопотання:

У провадженні слідчого управління ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000155 від 13.05.2021 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи призначеним на посаду начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), маючи відповідно до посадової інструкції відповідні права та обов`язки.

У Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби у м.Херсоні перебувають виконавчі провадження за №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_6, НОМЕР_5, за якими накладено арешт на автомобіль марки «Chery» державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 .

16.06.2021 з метою з`ясування питання погашення заборгованості за виконавчими провадженнями та подальшого зняття з вищезазначеного автомобілю арешту ОСОБА_7 , звернувся до державного виконавця Дніпровського відділу ДВС ОСОБА_8 .

16.06.2021 ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 166, висунув вимогу ОСОБА_7 , про надання неправомірної вигоди загальною сумою 22 000 грн, за вирішення питання про зняття арешту з автомобілю, вказавши на необхідність передачі коштів 16-17.06.2021 року.

ОСОБА_7 , з метою запобігання настанню шкідливих наслідків для своїх законних інтересів був вимушений прийняти вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 щодо надання неправомірної вигоди.

17.06.2021, близько 10.00 год, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 знаходячись на другому поверсі адміністративної будівлі Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 166, отримав неправомірну вигоду загальною сумою 22 000 грн., за вирішення питання про зняття арешту з автомобілю.

17.06.2021 ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди загальною сумою 20 000 грн., за вирішення питання про зняття арешту з автомобілю.

Решту грошових коштів загальною сумою 2 000 грн., ОСОБА_8 залишив собі.

У цей же день, після одержання вказаної неправомірної вигоди, злочинні дії ОСОБА_5 були виявлені та припинені співробітниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинені за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

17.06.2021 ОСОБА_5 , з дотриманням вимог КПК України повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, з вищою освітою, уродженець м. Брянка, Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , начальник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні належними та допустимими доказами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що в сукупності з великою кількістю належних та допустимих доказів його вини, суттєво підвищує ризик його переховування від слідства та в подальшому суду. З цього приводу Європейський суд з прав людини по справі «Свершов проти України» вказав, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення для тримання особи під вартою.

Крім того, на даний час встановлені та існують ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний, може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення або незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме своїх підлеглих - працівників Дніпровського РВ ДВС у м. Херсоні та колишніх підлеглих, з якими має добрі робочі та дружні відносини, які на даний час ще не допитані в якості свідків.

Одночасно встановлено, що ОСОБА_5 , маючи вплив на співробітників та дружні відносини з керівниками системи районних відділів та управлінь виконавчої служби у м. Херсоні, може безпосередньо впливати на заявника (який є боржником у ряді виконавчих проваджень, в тому числі що перебувають у очолюваному ним органу державної виконавчої служби) та інших свідків та очевидців вчинення ОСОБА_5 корупційного кримінального правопорушення, коло яких на даний час встановлюється.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховування останньою від органів досудового розслідування або суду, ухиляться від проведення слідчих та процесуальних дій, ухиляється від спілкування з правоохоронними органами.

Зокрема, ризик переховування від суду підтверджуються рядом обставин, які встановленні в ході досудового розслідування.

Так, до них зокрема відноситься факт документування підозрюваного паспортом громадянина України для виїзду за кордон та неодноразовими (останній раз декілька тижнів назад) поїздками за кордон.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 до 2014 року проживав на тимчасово окупованій території України (що встановлює та підтверджує ризик переховування від слідства та в подальшого суду, в силу наявності останнього дружніх та сімейних зв`язків на вказаній території).

Так, 17.06.2021 в ході проведення обшуку службового кабінету ОСОБА_5 , останній в категоричній формі відмовився відкривати службовий сейф, який в ньому знаходився. Хоча, об`єктивно міг це зробити, оскільки ключі від сейфу були при ньому. На підставі вищевикладеного, слідчому довелося залучати спеціальний підрозділ.

Вищевказані обставини безпосередньо вказують на можливість ухилення підозрюваного ОСОБА_5 від явки до слідчого, прокуратури та суду.

Поряд з цим, слідством проаналізовано обставини, які передбачені ст.178 КПК України та встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_5 , відсутні будь-які міцні соціальні зв`язки (відсутність сім`ї, утриманців та ін.), як того вимагає законодавець у вказаній нормі, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів до належної процесуальної поведінки.

Крім того у разі незастосування запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний може виїхати до тимчасово окупованого півострова Крим, тому є ризик, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується вище переліченими фактами, тому більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи наявність вказаних ризиків, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В ході розгляду зазначеного клопотання, прошу слідчого суддю врахувати суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

За таких обставин необхідним є саме тримання під вартою, оскільки застосування застави як основного запобіжного заходу відтерміновує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої зацікавленості підозрюваного в ході досудового розслідування, створює можливості для його позапроцесуальних дій.

Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків у провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням його особистих характеристик, сторона обвинувачення приходить висновку, що до ОСОБА_5 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-який інший не здатен запобігти тим ризикам, які названі вище.

Відповідно до відомостей які зазначені у щорічній декларації ОСОБА_5 за 2020 рік отримав заробітну плату у розмірі 219 680 гривень та має у 50 відсотків права власності на житловий будинок у місті Брянка, Луганської області загальною площею 102,2 м2 вартість якої за останньою грошовою оцінкою складає 63 637 гривень. Поряд з цим, у власності підозрюваного ОСОБА_5 , перебуває транспортний засіб, марки CHEVROLET LACETTI, вартість якої за останньою грошовою оцінкою складає 49 000 гривень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене підозрюваний ОСОБА_9 матеріально забезпечений на високому рівні, що свідчить про те, що розміром застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків 200 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що дорівнює 454 000 гривень.

У разі внесення застави є необхідність покладання на підозрюваного наступних процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , іншими працівниками Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), крім участі у слідчих діях та судових процесах;

-не заходити до приміщення Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

-не виїжджати з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-здати на зберігання всі документи, що дають право на виїзд з України.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор просив суд клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання. На обґрунтування своїх заперечень захисник послався на те, що підозра необґрунтована, а кримінальне провадження сфальсифіковано, що підтверджується наступним. Кримінальне провадження розпочато 13.05.21рок на підставі рапорту оперуповноваженого. А згідно підозри ОСОБА_7 тільки 16.06.2021року звернувся до державного виконавця, тобто до 16.06 нічого не було, а кримінальне провадження фабрикується. Жодних ризиків немає. Орган досудового розслідування не зібрав жодних доказів, які характеризують особу підозрюваного, і не вжито для цього жодних заходів. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином надуманий, про що свідчить наступне. Як доказ перешкоджання кримінальному провадження іншим чином зазначено ту обставину, що під час обшуку підозрюваний не відкрив сейф. Але він не відкрив з тих причин, що при ньому не було ключів, і про це свідчить те, що згідно протоколу затримання підозрюваний був обшуканий, але ключі при ньому не були виявлені. Ризик виїзду нівелюється шляхом відібрання закордонного паспорту. Підозрюваний має сім`ю, проживає у цивільному шлюбі, виховує малолітню дитину дружини. ОСОБА_5 є сиротою. Раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Свідками у справі є державні службовці, а ОСОБА_7 є потерпілим, а не свідком. Посилання на можливість виїзду на окуповану територію є надуманим ризиком, оскільки ОСОБА_5 тривалий час працював на державній службі, то виїзд для нього є високим ризиком для його життя.

Підозрюваний пояснив, що він злочину не вчиняв, намірів переховуватися не має. Державний виконавець є процесуально незалежною особою, самостійно приймає рішення, а він як керівник може тільки перевіряти його і при проведенні перевірки скасувати певні рішення. На окупованій території не був з 2010рку, з 2015року працює на державній виконавчій службі. Щодо частини будинку, то це спадок від бабусі від 2009року.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з урахуванням наступного.

У провадженні слідчого управління ГУНП в Херсонській області перебуває кримінального провадження № 0000155 від 13.05.2021 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

17.06.2021 року (10 година 36 хвилин час фактичного затримання) ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

17.06.2021року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , від 16.06.2021 в якому зазначено, що ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 вимагає від нього неправомірну вигоду за зняття арешту з автомобілю «Сhery» державний номер НОМЕР_1 ; - протоколом огляду особи та вручення ОСОБА_7 грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 17.06.2021; - видатковим касовим ордером від 14.04.2021 про підтвердження видачі УСБУ в Херсонській області грошових коштів у сумі 22 000 гривень для використання їх як предмету злочину, для документування неправомірної діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_8 - протоколом обшуку службового кабінету начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_5 , за адресою м. Херсон, вул. Перекопська, 166, під час якого виявлено та вилучено грошові кошти загальною сумою 20.000 гривень, серії та номери яких ідентичні коштам зазначеним у проколі огляду та ідентифікації грошових коштів від17.06.2021; - протоколом обшуку службового кабінету старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_8 , за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 166, під час якого виявлено та вилучено грошові кошти загальною сумою 2 000 гривень, серії та номери яких ідентичні коштам зазначеним у проколі огляду та ідентифікації грошових коштів від 17.06.2021.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Щодо недопустимості доказів з підстав, зазначених захисником, то вказані обставини не можуть досліджуватися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.184КПК України, якою визначено вимоги щодо змісту клопотання про застосування запобіжних заходів, клопотання повинно містити короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа, а відповідно до п.п.4, 5 ч.1 ст.184КПК України клопотання повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Натомість, всупереч вимогам вищезазначеним нормам КПК, слідчий детально описав вчинення злочину за версією органу слідства, при цьому неодноразово повторивши про умисел та розуміння суспільно-небезпечних наслідків діяння, детально виклав зміст посадових обов`язків ОСОБА_5 на посаді начальника, фактично процитувавши посадову інструкцію Ткачова, що і склало основний зміст клопотання.

А щодо ризиків та викладу обставин на їх обґрунтування то у клопотанні слідчий з прокурором обмежилися лише цитуванням відповідної норми КПК України, яка містить перелік ризиків, але при цьому прокурор не конкретизував жодного ризику відносно підозрюваного.

Зокрема, у клопотанні зазначені такі ризики: -

1)вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення;

2)переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

3)незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме своїх підлеглих - працівників Дніпровського РВ ДВС у м. Херсоні та колишніх підлеглих, з якими має добрі робочі та дружні відносини, які на даний час ще не допитані в якості свідків.

Як в КПК України, так і в рішеннях ЄСПЛ міститься вимоги щодо конкретного обґрунтування ризиків.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування:

На обґрунтування ризику переховування слідчий у клопотанні неодноразово повторив про тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, а як на доказ існування вказаного ризику послався на «факт документування підозрюваного паспортом громадянина України для виїзду за кордон та неодноразовими поїздками за кордон», при цьому слідчий не конкретизує поняття «неодноразовими». Адже підозрюваний постійно працює на державній службі, то ж наскільки часто він може виїжджати за кордон і куди в час пандемії. А наявність самого лише паспорту для виїзду за кордон не може слугувати доказом ризику переховування.

На обґрунтування ризику переховування слідчий процитував рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови», що «вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те. наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню». Але слідчий повинен був не цитувати рішення ЄСПЛ, а зазначати реальні докази тих обставин, про які зазначає Європейський суд. Європейський суд якраз вказує які обставини життя підозрюваного треба з`ясувати, щоб дійти висновку про ризик втечі. Зокрема, в рішенні йдеться про майновий стан особи. А це означає, що слідчий повинен був довести, що майновий стан ОСОБА_5 є таким, що дозволить йому забезпечити за межами України собі життя (є нерухомість, рахунки, інші активи). Це стосується і інших обставин.

Посилання слідчого на можливість виїзду на тимчасово окуповані території обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 до 2014року проживав на тимчасово окупованій території. Слідчий не спромігся назвати навіть конкретне місце проживання підозрюваного, адже «тимчасово окупована територія» це різні місця і навіть географічно віддалені, і обґрунтовує можливість виїзду на ці території «наявністю в останнього дружніх та сімейних зв`язків на вказаній території». І знову дуже розпливчато як про території, так і про «дружні та сімейні» зв`язки». Якщо вже слідчий зазначає наявність певних обставин, то хоч би якісь докази на їх існування треба надавати.

ОСОБА_5 дійсно до 2010року року проживав у м. Брянка Луганської області, але вже з 2010року навчався в Національному університеті податкової служби України, і з 11.02.2015року працює у системі органів юстиції. Згідно пояснень ОСОБА_5 з колишнім місцем проживання його ніщо не пов`язує, оскільки він є сиротою, і після 2010року жодного разу не був у Брянці, а частина будинку у 2009році йому дісталася у спадок від бабусі.

З урахуванням зазначеного посилання захисника на те, що слідство не зібрало жодних доказів, що характеризують особу, є слушними.

Слідчий вивчив посадову інструкцію ОСОБА_5 , щоб процитувати її у клопотанні, але при цьому не спромігся уточнити навіть дані про його місце народження, освіту, час роботи тощо.

За вказаних обставин, а саме проживання до 2010року у м. Брянка, та наявність закордонного паспорту, слідчий суддя вважає ризик переховування вкрай мінімальним, йому можна запобігти застосуванням іншого запобіжного заходу та інших механізмів.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то слідчий суддя вважає, що вказаний ризик необґрунтований, адже ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Щодо ризику «незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні».

Якщо слідчий з прокурором вважають, що може бути вплив на свідка, то повинно бути зазначено конкретного свідка та в чому може полягати вплив на нього, і які це може мати наслідки для досудового розслідування. Однак, слідчий суддя вважає, що на підозрювану може бути покладено обов`язок щодо заборони спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Слідчий ще зазначає і про вплив на «заявника», але при цьому не зазначає цієї особи. Але згідно доданих до клопотання документів, заявником у кримінальному провадженні є оперуповноважений, а тому існує дуже великий сумнів щодо можливості впливу на працівника правоохоронного органу зі сторони підозрюваного.

Ризик перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином слідчий обґрунтовує тим, що під час обшуку ОСОБА_5 не надав ключі від сейфу. Проте захисником та підозрюваним було спростовано доводи клопотання про існування цього ризику - відсутністю у ОСОБА_5 ключів від сейфу на час обшуку, про що свідчить протокол затримання особи. Прокурором не були спростовані доводи захисника та підозрюваного щодо вказаної обставини.

До того ж, якщо така обставина і мала місце, то вже є вичерпаною. А щодо ризику перешкоджання іншим чином, то це могли б бути конкретні обставини уданому кримінальному провадженні, які могли б існувати під час слідства в майбутньому, а не ті, які вже відбулися. Але таких обставин слідчий з прокурором не зазначили.

Слідчий у клопотанні жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст.183 КПК України, а тільки зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням вказаних обставин, які були встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання, та тими, які зазначені у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку. що слідчий дуже однобоко викладав факти про особу підозрюваного. Зазначав про факти на користь того, щоб застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і замовчував про факти, які слугували на користь застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор звертається до суду із клопотанням про застосування до молодої особи (хоч і підозрюваному у скоєнні тяжкого злочину, але службового, а не насильницького) найсуворішого запобіжного заходу і при цьому необхідність застосування такого заходу та неможливість застосування більш м`якого обґрунтовує тільки загальними фразами, які зазначені в КПК України.

А згідно практики ЄСПЛ: При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України».

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1(наявність обґрунтованої підозри) та п. 2 (існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177КПК України) частини першої цієї статті, але не доведене обставин, передбачених пунктом 3 (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів) частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Прокурор у судовому засіданні не довів таких обставин.

Визначаючи можливу заставу прокурор не обґрунтував наявність матеріальної можливості підозрюваного внести таку заставу. Посилання прокурора на те, що у за 2020 рік отримав заробітну плату у розмірі 219 680 гривень та має у 50 відсотків права власності на житловий будинок у місті Брянка, Луганської області загальною площею 102,2 м2 вартість якої за останньою грошовою оцінкою складає 63 637 гривень. Поряд з цим, у власності підозрюваного ОСОБА_5 , перебуває транспортний засіб, марки CHEVROLET LACETTI, вартість якої за останньою грошовою оцінкою складає 49 000 гривень. зарплата не є таким підтвердженням, оскільки це сума заробітку з урахуванням податків, і підозрюваний повинен ж була на якісь кошти існувати у 2020році.

На переконанні слідчого судді, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його поведінки у судовому засіданні, який має постійне місце проживання, сім`ю, раніше не судимий, відсутності відомостей щодо спроб підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що, не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, мінімальну вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків, та органів досудового розслідування та суду, відносно нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, який одночасно зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його постійного місця проживання - АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним, що є основною метою запобіжних заходів та забезпечить мінімальний ризик переховування та впливу на свідків.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 181, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відхилити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 16 серпня 2021 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , крім участі у слідчих діях;

-не виїжджати з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-здати слідчому на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

Виконання ухвали доручити слідчому слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_12 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 05 хвилин 24 червня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1