ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1536/21 Справа № 205/818/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000797 від 07 квітня 2018 року, за апеляційною скаргою прокурора західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повернено прокуророві, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, суд, послався на те, що в обвинувальному акті, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення викладені суперечливо, не конкретизовано в розумінні положень діючого КПК України, в ньому розбігаються дати його фактичного вчинення. Наведені в обвинувальному акті фактичні дані, в своїй сукупності, не дають повного уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому, що, у свою чергу, не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, тому суд дійшов висновку про необхідність його повернення прокуророві для усунення недоліків.
В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї прокурор просить ухвалу скасувати та направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на незаконність і необґрунтованість судового рішення, яке підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та через невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Так, прокурор вказує, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, дана відповідна правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону про кримінальну відповідальність та, відповідно, викладено формулювання обвинувачення. На переконання прокурора, суд вдався до аналізу обставин та фактичних даних щодо скоєння кримінального правопорушення, що підлягають дослідженню під час розгляду провадження по суті. Окрім того, прокурор звертає увагу, що в силу вимог КПК України, прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове, або відмовитися від підтримання державного обвинувачення. З огляду на викладене, прокурор вважає, що обвинувальний акт є таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з наведених вимог закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення, у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню під час судового розгляду.
Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам закону відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення є безпідставними.
Так, в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікації його дій, а також обставини, що впливають на покарання, в разі його призначення.
Отже, зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_6 видно, що в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом відповідає вимогам вищезазначеної статті кримінального процесуального кодексу України, так як слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, та виконав інші вимоги, передбачені законом.
Разом з цим, з оскаржуваного рішення видно, що суд першої інстанції керувався виключно тим, що ним під час підготовчого судового засідання було встановлено суперечності, які ставлять під сумнів правильність викладу обставин провадження та можуть вплинути в подальшому на висновки суду.
На переконання колегії суддів, суд вийшов за межі попереднього судового розгляду, оскільки фактично вдався до оцінки викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального провадження, які підлягають дослідженню виключно на стадії судового розгляду.
За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви суду колегія суддів не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в матеріалах провадження відомостей фактичним обставинам провадження не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення акта прокурору для усунення недоліків, а зазначені недоліки не є такими, що об`єктивно перешкоджають призначенню судового розгляду, хоча і можуть істотно вплинути на висновки суду.
При цьому, колегія суддів вважає, що вони можуть бути усунені під час судового розгляду й з ініціативи прокурора в порядку ст. 338 КПК України.
Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, є необґрунтованими.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарження не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3