Справа № 442/5810/21 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11-сс/811/902/21 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2021 року,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати місце постійного проживання без виклику слідчого, слідчого судді, прокурора або суду.

Разом з тим покладено на підозрюваного наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.

Строк дії ухвали до 28 вересня 2021 року 16 годин 00 хвилин.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що оптимальним запобіжним заходом для підозрюваного ОСОБА_6 буде саме цілодобовий домашній арешт, який забезпечить поліції безперешкодне проведення досудового розслідування та унеможливить вчинення підозрюваним нових злочинів, а також буде відповідати меті запобіжного заходу, визначеного ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню. Покликається на те, що слідчим суддею не надано належної оцінки тому, що в сукупності з даними про особу підозрюваного, зокрема його схильність до вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, суспільну незайнятість, відсутність місця роботи та навчання, стабільного та постійного законного заробітку і як наслідок його незадовільний майновий стан, запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування інших більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово судимий, а отже, на шлях виправлення не став, а відтак, вважає, що обрання цілодобового домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Просить дану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно положень ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що вищенаведені вимоги закону при розгляді клопотання слідчим суддею були дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий суддя досліджував не лише обґрунтованість підозри та наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а й дієвість конкретного запобіжного заходу для дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Окрему оцінку слідчим суддею отримали характеризуючі дані про особу підозрюваного, а саме те, що він є особою, яка хворіє на ВІЛ, Гепатит С та ревматизм, має на утриманні двох батьків перестарілого віку, а відтак застосовувати до нього найсуворіший запобіжний захід є невиправданим заходом, який не узгоджується із завданнями кримінального провадження.
Що стосується тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 то хоч таке і є визначеним елементом при оцінці ризиків ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, а також впливу на свідків, однак, не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки прокурор в судовому засіданні не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя обґрунтовано відмовив в такому.
Отже, на думку колегії суддів, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є непереконливими.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що мета застосування заходу забезпечення кримінального провадження буде досягнута застосуванням запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відповідно до вимог ч.1 ст. 181 КПК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2021 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати місце постійного проживання без виклику слідчого, слідчого судді, прокурора або суду, з покладенням відповідних обов`язків без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3