Справа № 211/684/21
Провадження № 1-і/211/8/21
У х в а л а

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
за відсутності потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження № 0000147 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:
у провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться вказане кримінальне провадження.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .
У судовому засіданні прокурор клопотанням підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на те, що підстав для скасування або заміни обраного запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що він не ухиляються від явки до суду та поліції.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що наміру переховуватися ОСОБА_4 не має. Дійсно він перебував у розшуку, однак сам з`явився до поліції. Вину свою він визнав. Тому ніяким чином не буде впливати на свідків. Просила звільнити обвинуваченого з під варти на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд в обґрунтування продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в рамках даного кримінального провадження оголошувався у розшук, офіційно не працевлаштований, тому маються ризики не з`явлення до суду, не має жодних утриманців, без постійного місця мешкання, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки, може переховуватися від суду, вчиняти інші правопорушення, оскільки свідки та потерпілий не допитані, може впливати на них, тому продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Вищевказані обставини, на думку суду, є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Суд також бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.

Враховуючи викладене , суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали слідчий суддя, суд визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченому обов`язків, передбачених КПК України, в межах передбачених ст. 182 ч. 2 КПК України. У разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Враховуючи викладене, керуючись ст .ст. 182, 183, 331, 336 КПК України, суд -

постановив:
клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу задовольнити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узина Білоцерківського району Київської області, тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування, продовжити на шістдесят днів до 03 червня 2021 року включно.
Визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, в разі сплати якої вважати обраним ОСОБА_4 запобіжний захід заставу.
У разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій особі місць ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу протягом 7 діб з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1 .