Справа №461/2763/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2021 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження /внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 01.02.2021 року/ про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменія, вірменина, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

у відповідності до вимог ст.5 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року №2235-III, документами, що підтверджують громадянство України, є паспорт громадянина України.

Згідно п.10 ст.4 Положення «Про Державну міграційну службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №360, оформлення і видача громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, здійснюється Державною міграційною службою України.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, який видається установою та надає права, без належних на те законних підстав, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що він 07.03.2008 року не отримував у встановленому законом порядку паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , в якому зазначені анкетні дані особи: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та містилася фотокартка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючий умисно, з метою використання завідомо підробленого документа, 04.08.2009 року, перебуваючи у Львівському відділі РЕР ДАІ, що знаходився за адресою: м.Львів вул. Д.Апостола, 11, незаконно використав завідомо підроблений документ який видається установою та надає права, а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на прізвище ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому містилась фотографія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом надання такого під час виготовлення посвідчення водія громадянина України та цього ж дня отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , в якому вказані анкетні дані особи ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та містилась фотокартка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке в подальшому ОСОБА_4 незаконно використовував при керуванні транспортними засобами на території України.
У відповідності до вимог ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Крім того, ОСОБА_4 , маючи намір на отримання дозволу на імміграцію та в подальшому на прийняття громадянства України, знаючи достовірно, що ОСОБА_8 є працівником УСБ України у Львівській області, та має тісні зв`язки з працівниками Державної міграційної служби, оскільки співпраця з такими є невід`ємною частиною виконання його посадових обов`язків, в ході особистої зустрічі із ОСОБА_9 у кафе «Да Вінчі», яке розташоване за адресою: м.Львів пр.Свободи, 22 у м.Львові, будучи переконаним, що останній може вплинути на посадових осіб ГУ ДМС у Львівській області, які згідно примітки до ст.69-2 КК України є особами уповноваженими на виконання функцій держави, 14.01.2021 року, близько 16:30 год., висловив ОСОБА_9 протиправну пропозицію про надання останньому неправомірної вигоди, за обіцянку (погодження) здійснити такий вплив на вищезазначених осіб, у прийнятті ними рішення про видачу дозволу на імміграцію та подальшого сприяння в оформленні набуття громадянства України.
Так, 02.03.2021 року близько 12:20 год., перебуваючи у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , маючи намір на реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на надання неправомірної вигоди працівнику УСБУ у Львівській області ОСОБА_8 , під час зустрічі з останнім висловив обіцянку про надання йому, ОСОБА_8 , неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США, за обіцянку (погодження) останнього, здійснити вплив на посадових осіб ГУ ДМС у Львівській області, у прийнятті ними рішення про видачу дозволу на імміграцію ОСОБА_4 та у подальшому сприянні в оформленні набуття громадянства України.
Цього ж дня, близько 13:10 год., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі з ОСОБА_8 , надав останньому неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 02.03.2021 року становило 28 000 тис. (двадцять вісім тисяч) грн., за обіцянку (погодження) останнього, здійснити вплив на посадових осіб ГУ ДМС у Львівській області, у прийнятті ними рішення про видачу дозволу на імміграцію ОСОБА_4 та у подальшому сприянні в оформленні набуття громадянства України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369-2 КК України визнав повністю та беззастережно, пояснив суду про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказав, що факти та докази свого обвинувачення не оспорює.

30.03.2021 року між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у відповідності до ст.ст.468 - 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369-2 КК України і зобов`язується її беззастережно визнати в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.358, ч.1 ст.369-2 КК України, на підставі ст.70 КК України, у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа та у здійсненні пропозиції, обіцянки та наданні неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369-2 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, є нетяжкими злочинами. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав беззастережно.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком і повністю розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також, судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання), підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, беручи до уваги конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, мотив та ступінь тяжкості вчинених ним суспільно-небезпечних дій, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 30.03.2021 року органом обвинувачення з ОСОБА_4 слід затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

У межах даного кримінального провадження проведено технічну експертизу документів №СЕ-19/114-21/3620-ДД від 18.03.2021 року та технічну експертизу документів №СЕ-19/114-21/4303-ДД від 26.03.2021 року, загальна вартість проведення яких становить 3269,04 грн. та у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави у повному обсязі.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави підлягає скасуванню. Оскільки, в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обов`язки, покладені на нього, не порушував, застава підлягає поверненню заставодавцю.

Керуючись ст.ст. 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.03.2021 року в межах кримінального провадження №0000106 від 01.02.2021 року між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369-2 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ч.1 ст.369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 3269,04грн.

Речові докази, а саме:

-мобільний телефон марки «Айфон 11» із сім-карткою залишити ОСОБА_4 ;

-грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США - конфіскувати у дохід держави, відповідно до ст.ст.96-1, 96-2 КК України (спеціальна конфіскація);

-посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 04.08.2009 року Львівським відділом РЕР ДПІ на прізвище ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому міститься фотокартка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знищити.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 45400,00 грн. - після вступу вироку в законну силу скасувати.

Внесені у якості застави 03.03.2021 року грошові кошти у сумі 45400,00 грн. - після вступу вироку в законну силу - повернути заставодавцю ОСОБА_11 .

З підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1