Дата документу 26.07.2021
Справа № 334/2884/17
Провадження № 1-кп/334/173/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0001228 від 17.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, громадянина України, маючого не повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.01.2011 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

26.07.2012 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2011 та визначено 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 08.02.2016 по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17.03.2017, приблизно о 12 год. 15 хв., ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового слідства особою, попередньо домовившись на вчинення кримінального правопорушення крадіжки, на легковому автомобілі марки «ЗA3 - 1102», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , в кузові бежевого кольору, прибули до будинку АДРЕСА_2 . Після чого, залишивши вказаний транспортний засіб на майданчику, що розташований неподалік вказаного будинку. ОСОБА_8 разом з невстановленою в ході досудового слідства особою, вийшли з салону вказаного автомобілю та попрямували до під`їзду №6 будинку АДРЕСА_2 .

Приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_8 з невстановленою в ході досудового розслідування особою, діючи за попередньою змовою між собою, шляхом підбору ключа проникли до квартири АДРЕСА_3 .

У зазначений час невстановлена в ході досудового слідства особа разом з ОСОБА_8 продовжуючи свій злочинний намір, перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, почали шукати цінні речі, які в ній знаходились. Через деякий час, ОСОБА_8 направився до приміщення під`їзду та почав спостерігати за обстановкою на вулиці та в під`їзді, з метою попередження небезпеки виявлення іншими особами вчинення кримінального правопорушення та уникнення можливого затримання.

Під час перебування у квартирі невстановлена в ході досудового слідства особа, знайшла майно потерпілої ОСОБА_11 , яке взяла собі, а саме: пару жіночих сережок, вироблених з золота, вартістю 1500 гривень; золоті жіночі підвіски, вироблені із золота, загальною вартістю 3000 гривень; чоловічий швейцарський годинник, вартістю 25 000 гривень.

Приблизно о 12 год. 40 хв. до приміщення вказаної квартири зайшла потерпіла ОСОБА_11 яка не підозрюювала, що в приміщенні квартири перебувають стороні особи. Знаходячись в коридорі квартири, остання почула стороні звуки та пройшовши далі побачила невстановлену в ході досудового слідства особу.

Невстановлена в ході досудового слідства особа, усвідомлюючи, що її дії щодо таємного викраденого майна виявлені потерпілою особою, діючи умисно поза межами домовленості з ОСОБА_8 , укладеної між ними на вчинення таємного викрадення майна, відкрито, з метою довести до кінця злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої особи, діставши предмет, схожий на пістолет, лівою рукою схопила потерпілу ОСОБА_11 за шию та, поваливши останню на підлогу, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя потерпілої, приставила до її голови вказаний предмет, схожий на пістолет, з метою подальшого придушення волі останньої до опору та полегшення вчинення кримінального правопорушення.

Переконавшись що воля потерпілої ОСОБА_11 подавлена, невстановлена в ході досудового слідства особа, разом із майном покинула квартиру, вийшовши до під`їзду де перебував ОСОБА_8 . У під`їзді викрадене майно невстановленою в ході досудового слідства особою було передано ОСОБА_8 .

Опинившись на вулиці ОСОБА_8 побіг з викраденим майном до автомобіля, не зупиняючись на крики потерпілої про допомогу, та покинув місце вчинення злочину на автомобілі. Невстановлена особа зникла з місця вчинення злочину в невідомому напрямку.

Таким чином, своїм злочинними діями ОСОБА_8 і невстановлена особа заволоділи майном потерпілої ОСОБА_11 , а саме: парою жіночих сережок, вироблених з золота, вартістю 1500 гривень; золотими жіночими підвісками, виробленими з золота, загальною вартістю 3000 гривень; чоловічим швейцарським годинником, вартістю 25 000 гривень, а всього викрали майна загальною вартістю 29 500 гривень, чим спричинили потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав частково, та заперечував кваліфікацію за ч.3 ст.187 КК України, вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.186 КК України, оскільки йому не було відомо про пістолет та і він не знав, що невстановлена особа ( ОСОБА_12 ) його застосовував, так як він був в під`їзді будинку, а не в квартирі.

Так, обвинувачений пояснив суду, що приблизно 03-04 березня 2017 р. на «Глазуново» він познайомився з хлопцем на ім`я ОСОБА_12 , який запропонував йому заробити гроші, зайти та викрасти майно з квартири, на що він погодився.

17 березня він домовилися зустрітися з ОСОБА_12 на зупинці «Глазунова», тому на зустріч він поїхав на автомобілі «Таврія». Зустрівши приблизно о 11 год. 30 хв. ОСОБА_12 на зупинці, той повідомив, що їм треба їхати на ОСОБА_13 берег. Коли вони приїхали на вказане місце на автомобілі, вони разом з ОСОБА_12 зайшли до багатоквартирного будинку, потім зайшли до квартири на першому поверсі. Після чого ОСОБА_12 сказав йому вийти з квартири і спостерігати за тим, щоб нікого не було у під`їзді, та вчасно повідомити про небезпеку. Він стояв в під`їзді, через деякий час, він почув, як відкриваються вхідні двері у під`їзд та заходить жінка, тому він піднявся на 2 поверх. Жінка зайшла до цієї квартири, він злякався та почав спустився вниз, щоб вийти на вулицю. В цей же час з квартири вибіг ОСОБА_12 , та передав йому сумку, що було в сумці, він не знав. Разом з сумкою він вибіг на вулицю та побіг до свого автомобіля, який не міг швидко завести. В цей час він чув на вулиці крик жінки, яка кричала та просила допомогти, також кричала про якийсь пістолет. ОСОБА_12 побіг в іншу сторону, а він на автомобілі поїхав в район Кічкас, де і був зупинений та затриманий працівниками поліції. В сумці був пістолет та часи, золоті вироби він викинув. Крім того, зазначив, що ним частково компенсована шкода потерпілій, шляхом перерахунку їй 3000 гривень.

Крім часткового визнання вини у скоєному даному кримінальному правопорушенні, вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні 06.06.2017 року пояснила, що 17 березня 2017 року приблизно о 12 год. 20 хв. прийшла до квартири АДРЕСА_3 , яка належить її матері. Коли вона зайшла до під`їзду, чула, що хтось піднімається по сходах. Двері були відчинені, думала, що це мати забула закрити, тому зайшла до квартири, де вже побачила розкидані речі. Після чого з правої сторони на неї напав чоловік. Він схопив її за горло та притис до підлоги, із-за пояса дістав пістолет. Вона просила його не вбивати її та відпустити, він відпустив її та вибіг із квартири, в руках у нього були відсутні будь-які речі. Вона добре бачила його обличчя, це був не обвинувачений ОСОБА_14 , який знаходиться в залі суду, а інша особа. Коли перебувала на підлозі чула шорох, і в той момент їй здалось, що в квартирі був хтось ще. Однак, вона не може стверджувати, що в квартирі крім нападника, хтось ще перебував. Коли нападник вибіг з квартири, вона піднялася з підлоги та пішла за ним, та стала кричати про допомогу. Коли вийшла на вулицю, сусіди повідомили, що бачили, як двоє хлопців вискочили з під`їзду та розбіглися в різні сторони. Вона повернулася до квартири та викликала поліцію. Телевізор та деякі речі вже були зібрані в пакети. Все викрадене майно їй було повернуто, крім того обвинувачений добровільно сплатив їй 3000 гривень. Покарання просила призначити на розсуд суду.

- показами свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю потерпілої ОСОБА_11 . Квартира АДРЕСА_3 належить саме їй. Років три назад, її донька прийшла додому, двері квартири були відкриті, один незнайомий чоловік був у квартирі, який погрожував їй пістолетом. Крім того, пояснила, що коли донька заходила в під`їзд, вона чула, що хтось піднімається по сходах.

- показами свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що він є співробітником патрульної поліції. 17.03.2017 року, перебуваючи на чергуванні, отримав повідомлення, що було скоєно розбійний напад. У Заводському районі було помічено автомобіль з номерами, на якому можливо зникли зловмисники. Автомобіль було зупинено. З нього вийшов обвинувачений ОСОБА_8 , йому було наказано підняти руки. Він це зробив, при цьому щось викинув. Після цього його було затримано, та проведено поверховий огляд місця події. Біля автомобілю були знайдені золоті прикраси. Далі було викликано слідчо-оперативну групу, яка в ході огляду автомобілю ОСОБА_8 виявила та вилучила чорну сумку і якій був револьвер та годинник.

- показами свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні 09.01.2018 року пояснив, що він у березні 2017 року разом з ОСОБА_18 заїхали до нього у двір, звернули увагу на автомобіль Таврія, який стояв біля дороги на клумбі. З нього вийшли два хлопця та пройшли мимо них. Один з них був схожий на обвинуваченого ОСОБА_14 . Вони піднялися до товариша на декілька хвилин, а коли вийшли на вулицю почули крики жінки про допомогу. Хлопець, який був вище, перешкоджав вийти з під`їзду, а ОСОБА_14 побіг в сторону автомобіля, в руках у нього було чорна сумка, інший хлопець побіг в іншу сторону. Обвинувачений ОСОБА_14 намагався завести автомобіль, який деякий час не міг завести, в цей час свідок сфотографував номер автомобіля.

- протоколом огляду місця події від 17.03.2017 року, відповідно до якого оглянута квартири АДРЕСА_3 та фототаблицею до нього (т.1 а.с. 84-89);

- протоколом обшуку від 17.03.2017 року автомобіля марки «ЗA3 - 1102», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , в кузові бежевого кольору, та фототаблицями до нього, під час якого були вилучені тканеві рукавички 9 шт., сумка чорного кольору з предметом схожим на пістолет, (револьвер з патронами у барабані в кількості 8 шт.), зіп пакет з предметами схожими на патрони в кількості 9 шт., наручний годинник, шапка чорного кольору, кепі камуфляжного окрасу, балаклава, кофта сірого кольору, викрутка в кількості 6 шт., ножиці, бокорізи, мультитул, предмет схожий на ніж та металева форма, ліхтар; автомобіль марки «ЗA3 - 1102», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , в кузові бежевого кольору, свідоцтво про реєстрацію та ключі від вказаного автомобілю. (т.1 а.с. 90-96);

- протоколом огляду місця від 17.03.2017 року біля будинку 24 по вул.. Вродославська в м. Запоріжжя, де було виявлено автомобіль марки «ЗA3 - 1102», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , пара золотих сережок, золотий кулон, часи «Tison» (т.1 а.с. 102-103);

- протоколом огляду від 21.03.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_11 , предметом огляду є паперовий згорток з написами понятих, при розкриванні якого встановлено, що в середині знаходяться наступні речі: пара сережок виготовлених із золота 585 проби, у вигляді двох спаяних ромбів, верхній з яких оброблений камінням білого кольору, з американської застібкою, на момент огляду одна із яких пошкодженна, а саме відірвана. Жіноча підвіска виготовлена із золота 585 проби, у вигляді кільця, на верхній частині якої приєднаний камінь (перлина), яких-небудь ушкоджень на цій підвісці не було. При огляді другого паперового конверту встановлено, що в ньому знаходиться чоловічий годинник марки «Tissot» з циферблатом чорного кольору, в корпусі з металу сріблястого кольору, ремінець виготовлений зі шкіри чорного кольору, із застібкою срібного кольору. При огляді вказаних речей потерпіла впізнала вказані речі, які були в неї викрадені. Вказані речі вона впізнає за характерними рисами, про які повідомляла раніше. (т.1 а.с.106-108).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.03.2017 та фототаблицею до нього, відповідно до якого, свідок ОСОБА_19 впізнав хлопця ( ОСОБА_8 ), якого бачив 17.03.2017 р. біля під`їзду №6 буд. АДРЕСА_4 . Вказаний хлопець з іншим хлопцем вибіг з під`їзду та через 10 хв. почув, крик жінки про допомогу, даний хлопець направився до автомобіля Таврія д.з. НОМЕР_1 , та зник з місця події . (т.1 а.с.110-113)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.03.2017 та фототаблицею до нього, відповідно до якого, свідок ОСОБА_20 впізнав хлопця ( ОСОБА_8 ), якого бачив 17.03.2017 р. біля під`їзду №6 буд. АДРЕСА_4 . Вказаний хлопець з іншим хлопцем вибіг з під`їзду та через 10 хв. почув, крик жінки про допомогу, даний хлопець направився до автомобіля Таврія д.з. НОМЕР_1 , та зник з місця події. (т.1 а.с.114-117)

- протоколом огляду від 21.04.2017 року, за участю потерпілої ОСОБА_11 , з фототаблицею до нього, предметом огляду є спецпакет, при розкриванні якого встановлено, що в ньому перебуває пістолет «STREАMER R 2» (напис на правій стороні ствола) чорного кольору, у вигляді револьвера, а також на стовбурі були величезні подряпини (у вигляді знятої фарби) крізь які видно метал світлого кольору. З урахуванням вказаних пошкоджень на лівій стороні ствола неможливо прочитати напис. На момент огляду в магазині відсутні патрони. Під час огляду потерпіла вказала, що саме цим пістолетом 17.03.2017 невідома особа їй погрожувала. (т.1 а.с. 118-120);

- висновком судової балістичної експертизи №2-202 від 03.04.2017, відповідно до якої револьвер, вилучений 17.03.2017 року під час проведення обшуку автомобіля ЗA3 1102 д.н. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_5 , вогнепальною зброєю не є, відноситься до револьверів для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень і майданчиків (тирів і стрільбищ), моделі «STREAMER R2», калібру 4 мм заводський № НОМЕР_2 калібру 4 мм Флобер, будь яких змін в конструкції не виявлено, придатний до стрільби. На револьвері є слабо видимі маркувальні позначення: на стволі зліва « АДРЕСА_6 » - калібр, довжина ствола; на стволі праворуч «STREAMER R2» - модель; на рамці «0714-001084» - серійний номер; на барабані «1084» - останні 4 цифри серійного номеру; револьвер промислового виготовлення, компанії АТАК ARMS СО, країна Туреччина. Встановити рік виготовлення не представляється можливим, у зв`язку, з відсутністю клейма року виготовлення та відповідної документації до наданого револьверу. 18 патронів, вилучені 17.03.2017 року під час проведення обшуку автомобіля ЗA3 1102 Д.Н. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_5 , до боєприпасів не відносяться, придатні для виробництва пострілів. Надані патрони, є патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4мм. Патрони виготовлені промисловим способом. Надані патрони, промислового виробництва Dynamit Nobel (Німеччина); конструктивні особливості та маркувальні позначення патронів, свідчать про те, що вони могли бути виготовлені на одному заводі. (т.1 а.с.129-132)

- висновком судової дактилоскопічної експертизи №1-287 від 23.03.2017, відповідно до якої слід папілярного узору руки розмірами по вісях 16x20 мм. вилучений 17.03.2017 року при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_7 , залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сліди папілярних узорів рук розмірами по вісях 12x17 мм, 13x19 мм, 12x14 мм та 11x12мм, вилучені там же, залишені не ОСОБА_8 , а іншою особою (особами). (т.1 а.с. 134-142)

Забезпечити явку потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_17 для допиту в судовому засіданні стороні обвинувачення не вдалося можливим, у зв`язку з перебуванням їх за межами України. Тому в судому засіданні за клопотанням прокурора були заслухані їх показання, які дані особи давали перед іншим складом суду в тій же справі, під час минулого розгляду. Суд вважає надані покази належними та допустимими, оскільки під час минулого розгляду сторонам була надана необмежена можливість піддати потерпілу та свідка перехресному допиту, і матеріали провадження підтверджують, що сторони повною мірою скористалися такою можливістю.

Суд враховує постанову Верховного суду від 19.11.2019 у справі № 750/5745/15-к (провадження № 51-10195км18) якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом. Водночас, дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з погляду допустимості, належності та достовірності, враховуючи, у тому числі, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи в минулому розгляді. Факт неможливості допиту цієї особи під час нового судового розгляду має враховуватися судом при оцінці достовірності цього доказу у сукупності з іншими доказами у справі.

Від допиту інших свідків сторона обвинувачення в судовому засіданні відмовилися.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Обов`язок доказування обставин, зазначених в ст. 91 КПК України (подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив, мета вчинення кримінального правопорушення, вид, розмір шкоди та інше) покладається на прокурора, що передбачено ст. 92 КПК України.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Всі сумніви по справі, в тому числі що стосується достатності зібраних фактичних даних повинні тлумачитись на користь підсудних.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши надані докази, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 інкриміноване вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла.

Кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення та доказування кримінально-процесуальними й криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Відповідно до п. 9 зазначеної, небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового слідства особою була досягнута домовленість щодо вчинення кримінального правопорушення - таємного викрадення чужого майна (крадіжки), групою осіб, поєднаного з проникненням до житла.

Зазначений висновок суду ґрунтується на поясненнях ОСОБА_8 , який пояснив, що він домовився із знайомим на ім`я ОСОБА_12 , щодо вчинення крадіжки; інших матеріалах справи, які підтверджують, що ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового слідства особа проникли до квартири потерпілої за відсутності будь-кого з її мешканців.

Стороною обвинувачення не доведено існування домовленості між обвинуваченим ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового слідства особою про вчинення розбійного нападу чи домовленості щодо спільних дій по застосування насильства чи погрози насильства у випадку повернення мешканців квартири, оскільки це є припущенням прокурора, об`єктивно не підтвердженим будь-якими доказами.

Також під час судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено, що ОСОБА_8 було відомо про наявність пістолета в невстановленої в ході досудового слідства особи, також не доведено що ОСОБА_8 був присутній у квартирі під час здійснення невстановленою в ході досудового слідства погрози застосування насильства по відношенню до потерпілої особи. Так, потерпіла в судовому засіданні вказала, що погроза застосування насильства до неї була вчинена невстановленою особою, а не ОСОБА_8 . Самого обвинуваченого ОСОБА_8 вона у квартирі не бачила. В той же час, потерпіла пояснила суду, що коли вона зайшла до під`їзду, то чула що хтось піднімається по сходах, перед цим, вона бачила, що перед нею ніхто не заходив в під`їзд. Також це підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , яка також повідомила, що коли донька зайшла до під`їзду вона чула, як хтось піднімався на 2 поверх. Отже, судом встановлено, що покази потерпілої підтверджують покази ОСОБА_8 , що він в той час не був у квартирі, а піднявся на другий поверх, коли почув, що відкриваються вхідні двері в під`їзд.

У висновках, що містяться у постанові ВС/ККС №405/3734/16-к від 31.07.2018 щодо розмежування розбою від грабежу зазначено, що у разі вчинення розбою посягання відбувається на два об`єкти - власність та життя і здоров`я потерпілої особи.

При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілого, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту - життя і здоров`я особи.

Однією з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року роз`яснено, що грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав в судовому засіданні, що він дійсно чув на вулиці крики потерпілої про допомогу, та його бачили хлопці, коли він вискочив з під`їзду та біг до своєї машини з сумкою. Отже фактично для обвинуваченого їх дії з невстановленою особою перестали носити таємний характер і стали носити відкритий характер.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6.11.2009 р. N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Якщо група осіб за попередньою змовою мала намір вчинити крадіжку чи грабіж, а один з її учасників застосував або погрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, то дії цього учасника належить кваліфікувати як розбій, а дії інших осіб - відповідно як крадіжку чи грабіж за умови, що вони безпосередньо не сприяли застосуванню насильства або не скористалися ним для заволодіння майном потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За правилами частин 2 та 4 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Оцінюючи докази, необхідно керуватися принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його прецедентної практики під час оцінки доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282). Критерій доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає що вчинення ОСОБА_8 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим дії ОСОБА_8 мають бути перекваліфіковані з розбою за ч.3 ст. 187 КК України на грабіж ч.3 ст. 186 КК України, що враховуючи санкції статей, покращує його становище.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 186 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_8 , злочин за ч.3 ст.186 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

ОСОБА_8 раніше судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , характеризується за місцем проживання позитивно, на диспансерному обліку в наркологічному та в психіатричному диспансерах не перебуває, вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, щиро розкаявся та відшкодував потерпілій моральну шкоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування моральної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину.

Враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину та його наслідки, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_8 його відношення до скоєного, суд вважає, необхідним призначити покарання в межах санкції відповідного закону про кримінальну відповідальність за якою обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності, оскільки на думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

ОСОБА_8 вчинив даний злочин до винесення вироку Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 13.05.2020 р., тому при призначенні покарання суд керується вимогами ч.4 ст.70 КК України.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 , остаточне покарання, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного за даним вироком та призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2020 р.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 , рахувати з 17 березня 2017 року.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_8 , зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 17 березня 2017 року по 07.02.2019 та з 05.12.2019 по 20 березня 2021 року, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 18.06.2019 справа № 398/3940/14-к.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити його з-під варти в залі суду по відбуттю строку покарання.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової балістичної експертизи №2-202 від 03.04.2017 в розмірі 1319,4 грн., судової дактилоскопічної експертизи №1-287 від 23.03.2017 в розмірі 440,2 грн., а всього 1 759,60 грн.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом складання покарання призначеного за даним вироком та призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2020 р., остаточно призначити покарання ОСОБА_8 , у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім ) років 14 (чотирнадцять ) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 17 березня 2017 року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_8 , зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 17 березня 2017 року по 07 лютого 2019 та з 05 грудня 2019 до 20 березня 2021 року.

ОСОБА_8 вважати таким, що відбув покарання в повному обсязі..

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити його з-під варти в залі суду по відбуттю строку покарання.

Речові докази: автомобіль марки «ЗA3 - 1102», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , в кузові бежевого кольору, та ключі від автомобіля, який зберігається на спецмайданчику Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - повернути власнику.

тканеві рукавички в кількості 9 штук; сумка чорного кольору, шапка чорного кольору, кепі камуфляжного окрасу, кофта сірого кольору; викрутка в кількості 6 штук; ножиці; бокорізи; мультитул, ліхтар, які зберігається в камері схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, порядковий №532, номер книги 1 - повернути ОСОБА_8

пістолет (револьвер з патронами у барабані в кількості 8 штук), зіп пакет з предметами схожими на патрони в кількості 9 штук; балаклава, предмет схожий на ніж та металева форма, які зберігається в камері схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, порядковий №532, номер книги 1 - знищити.

пара золотих сережок, золотий кулон, часи «Tissot» які належать потерпілій ОСОБА_11 та передані їй на відповідальне зберігання залишити за належністю

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в розмірі 1 759,60 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_2