Справа № 462/6534/19
пр.№ 1-в/464/14/21
У Х В А Л А
20.05.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові і режимі відеоконференції з ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» з участю захисника ОСОБА_3 подання начальника сектору ювенальної пробації м.Львова філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, -

у с т а н о в и в :

начальник сектору ювенальної пробації м.Львова філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2019 року. В обґрунтування покликається на те, що засуджений під час перебування на обліку у Секторі поводив себе спокійно, час від часу контактував з його працівниками, іноді відвідував групові заняття, але все таки порушував обов`язки та без поважних причин не з`являвся на реєстрацію; станом на 25.09.20. засуджений не притягувався до адміністративної відповідальності під час іспитового строку; 01.07.20. ухвалою Сихівського районного суду м.Львова було відмовлено у клопотанні органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання. З даних УІАП ГУ НП України у Львівській області станом на 29.10.20. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, де у кримінальному провадженні 15.09.20. йому обрано запобіжний захід тримання під вартою відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Львова. У зв`язку з тим, що 28.12.20. у засудженого закінчився іспитовий строк, вироку відносно нього на даний час немає, просить подання задоволити.

У судове засідання представник сектору ювенальної пробації, прокурор та законний представник неповнолітнього засудженого не з`явились (представник органу пробації подав клопотання про задоволення подання за відсутності представника; прокурор клопотання про відмову у задоволенні подання з розглядом такого за його відсутності; законний представник, будучи неодноразово повідомленою про розгляд даного подання, проігнорувала виклики суду, що тому її неприбуття відповідно до вимог ч.2 ст.488 КПК України не є перешкодою для розгляду такого за її відсутності). Відтак неявка належним чином повідомлених учасників провадження не перешкоджає розгляду такого.

Засуджений та його захисник заявлене подання заперечили і просили в такому відмовити.

За вимогами ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. За умовами п.9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Так, з матеріалів провадження та наданої суду особової справи засудженого № 04/202 вбачається, що вироком Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст.ст.75, 104 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч.4 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.ст.75, 104 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням, та не дає підстав для застосування ст.78 КК України, навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Судом встановлено, що неповнолітнім засудженим порушено положення ст.ст.75, 104 КК України та не виконано покладених обов`язків, передбачених ст.76 КК України з наступних підстав.

Відносно ОСОБА_5 органом досудового розслідування 12.09.20. порушено кримінальне провадження № 0002115 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1, 3 ст.357 КК України, яке направлено до Шевченківського районного суду м.Львова з обвинувальним актом. В даному ж кримінальному провадженні № 466/1623/21 під час досудового розслідування ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що у задоволенні подання начальника сектору ювенальної пробації слід відмовити, так як ОСОБА_5 не виконав покладені на нього судом обов`язки, на момент звернення із даним поданням до суду обґрунтовано підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених в період іспитового строку 10.09.20., у зв`язку з чим подання органу пробації суперечить вимогам частини 1 статті 78 КК України.

Твердження органу пробації про порушення принципу презумпції невинуватості не знайшли свого підтвердження, оскільки відмова у задоволенні подання про звільнення особи від покарання, на етапі звернення до суду з таким не порушували прав щодо презумпції невинуватості, про що йдеться в ч.2 ст.2 КК України та ст.17 КПК України, оскільки винуватість особи у вчиненні злочину має встановлюватися лише вироком суду, а справа відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню його у вчиненні злочинів перебувала на розгляді суду.

Крім того, на день прийняття судового рішення у даній справі за даними ЄДРСР ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 29 березня 2021 року, що набрав законної сили 28.04.21., за яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,3 ст.357, ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, 70 КК України, та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком приєднано частину невідбутого покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 28.12.19. та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання строком 8 р. 2 міс. позбавлення волі.

Отже, станом на день надходження відповідно подання до суду таке було безпідставним та передчасним, а з урахуванням наявності вироку суду від 29.03.21., що набрав законної сили, на день розгляду справи судом таким, що не підлягає до задоволення з урахуванням застосування ст.71 КК України.

Керуючись ст.ст.369-372, 537, 539, 532,КПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити в задоволенні подання начальника сектору ювенальної пробації м.Львова філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя ОСОБА_1