ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2127/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" липня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000107 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2018,

В С Т А Н О В И В:

31.05.2021 р. ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту нежитлового приміщення загальною площею 742 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 на праві власності.

Обґрунтовуючи клопотання посилається на положення ст. 174 КПК України, зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, завчасно, та в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Вказує, що він є добросовісним набувачем арештованого майна.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що арештована квартира є речовим доказом, а відтак арешт на неї накладено обґрунтовано.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0000107, внесене до ЄРДР 19.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 197 - 1 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року ( справа № 759 / 8595 / 13 - ц, провадження № 759 / 4245 / 13 ) за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Інжирінгбудсервіс» про визнання права власності визнано за ОСОБА_6 право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 742 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно первинна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , проведена 22 серпня 2013 року за ОСОБА_6 на підставі рішення Святошинського районного суду від 20 червня 2013 року (справа № 759/8595/13-ц, провадження № 759/4245/13) та присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

У подальшому на підставі догорів купівлі продажу від 07 жовтня 2013 року № 1278 та 07 жовтня 2013 року № 1275 право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна перейшло до ФОП ОСОБА_5 .

В ході огляду об`єкту на території земельної ділянки, яка розташована у АДРЕСА_2 , встановлено, що на земельній ділянці розміщена будівля, в якій здійснюється комерційна діяльність.

Аналогічні відомості підтверджуються актом обстеження земельної ділянки Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ) від 21 лютого 2018 року № 18 - 0240 - 02, який отримано Київською місцевою прокуратурою № 2.

Так, згідно акту обстеження земельної ділянки Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ) від 23 травня 2018 року № 18-0783-02, рішень Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів щодо передачі зазначеної земельної ділянки у власність ( користування ) не приймала, документи, що посвідчують право власності ( користування ) земельною ділянкою в Департаменті земельних ресурсів не зареєстровані.

Відповідно до бази даних міського земельного кадастру земельна ділянка, на якій розміщена вказана будівля не обліковується, та не зареєстрована.

Окрім того, відповідно до листів Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації від 13 квітня 2018 року № 101 - 3375 / 02 та Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 квітня 2018 року об`єктам нерухомості, такі адреси як АДРЕСА_2 , не присвоювалися.

Відповідно до висновків рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2013 року (справа № 759 / 8595 / 13 - ц) констатовано, що ОСОБА_6 є власником нежитлового приміщення загальною площею 742 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яке самостійно побудував на земельній ділянці, якою користується на підставі Договорів про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНН - 2011 - 12 / 13 від 07 грудня 2011 року та ДНН - 2012 - 12 / 126 від 21 грудня 2012 року .

Разом з цим, зазначене нежитлове приміщення розташовано на іншій земельній ділянці, яка згідно відомостей публічної кадастрової карти взагалі не виділена в натурі, кадастрового номеру не має, та не обліковується. Територія земельної ділянки за вказаною адресою, відповідно до МІАС ЗМД Містобудівний Кадастр Києва, відносяться до території вулиць та доріг. Наведене свідчить, що ОСОБА_6 введено в оману суд стосовно правомірності використання земельної ділянки.

Вбачається, що органами досудового розслідування встановлені обставини, які дають підстави вважати, що за адресою АДРЕСА_2 , розташована комерційна будівля, яка розміщена на земельній ділянці, яка використовується невстановленими особами без правовстановлюючих документів, за відсутності документів про готовності об`єкта до експлуатації, експлуатація якої може створювати загрозу для життя і здоров`я людей, які користуються вказаним об`єктом з метою комерційної діяльності.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.02.2020 р. клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 19.06.2018 задоволено. Накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 742 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (ОНМ 00) із забороною його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.05.2020 р. скасовано ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.02.2020 р. в частині накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 742 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (ОНМ 00) із забороною відчужувати користуватись та розпоряджатись ним. Накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 742 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (ОНМ 00) із забороною відчужувати, розпоряджатись ним.

Вбачається, що постановою прокурора від 19.02.2020 р. нежитлове приміщення загальною площею 742 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (ОНМ 00) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставою арешту майна слідчий суддя зазначив забезпечення збереження речових доказів вказавши, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Питання скасування арешту майна врегульовані ст. 174 КПК України, яка визначає, що арешт може бути скасовано, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Метою ж даного арешту майна є збереження речових доказів, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна. На даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Наведені в клопотанні доводи про відсутність обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, не знайшли свого підтвердження, оскільки клопотання слідчого містить підстави і мету арешту, обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, що, в свою чергу, свідчить про відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України.

Враховуючи викладене та з огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладався арешт, та беручи до уваги, що при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт (ст. 98 КПК України), при цьому добросовісність набувача такого майна не є перешкодою для його арешту на цій підставі (ч. 10 ст. 170 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на вищевказане майно було накладено обґрунтовано, оскільки існують достатні підстави вважати, що арештоване майно було об`єктом кримінально протиправних дій.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а ризик, розпорядження вказаним майном, продовжує існувати, немає також підстав вважати, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись статтею 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000107 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2018 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1