Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/510/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000022 від 19.03.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна вилученого у ході огляду місця події від 18.03.2021 року, а саме:
- трактора марки «LOVOL TE 244», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 та був під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 та причепу, який кріпився до вищевказаного трактору шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на відчуження та розпорядження майном;
- лісопродукцію породи сосна у кількості 14-ти сортиментів різного діаметру та довжини, яка була завантажена на вищевказаному причепі шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на відчуження, розпорядження і користування майном.
Дослідивши додані до клопотання документи суд приходить до наступних висновків.
Частиною 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Стаття 64-2 КПК України, яка була введена до Кримінального процесуального кодексу України відповідно до Закону України від 18.02.2016 року №1019-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» є спеціальною нормою по відношенню до норм ст. 171 КПК України.
Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт на речі, вилучені під час огляду місця події від 18.03.2021 року, які відповідно до положень ч. 2 ст. 168 КПК України є тимчасово вилученим майном.
В клопотанні не визначено процесуальний статус особи, на майно якої слідчий просить накласти арешт.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в кримінальному провадженні № 0000022 підозра жодній особі не повідомлена, юридичних осіб, щодо яких здійснюється це кримінальне провадження не вказано.
Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.
Звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.
Крім того, клопотання погоджено прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , повноваження якої не підтверджені належним чином, а саме: матеріали клопотання не містять постанови про визначення групи прокурорів, які здійснюють повноваження процесуального керівника в даному кримінальному провадженні та у самому витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000022, що міститься в матеріалах справи, не зазначено прокурора, який здійснює процесуальне керівництво.
Також, відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, зазначених вимог закону прокурор, який погоджував клопотання про арешт майна, не дотримався.
Зокрема, в прохальній частині клопотання слідчий просить накласти арешт на лісопродукцію породи сосна у кількості 14-ти сортиментів різного діаметру і довжини, яка була завантажена на причепі шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на відчуження, розпорядження і користування майном. Проте з копії паспорту ОСОБА_8 , що додається до клопотання, вбачається, що прізвище, ім`я, по батькові особи, що перебувала в тракторі в якості пасажира " ОСОБА_8 ", тому в цій частині клопотання слід уточнити. Також, матеріали клопотання не містять обґрунтування того, яке відношення має ОСОБА_6 до даної лісопродукції, на яку слід накласти арешт та до кримінального провадження в цілому.
Також, слідчий в обґрунтування клопотання зазначає, що «дві гужові повозки», які використовувалися для вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що не відповідає матеріалам клопотання.
Крім того, слідчий у мотивувальній частині клопотання зазначає, що 18.03.2021 року в ході огляду місця події в польовому масиві, що поблизу с. Зубковичі, Олевського району, Житомирської області було оглянуто та вилучено трактор марки LOVOL TE 244, державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, та причеп, який кріпився до вищевказаного трактору та був завантажений лісопродукцією породи сосна у кількості 14-ти сортиментів різного діаметру та довжини, без відповідних документів, що було вилучено як тимчасово вилучене майно, в якості речових доказів по факту порушення правил охорони або використання надр та доставлено до ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області. Проте, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000022 попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Оскільки клопотання про арешт майна подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з встановленням строку для такого усунення в сімдесят дві години.
Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 яке погоджене прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна повернути для усунення недоліків та приведення у відповідність до вимог ст. 171 КПК України.
Визначити прокурору строк в сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя: ОСОБА_1