справа № 274/1607/21
провадження № 1-кс/0274/399/21

У Х В А Л А
12.03.2021 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, маючого середню спеціальну освіту, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

В с т а н о в и в:
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме: своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна з проникненням на територію двору домогосподарства, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 503 грн 20 коп.
Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Також орган досудового розслідування в клопотанні посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи дані щодо підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, ступінь соціальних зв`язків якого не є таким, який би утримував підозрюваного за місцем проживання, враховуючи те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, ніде не працює, йому відома особа потерпілого та її місце проживання, тому існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення та/ або зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни наданих раніше ними показань та уникнення кримінальної відповідальності.
12.03.2021 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та враховуючи дані щодо нього, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення та/ або зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни наданих раніше ними показань та уникнення кримінальної відповідальності.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні у своєму виступі просив застосувати інший більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою, оскільки він має місце проживання за адресою проживання своєї знайомої, де проживає майже рік, має намір співпрацювати зі слідством, бажає працевлаштуватися. Зазначив, що рідних не має. Перебуває під адміністративним наглядом. Пояснив, що такий злочин вчинив вперше, вину у вчиненому визнає.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні в своєму виступі просив застосувати інший більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою, такий як особисте зобов`язання або домашній арешт у нічний час, оскільки клопотання є необґрунтованим, так як відсутні будь-які умови та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, як підстави для застосування такого запобіжного заходу. Додатково пояснив, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, вину у вчиненому визнає. Зазначив, що розмір завданої майнової шкоди є незначним.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголошує, що, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
12.03.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 11.03.2021 р. о 17 години 05 хвилин ОСОБА_5 прийшов до території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в цей час та місці, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який він, відкривши вхідну фіртку, проник на територію двору домогосподарства, звідки таємно викрав металеву розкладну драбинку вагою 28 кг, вартістю 6 грн. 80 коп. за 1 кг, загальною вартістю 190 грн 40 копійок, два металеві козирки загальною вагою 46 кг, вартістю 6 грн. 80 коп. за 1 кг, загальною вартістю 312 грн. 80 копійок, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 503 грн. 20 коп. Після цього, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, однак в подальшому був затриманий ОСОБА_7 із викраденим майном.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми злочинними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 503 грн. 20 коп., чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 11.03.2021 р .;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.03.2021 р.;
- протоколами ОМП від 11.03.2021 р., в ході проведення яких вилучено викрадені у ОСОБА_7 речі;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 щодо затримання особи, причетної до скоєння крадіжки майна ОСОБА_7 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 щодо затримання особи, причетної до скоєння крадіжки майна ОСОБА_7 ;
- протоколом огляду предметів від 12.03.2021 р., в ході якого оглянуто відеозаписи камери відеоспостереження, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Також судом враховується, що ступінь соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 не є таким, який би утримував його за місцем проживання, оскільки підозрюваний ніде не працює, не одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, родичів у місті Бердичеві не має, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Також враховується, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено наявності інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, доводи слідчого про те, що під тяжкістю покарання, з метою його уникнення, маючи нестійкі та несформовані соціальні зв"язки, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, спростовуються матеріалами справи.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання (за адресою проживання його знайомої): АДРЕСА_1 , проживає за зазначеною адресою майже рік. Вину у вчиненому визнає, бажає співпрацювати зі слідством, має намір працевлаштуватися. Також слідчий суддя приймає до уваги, що розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , є незначним (503 грн 20 коп).
Окрім того, до матеріалів справи додано протокол допиту потерпілого, свідків, протоколи огляду місця події, інших свідків даного кримінального правопорушення не встановлено, отже ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні відпав, а також прокурор в судовому засіданні не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування даного ризику.
Інші ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором під час розгляду клопотання також не доведені і в клопотанні слідчим належним чином не обґрунтовані.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до переконання, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Особиста свобода є основоположною свободою, якою повинен мати змогу користуватися кожен. Позбавлення або обмеження свободи ймовірно матиме прямий і негативний вплив на здійснення багатьох інших прав. Звідси випливають основні принципи, які ЄСПЛ застосовує при розгляді справ за ст. 5 Конвенції, і, насамперед, принцип презумпції свободи.
"Презумпції на користь свободи особи" є домінантним керівним принципом, зміст якої зводиться до того, що особиста свобода людини повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду суворим винятком.
Вирішуючи питання про застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно обов`язково розглянути можливість застосування інших, більш м`яких альтернативних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК.
Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
З урахуванням наведеного, враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.
Оскільки прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, але не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя застосовує положення ч. 3 ст. 194 КПК України та вважає достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя оцінив в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, та враховує наявність постійного місця проживання підозрюваного, його вік, відношення до скоєного, оскільки підозрюваний вину у скоєному злочині визнає, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 179, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, маючого середню спеціальну освіту, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло, в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби;
- зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду (м. Бердичів, Житомирська область);
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- уникати спілкування з потерпілим ОСОБА_7 .
Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст. 194 ч. 6 КПК України, на строк не більше двох місяців, тобто до 12 травня 2021 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Бердичівського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Житомирській області.
Згідно ст. 181 ч. 4 КПК України орган національної поліції зобов"язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.
Копію ухвали вручити підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1