У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про застосування щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Виноградів Берегівського р-ну Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні якого перебуває двоє малолітніх дітей, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановив:

12.04.2021 до суду надійшли матеріали вищевказаного клопотання, зі змісту яких вбачається, що слідчим управлінням ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.10.2020 за №0000470 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленими слідством особами у період часу з 19 по 23 грудня 2020 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, будучи обізнаними про порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, а також про порядок та термін їх перебування на території України, які передбачені Законом України «Про державний кордон України», Законом України «Про прикордонний контроль», вчинили злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, умисно, незаконно, при невстановлених слідством обставинах, часі та місці, підшукали для незаконного переправлення через державний кордон України групу іноземних громадян в кількості двох осіб, а саме: Awad Rafied Imad, ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство держави Палестини, Ismail ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство держави Палестина, які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України. Після чого, 19.12.2020 з метою подальшого незаконного переправлення вказаних осіб через кодон, ОСОБА_5 при невстановлених слідством обставинах та місці поселив громадян Палестини Awad Rafied Imad, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою укриття від виявлення правоохоронними органами та подальшого незаконного переправлення через державний кордон. 23.12.2020 о 03:00 годині ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою, використовуючи та керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2121», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , забрали з не встановленого місця проживання громадян Палестини Awad Rafied Imad, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помістили їх на задньому сидінні вказаного автомобіля, після чого перевезли їх до державного українсько-угорського кордону, що у с. Горонглаб, Берегівського району, Закарпатської області. В подальшому ОСОБА_5 вказаних двох громадян Палестини передав невстановленій особі, який діючи умисно, на виконання відведеної йому ролі - провідника, провів у пішому порядку вказаних іноземців через державний кордон України на територію Республіки Угорщина. Однак, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа довести свій злочинний умисел на незаконне переправлення вказаних двох громадян Палестини через кордон України до Федеративної Республіки Німеччини не змогли з причин, які не залежали від їх волі, оскільки, 23 грудня 2020 року о 16 годині 00 хвилин, на околиці населеного Тисакеречень, Республіка Угорщина, на відстані 8-10 км., від державного кордону громадяни Палестини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були затримані співробітникам правоохоронних органів Республіки Угорщина, в результаті чого було попереджено протиправну діяльність вказаної групи осіб, спрямовану на сприяння незаконного переправлення осіб через Державний кордон України до країн Європейського Союзу. Таким чином ОСОБА_5 разом з невстановленими особами вчинив всі злочинні дії щодо забезпечення незаконного перетину іноземними громадянами державного кордону України.

06.04.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_5 , підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. Окрім цього зазначено, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства, у останнього виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що обумовлено наявністю ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також в клопотанні вказано, що з огляду на дані про особу підозрюваного, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили таке задовольнити з підстав наявності обґрунтованої підозри, а також з метою запобігання вказаним в клопотанні ризикам й неможливості запобігання таким, застосувавши більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити в задоволенні клопотання.
Так, в своїх запереченнях від 12.04.2021, адвокат ОСОБА_6 вказує на необґрунтованість ризиків, заявлених стороною обвинувачення: ризик переховуватися від органів досудового розслідування базується виключно тяжкістю інкримінованого злочину та обставиною проживання підозрюваного на території Закарпатської області; ризик незаконного впливу на свідків нівелюється тим, що останні є іноземцями, й не розмовляють українською мовою, що виключає можливість впливу підозрюваних на таких; ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ґрунтується на припущеннях.
Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали клопотання, ознайомившись із запереченнями на таке, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань з`ясовано, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000470 від 21.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

06.04.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів наданих слідчим в обґрунтування клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, в тому числі й повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 11.01.2021, протоколом допиту свідка від 15.01.2021, протоколами пред`явлення особи до впізнання від 15.01.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущення слідчого, прокурора про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру переховуватися від органів досудового розслідування, вказаний ризик не знайшов свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Посилання слідчого на тяжкість кримінального правопорушення як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою й не може слугувати обґрунтуванню ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.
Про спростування вказаного ризику свідчить й та обставина, що від дати події злочину, який інкримінується підозрюваному пройшло понад три місяці, за вказаний проміжок часу ОСОБА_5 мав реальну можливість, однак не вчиняв спроб покинути територію України. Більш того наразі виїзд за кордон утруднений з огляду на посилення карантинних обмежень.

Крім того підозрюваний самостійно з`явився до суду на розгляд клопотання щодо застосування до нього запобіжного заходу, що свідчить про належну процесуальну поведінку такого.

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні, ухваленому у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява № 47095/99 зазначив, що «тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою.»

При цьому, на думку слідчого судді, існує ризик можливого незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні, задля зміни даних ними органу досудового розслідування показів та (або) замовчування відомих їм обставин події.

При цьому суд критично сприймає доводи захисника підозрюваного, покладені в основу спростування вказаного ризику, щодо не володіння свідками українською мовою, а відтак неможливості здійснення впливу на таких ОСОБА_5 . Так, останній може залучити до здійснення впливу на таких особу, яка володіє іноземною мовою.

На переконання слідчого судді, заявлений в клопотанні ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином знайшов своє підтвердження. Так, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 зможе вступати в контакт з невстановленими на даний час співучасниками інкримінованого йому злочину, для формування спільної позиції щодо події, яка мала місце 19-23.12.2020, що зрештою призведе до неможливості встановлення дійсних обставин у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчим суддею враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий; має зареєстроване місце проживання, яке збігається з фактичним; одружений; на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей; наразі офіційно не працевлаштований, має тимчасові підробітки, за твердженням підозрюваного займається ремонтом автівок; тривалий час працював в органах МВС.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Враховуючи вказане, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено доцільність утримання підозрюваного під вартою та неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Тож, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим, прокурором доведено обставини, передбачені пунктом 1, 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту слід відмовити.
На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчим суддею приймається до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 , згідно з довідки, виданою виконавчим комітетом Виноградівської міської ради, має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає разом з дружиною та дітьми.
Тож, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого фактичного проживання цілодобово.

Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, зокрема можливого впливу на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджанню такому іншим чином.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 протягом двох місяців з дня постановлення зазначеної ухвали виконувати ряд обов`язків, передбачених ст. 194 КПК.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
постановив:

У задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного під домашнім арештом визначено до 10 червня 2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000470;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків визначено до 10 червня 2021 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0000470.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ять днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1