1-в/465/145/21
У Х В А Л А
Іменем України

12.03.2021 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
лікуючого лікаря-психіатра, представника заявника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6
заінтересованої особи ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області)
розглянувшиу відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду заяву заступника генерального директора з експертизи КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , -

встановив:
Заступник генерального директора з експертизи КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 звернувся в суд із заявою на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви покликаються на те, що 28.11.2019 року ОСОБА_6 поступив до 21-го відділення Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" для проходження стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
18.12.2019р. пройшов СПЕ, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 173 від 18.12.2019р. страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії обтяженої вживанням наркотичних речовин, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії обтяженої вживанням наркотичних речовин, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує примусових заходів медичного характеруу вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2019 року було змінено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку (термін дії ухвали до 12.01.2020 року), а тому 03.01.2020 року ОСОБА_6 був переведений для подальшого лікування з 21 відділення до 23 відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ де перебував до 29.01.2020 року.
З причин закінчення терміну дії ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2019 року щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 був переведений 29.01.2020 року до 21 відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ для подальшого лікування на загальних підставах.
16.03.2020 року (вх.№ 517/01.4.18) канцелярією КНП ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" отримано ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.02.2020р. про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до ОСОБА_6
21.04.2020 року у зв`язку з реорганізацією 21-го відділення ОСОБА_6 був переведений у 12 відділення де знаходиться на примусовому лікуванні по даний час.
В результаті проведеного комплексного лікування - нейролептики ( галоперідол, азапін, аміназин, модітен депо), загальнозміцнюючі та вітамінні засоби, психотерапевтичного лікування, реабілітаційних заходів в умовах відділення - психічний стан пацієнта покращився та стабілізувся: став спокійним, впорядкованим в поведінці. Почав активніше контактувати з іншими пацієнтами. Розладів сприйняття, маячень не виявляє. Мислення та судження примітивні. Емоційно знижений, холодний. Критично відноситься до своїх хворобливих переживань, які були в минулому, постійно цікавиться термінами перебування в лікарні. Має критику до скоєного. Суспільно-небезпечних тенденцій та дій за період перебування на лікуванні у відділенні не було. Режиму відділення не порушує. Має реальні плани на майбутнє.

Таким чином, внаслідок проведеного по даний час комплексного лікування вдалося досягнути стану ремісії (значного послаблення хворобливого процесу).

29.01.2021 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, стан ремісії. За своїм психічним станом на даний час не потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник заявника-лікар психіатр ОСОБА_3 проти задоволення заяви на предмет зміни ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру заперечила. Зміну своєї позиції обґрунтувала тим, що ОСОБА_6 перебуває в стані ремісії, яка є тимчасовим явищем. Зазначила, що йому потрібна підтримка та догляд. Однак, бабця ОСОБА_7 перед початком розгляду заяви повідомила, що немає можливості доглядати за онуком, а матір самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, тож, з огляду на наведене переконана, що на даний час примусові заходи медичного характеру є оптимальним заходом для ОСОБА_6 . Саме тому, просила в задоволенні заяви відмовити.

ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що підтримає лікуючого лікаря-психіатра, представника заявника ОСОБА_3 .
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_6 . Також, захисником ОСОБА_5 ініційоване питання щодо врегулювання матеріального забезпечення ОСОБА_6 , оскільки останній особисто не отримує грошову допомогу від держави (зі слів ОСОБА_6 кошти отримує бабця, яка передає йому продукти та речі першої необхідності).

Заінтересована особа ОСОБА_7 , яка є бабцею ОСОБА_6 повідомила, що завжди допомагала своєму онуку і до останнього мала намір доглядати його, однак життєві обставини, які склалися (її стан здоров`я та обов`язок доглядати ще сина та чоловіка) не дають їй можливості піклуватися про онука. Просила суд врахувати, що в ОСОБА_6 є ще матір, яка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення заяви на предмет зміни ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру заперечила. Вказала, що зміна примусових заходів медичного характеру є передчасною, оскільки на даний час ОСОБА_6 немає соціальних умов для проживання, бабця немає можливості за ним доглядати, він позбавлений можливості самостійно заробляти.

Заслухавши пояснення учасників процесу та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з ст.19 Закону "Про психіатричну допомогу"питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Судом встановлено, що з 16.03.2020 року у КНП ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо громадянина ОСОБА_6 , які були застосовані ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.02.2020 року.
Із висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру №88 від 29.01.2021 року вбачається, що комісія лікарів провівши огляд ОСОБА_6 та дійшла до висновку: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, стан ремісії. За своїм психічним станом на даний час не потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Однак, з наданих матеріалів, на переконання суду такий висновок лікарської комісії є передчасним, оскільки зі встановлених обставин не вбачається, що внаслідок здійсненого лікування у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом стан здоров`я ОСОБА_6 настільки змінився, що останній не становитиме суспільної небезпеки для себе та оточуючих.
Слід зазначити, що при розгляді даної заяви про зміну примусових заходів медичного характеру суд бере до уваги не лише висновок комісії лікарів-психіатрів №88 від 29.01.2021 року, а й інші обставини, зокрема те, що ОСОБА_6 на даний момент немає кому надати догляд та підтримку. Також, суд враховує, що у ОСОБА_6 відсутні кошти та житло. Дані обставини можуть негативно вплинути на його реабілітацію та соціалізацію.

Суд вважає за необхідне зазначити, що фактично жодним із учасників справи дана заява не була підтримана.

Тож, з огляду на викладене, суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви заступника генерального директора з експертизи КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 слід відмовити.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.92-95 КК України, ст.ст.376, 512-514 КПК України -

постановив:
В задоволенні заяви заступника генерального директора з експертизи КНП ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" ОСОБА_8 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1