Ухвала
Іменем України
15 березня 2021 року

м. Київ
Справа № 592/10916/13-к
Провадження № 51-4575 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року,
встановила:
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2014 року, якою вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 2 грудня 2013 року відносно нього залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого без задоволення.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити ухвалу апеляційного суду від 23 грудня 2020 року з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши касаційну скаргу та судові рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
У той же час згідно з пунктами 4, 5 ст. 462 КПК, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
При цьому, важливим є й дотримання принципу юридичної визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Як убачається із долучених до касаційної скарги копій судових рішень, заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2014 року залишено без задоволення, оскільки суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі під час судового розгляду і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність постановленого судового рішення, що належить переглянути, а ті доводи, що він наводить фактично, зводяться до переоцінки доказів.
Зокрема, апеляційний суд обґрунтовано вказав, що питання про дослідження чи не дослідження в ході судового розгляду кримінального провадження експертиз, про існування яких було відомо стороні захисту, у розумінні положень ст. 459 КПК, не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, а своєю заявою ОСОБА_4 фактично бажає повторно оскаржити рішення суду, яке набрало законної сили.
Жодних суттєвих для справи обставин, які б самі по собі або разом із іншими, раніше виявленими, доводили неправильність судових рішень, у даному кримінальному провадженні встановлено не було.
З огляду на це, рішення про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення є обґрунтованим, а ухвала апеляційного суду, відповідає вимогам статей 459, 462, 464 КПК.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції підстав для задоволення касаційної скарги засудженого не вбачає та вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3