Справа № 206/965/21
Провадження № 1-кс/206/139/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 розглянувши клопотання представника потерпілого у кримінальному провадженні № 0000053 - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні ВП №4 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 01.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

07 квітня 2021 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання представника потерпілого у кримінальному провадженні № 0000053 - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, яке обґрунтоване тим, що у 2020 році між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля Lexus RX-350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який покупець не встиг перереєструвати, оскільки автомобіль було затримано з причини підозри в угоні. Як з`ясувалось пізніше, за даним транспортним засобом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відкритому в 2016 році щодо його викрадення, однак потерпіла придбала його ще в 2014 році. Зазначене може свідчити про підроблення невстановленими особами реєстраційних документів та також Vin-коду на самому транспортному засобі, а тому для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження слід ініціювати тимчасовий доступ до речей та документів ІНФОРМАЦІЯ_1 у якому потерпіла в 2014 році після укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу здійснювала оформлення реєстраційних документів. 23.02.2021 року представником потерпілої до дізнавача подано клопотання про ініціювання тимчасового доступу до речей та документів на підставі яких в 2014 році потерпілою ОСОБА_3 здійснювалась реєстрація транспортного засобу, однак до теперішнього часу дізнавачем не були здійснені жодні дії направлені на отримання зазначених доказів.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання.

Дізнавач ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України клопотання розглядається без особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження у розумінні положень п. 5 ч. 2 ст. 132 КПК України.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

За положеннями ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 22 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).

Відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Крім того, п. 11, ч. 1 ст. 56 КПК України передбачено право потерпілого, зокрема, знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

Згідно зі ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення таких дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

А в разі відмови у задоволенні такого клопотання, або не вчиненні слідчим, прокурором дій щодо його розгляду потерпілим можуть оскаржуватись такі рішення дії чи бездіяльність в порядку ст. 303 КПК України.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 06.02.2019 у справі № 640/12966/13-к указав, що в порядку ч. 4 ст. 29 КПК судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, у перекладі на рідну або іншу мову, надаються лише сторонам кримінального провадження, до числа яких, статтею 3 КПК потерпілих осіб не віднесено. При цьому, ключовим, в цій ситуації, є позиція ВС щодо того, хто є сторонами кримінального провадження, у порядку ст. 3 КПК України, а не порядок застосування норм ст. 29 того ж Кодексу.

За положеннями норм кримінального процесуального закону, право здійснити тимчасовий доступ до речей і документів надається виключно сторонам кримінального провадження, до яких за загальним правилом відносяться слідчий, прокурор, підозрюваний, обвинувачений та його представник, у той час, як потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді). Таким чином, звернення потерпілого до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, нормами кримінального процесуального закону не передбачено.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вищезазначене, вважає, що у задоволенні клопотання представника потерпілого у кримінальному провадженні № 0000053 - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів , необхідно відмовити. При цьому, судом враховано, що дізнавачем задоволено клопотання за аналогічним змістом та прохальною частиною адвоката ОСОБА_4 , та захисник не позбавлена права оскаржити як дії, так і бездіяльність дізнавача, в порядку та строки визначені КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 1-29, 131-132, 159-160, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання представника потерпілого у кримінальному провадженні № 0000053 - адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1