гСправа № 187/1312/20 Провадження №1-кп/0187/89/21
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000508 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянину України, освіта середня спеціальна, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.06.2016 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинськ за ч. 2 ст. 315 КК України до відбуття 5 роки 10 місяців 14 днів позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72, КК України звільнений від відбування покарання з залу суду по відбуттю покарання;

- 26.06.2020 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на викрадення чужого майна 15.09.2020 близько 23 години, прибув до території гаражного кооперативу «Оріон», який розташований за адресою: вул. Щаслива, 91 смт. Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, де побачив, що територія даного гаражного кооперативу не огороджена та господарі гаражів відсутні, пройшов на територію вище вказаного кооперативу, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи корисливий мотив ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу підійшов до автомобіля Міцубісі Старион, н.з. НОМЕР_1 , який знаходився напроти гаражу № НОМЕР_2 , далі, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:
- чотири шини зимові Rosava Oи-297С-1 205/70 R14 95Q, 2020 року випуску, вартість яких відповідно до висновку експерт № 20 від 18.09.2020 становить 4840 гривень;
- чотири литих диски ТеchLіnе ТЬ403 R14 4x98, чорного кольору, вартість яких відповідно до висновку експерт №20 від 18.09.2020 становить 6096 гривень.
Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоду на загальну суму 10 936 гривень.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

01.10.2020 між прокурором, за згодою з потерпілим, та обвинуваченим ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої останній беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні. Сторони погодили покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки зі звільненням останнього від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором.

Прокурор, просить затвердити угоди про визнання винуватості та просить призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду клопотання про затвердження угоди без його участі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. При цьому, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, переконавшись, що надана суду угода відповідає вимогам статті 472 КПК України, укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України у відношенні ОСОБА_3 маються обставини, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , що передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено, штраф призначений вироком Петриківським районним судом Дніпропетровської області 26.06.2020 спалчений 11.08.2020 отже, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, тому суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 01.10.2020, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 жовтня 2020 року, що укладена між прокурором Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки (два роки).

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі: чотири шини зимові Rosava Oи-297С-1 205/70 R14 95Q, 2020 року випуску і чотири литих диски ТеchLіnе ТЬ403 R14 4x98, чорного кольору повернути власнику ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1