Справа № 463/1310/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/283/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

заявника: ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року про відмову у задоволенні скарги,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 від 28 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000329 від 07 грудня 2018 року.

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що слідчий виконуючи імперативну норму п.10 ч.1 ст. 284 КПК України правомірно виніс постанову про закриття кримінального провадження, адже пройшло більше вісімнадцяти місяців з дати внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що нікому не здійснено повідомлення про підозру в даному провадженні, а тому таке підлягало до закриття, оскільки слідчий не звертався з клопотання про продовження строку досудового розслідування.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 07 грудня 2018 року, зобов`язати слідчого роз`єднати кримінальні провадження № 0000329 від 7 грудня 2018 року за ч.2 ст. 365 КК України та № 00003276 від 30 вересня 2015 року за ч.1 ст. 382 КК України; зобов`язати слідчого надати постанови СБУ або ДБР про визнання ОСОБА_6 в кримінальних провадженнях № 0000329 від 7 грудня 2018 року та № 00003276 від 30 вересня 2015 року потерпілою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в провадженні слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 перебувало кримінальне провадження № 0000329 від 7 грудня 2018 року. Постановою від 28 січня 2021 року провадження було закрито. З постановою не погоджується, оскільки вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки на її думку слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дій, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування на її думку є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, не вчинено належної перевірки отриманих доказів.

У судовому засіданні ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним у апеляційній скарзі, просить таку задоволити.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Ухвала слідчого судді від 18 лютого 2021 року і постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 від 28 січня 2021 року про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню з таких підстав.

Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 мотивував своє рішення тим, що слідчий виконуючи імперативну норму п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України правомірно виніс постанову про закриття кримінального провадження, адже пройшло більше вісімнадцяти місяців з дати внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що нікому не здійснено повідомлення про підозру в даному провадженні, а тому таке підлягало до закриття, оскільки слідчий не звертався з клопотання про продовження строку досудового розслідування.

Однак таке рішення слідчим суддею постановлене без всебічного і повного з`ясування обставин.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону рішення слідчого судді повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У постанові про закриття кримінального провадження слідчий зазначає, що 30 листопада 2020 року на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові надійшла ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2020 року, якою була скасована постанова слідчого Другого слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 від 29 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження за №0000329 від 07.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України та з наведенням норм ст.ст. 2, 9, 94, 219 КПК України, доходить висновку про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України, оскільки строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження, дослідження і оцінки слідчим, прокурором доказів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що в процесі проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_7 не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Крім того, з оскарженої постанови встановлено, що слідчим ОСОБА_7 залишено поза увагою ухвала слідчого судді Личаківського районного суду від 23 листопада 2020 року.

Закриття провадження фактично внаслідок неналежного виконання слідчим своїх обов`язків порушує права заявника.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у даному випадку дії слідчого суперечать загальним засадам та завданням кримінального провадження, тому вважає висновки слідчого судді щодо правомірності рішення слідчого є передчасними, а закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, передбачених ст. 219 КПК України, є необгрунтованим.

Будучи зобов`язаним забезпечити ефективне досудове розслідування, орган досудового розслідування впродовж строку, передбаченого абзацом 2 ч.1 ст. 219 КПК України, має встановити, чи була подія кримінального правопорушення, а також у разі відсутності такої або виявлення інших підстав для закриття провадження - прийняти відповідне рішення.

Вимоги ст.ст. 219, 284 КПК України обумовлені необхідністю додержання під час досудового розслідування розумних строків проведення процесуальних дій, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.

У постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, не дано оцінку доказам, в тому числі й тим, на які покликається ОСОБА_6 , не враховано, ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2020 року.

Слідчий суддя не перевірив дотримання слідчим вимог закону при проведенні досудового розслідування, виконання і зроблений ним висновок про правильність прийнятого слідчим рішення не відповідає фактичним обставинам.

Таким чином слідчий суддя допустив невідповідність висновків фактичним обставинам, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 та постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 скасувати.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 від 28 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000329 скасувати та зобов`язати слідчого продовжити досудове розслідування кримінального провадження № 0000329.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4