Справа № 750/2543/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/102/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2021 року,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2021 року, відмовлено повністю у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР від 06.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Слідчий суддя відмовляючи повністю в задоволенні клопотання вказав, що прокурором не доведена жодна з правових підстав для накладення арешту на майно. Зазначив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «КРАЗ» НОМЕР_1 , належить ДП «Чернігівське лісове господарство», за кермом даного автомобіля перебував ОСОБА_9 , який з його слів працює водієм в ДП «Чернігівське лісове господарство». Власник даного автомобіля, не має жодного статусу в даному кримінальному провадженні. Підозра жодній особі не пред`являлась. Документи на перевезення деревини долучені до матеріалів кримінального провадження. З клопотання та доданих до нього документів вбачається, що по відношенню до ДП «Чернігівське лісове господарство» обставини неправомірності володіння ним майном не встановлені, також не встановлені і обставини причетності його до вчинення даного кримінального правопорушення, тобто останній є добросовісним власником транспортного засобу та деревини, до даного кримінального правопорушення жодного відношення не має.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки не містить висновків, на підставі чого було відмовлено в задоволенні клопотання. Судом не надано оцінки зібраним доказам в ході досудового розслідування. Зазначає, що автомобіль «КРАЗ» який належить ДП «Чернігівське лісове господарство» перевозив лісопродукцію колоди дерев породи «дуб» у кількості 59 шт., без передбаченого законом дозволу. Під час візуального огляду кузова вищезазначеного автомобіля було виявлено колоди у кількості 59 шт., що не відповідало даним, зазначеним в товарно-транспортних накладних, наданих водієм. Даний автомобіль та колоди у кількості 59 шт постановою слідчого від 06.03.2021 року визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Зазначає, що відомості щодо кількості лісоматеріалів круглих, зазначені в товарно-транспортній накладній № 600958, а саме 44 шт. колоди, не відповідають даним проведеного огляду цієї деревини 58 шт. колод. А також відомості щодо кількості промислової деревини, зазначені в товарно-транспортній накладній № 600959, а саме 1 шт. колода, не відповідають даним проведеного огляду цієї деревини 9 шт. колод.

Звертає увагу, що метою застосування арешту майна є забезпечення проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні, а саме проведення судової трасологічної експертизи, досліджень деревини за участю спеціалістів екологічної інспекції з метою прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні. Досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення всіх обставин події. Вважає, що зазначене майно відповідає критеріям речового доказу, встановленим ст.98 КПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора та слідчого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав, представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Під час розгляду апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказані вимоги при ухваленні рішення слідчий суддя дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, СВ Чернігівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесене в ЄРДР № 0000115 від 06.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Постановою слідчого Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області 06.03.2021 року вилучений автомобіль помаранчевого кольору, марки «КРАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , вилучені колоди у кількості 28 шт. та 31 шт., визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «КРАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , помаранчевого кольору, належить ДП «Чернігівське лісове господарство», що знаходиться за адресою: Чернігіська область, м. Чернігів, вул. Молодчого, 18.

Приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя, з мотивами якого погоджується апеляційний суд, виходив з того, що прокурором не доведена жодна з правових підстав для накладення арешту на майно.

Представник власника майна ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що працівниками поліції незаконно було зупинено автомобіль марки «КРАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ДП «Чернігівське лісове господарство», який перевозив заготовлену деревину породи дуб в кількості 12,541 м3. Всі документи про законність заготівлі у підприємства були у водія товарно-транспортні накладні № 600958 від 06.03.2021 р. на лісопродукцію об`ємом 9,6910 м3 та № 600959 від 06.03.2021 р. на лісопродукцію об`ємом 2,8500 м3. Огляд, на результати якого посилається прокурор, було проведено не професійно і в розріз з діючими Державними стандартами України. Спеціалісти, які проводили обмір при вивантаженні деревини з автомобіля, визначали сортність кожної колоди деревини на свій розсуд, при цьому не беручи до уваги метод обміру, який був використаний при навантаженні лісопродукції на автомобіль, та те, що дров`яна деревина обміряється поштабельно, а не поколонно. Для зручності ведення електронного обліку, в товарно-транспортній накладній № 600958 на ділову деревину, зазначено додатково окрім об`єму деревини ще і кількість колод 44 шт., так як на кожну з них набивається окрема маркувальна бирка. А у товарно-транспортній накладній № 600959 на лісопродукцію об`ємом 2,8500 м3 зазначено 1 шт., що означає один штабель.

Відповідно до наявних матеріалів справи встановлено, що ДП «Чернігівський лісгосп» здійснював заготівлю деревини за належним дозволом, лісорубним квитком серії ЧН ЛРК № 009391 (а.п. 72-77), підрядником, ФОП ОСОБА_10 , за договором про виконання робіт, пов`язаних з лісівництвом № 31 від 16.02.2021 р. (а.п. 48-51).

Заготовлена лісопродукція приймалась від підрядника майстрами лісу Красилівського лісництва, ОСОБА_11 , який потім проводив відпуск лісопродукції 06.03.2021 р., за умови договору купівлі-продажу необробленої деревини № 76 від 05.02.2021 р., укладеного ДП «Чернігівський лісгосп» з покупцем ФОП ОСОБА_12 у кількості 12,541 м3 (а.п.64-66).

Таким чином, по відношенню до ДП «Чернігівське лісове господарство» обставини неправомірності володіння ним майном не встановлені, також і не встановленні і обставини причетності його до вчинення даного кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання прокурора вбачається, що в ньому наводяться встановлені під час досудового розслідування обставини кримінального провадження. Також прокурор посилається на те, що вилучене майно, є доказом злочину та предметами кримінального правопорушення та визнані речовими доказами по справі.

При цьому, прокурор конкретних та обґрунтованих доводів для арешту майна, згідно ч.2 ст. 170 КПК України, із посиланням на обставини кримінального провадження не навів. Тобто, в даному випадку прокурор в суді першої і апеляційної інстанції не надав доказів щодо необхідності накладення арешту на майно.

Враховуючи обставини кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що вищевказане майно, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, тому відсутні підстави для його арешту, передбачені ч.2 ст. 170 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у клопотанні прокурора, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, а тому доводи апеляційної скарги, колегією суддів не приймаються до уваги.

На підставі вище викладеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2021 року, про відмову у накладенні арешту на майно - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4