У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальних провадженнях № 120 161 000 300 038 29 та № 120 191 000 300 035 40 ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:
- 16.04.1996 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою відбування покарання на підставі ст. 46-1 КК України 1960 року на 1 рік;
- 28.01.1997 Ватутінським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 81 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі;
- 23.11.1999 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 07.11.2002 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі;
- 11.12.2009 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на 3 років позбавлення волі;
- 30.11.2012 Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, який звільнений 21.10.2014 по відбуттю строку покарання;
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва 17.06.2020 ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовий строк 3 роки, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_6 звільнено з-під варти негайно в залі суду.

У проваджені вирішена доля речових доказів та стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 31.03.2016, приблизно о 18 годин 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету відкритого викрадення чужого майна, вступив у попередню змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, направились до 6-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де в той час знаходився потерпілий ОСОБА_9 .

Діючи узгоджено, у відповідності до попередньо розподілених ролей, обвинувачений ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зайшли до 6-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 за потерпілим ОСОБА_9 , якого в подальшому збили з ніг, внаслідок чого потерпілий впав на сходи першого поверху 6-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 .

Здолавши таким чином волю потерпілого ОСОБА_9 до опору, обвинувачений ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, відкрито заволоділи чужим майном, що належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: паспортом громадянина України виданим на ім`я ОСОБА_9 ; пенсійним посвідченням, виданим на ім`я ОСОБА_9 ; мобільним телефоном марки Самсунг, вартістю 345 грн. 00 коп. (без ПДВ), флеш накопичувачем Кінгстон ємкістю 8 ГБ, вартістю 165 грн. 00 коп. (без ПДВ), грошовими коштами в сумі 100 грн.

Після цього обвинувачений ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 , 11.05.2019, приблизно о 09 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку № 18, по вулиці Академіка Курчатова в м. Києві, побачив автомобіль марки ЗАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме: речей із зазначеного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою підручних засобів, що були при ньому, зламав замок водійських дверцят, після чого проник в салон автомобіля марки ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_1 , звідки повторно таємно викрав футляр марки Ray Ban та сонцезахисні окуляри марки Ray Ban загальною вартістю 297 гривень 63 копійки, сонцезахисні окуляри вартістю 35 гривень 00 копійок, магнітолу марки Orion DVD-082R вартістю 466 гривень 67 копійок, що належать потерпілому ОСОБА_10 , які заховав до рюкзака, який тримав при собі. В цей час сусід потерпілого ОСОБА_11 , перебуваючи надворі, побачив у салоні автомобіля, яким користується ОСОБА_10 , раніше невідомого чоловіка, яким виявився обвинувачений ОСОБА_6 , підійшов до автомобіля та заблокував двері з метою затримання останнього.

Згідно ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 18.06.2020, у вироку Деснянського районного суду м. Києва від 17.06.2020 виправлена описка та зазначено в мотивувальній частині вироку щодо другого епізоду інкримінованих ОСОБА_6 дій абзац:

Обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його злочинні дії, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, викрито, покинув автомобіль, утримуючи при собі рюкзак з викраденим майном, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 799 гривень 30 копійок, чим своїми діями повторно викрав чуже майно.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації правопорушення, просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 17.06.2020 стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок та призначити покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, зарахувати у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення, в решті вирок суду залишити без змін.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор стверджує, що застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України є необґрунтованим, не відповідає загальним принципам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, і не може вважатися достатнім для досягнення мети покарання обвинуваченого, тобто є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, на переконання прокурора, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що ОСОБА_6 має 6 не погашених судимостей за корисливі злочини, у тому числі - тяжких, не працює, оскаржуваним вироком обвинувачений засуджується за скоєння 2 епізодів тяжких корисливих злочинів, а також ОСОБА_6 затримано практично на місці скоєння злочинів в результаті переслідування, тому висновок про щире каяття ОСОБА_6 необхідно робити з урахуванням факту усвідомлення ним невідворотності покарання.
Підсумовуючи прокурор вказує, що тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів та дані про особу у сукупності дають підстави для висновку про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, неможливість виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів, якщо йому буде призначено покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України.

Потерпілі про день, час та місце розгляду провадження повідомлялися у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги у повному обсязі, пояснення обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

У разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку повинно бути зазначено, крім іншого, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, як наголошується у п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Так, згідно вироку суду, ОСОБА_6 визнаний винним і у тому, що 11.05.2019, приблизно о 09 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку № 18, по вулиці Академіка Курчатова в м. Києві, побачив автомобіль марки ЗАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме: речей із зазначеного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою підручних засобів, що були при ньому, зламав замок водійських дверцят, після чого проник в салон автомобіля марки ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_1 , звідки повторно таємно викрав футляр марки Ray Ban та сонцезахисні окуляри марки Ray Ban загальною вартістю 297 гривень 63 копійки, сонцезахисні окуляри вартістю 35 гривень 00 копійок, магнітолу марки Orion DVD-082R вартістю 466 гривень 67 копійок, що належать потерпілому ОСОБА_10 , які заховав до рюкзака, який тримав при собі. В цей час сусід потерпілого ОСОБА_11 , перебуваючи надворі, побачив у салоні автомобіля, яким користується ОСОБА_10 , раніше невідомого чоловіка, яким виявився обвинувачений ОСОБА_6 , підійшов до автомобіля та заблокував двері з метою затримання останнього.

Дії ОСОБА_6 в цій частині кваліфіковані, як і за епізодом від 31.03.2016, за ч. 2 ст. 186 КК України.

Водночас, суд першої інстанції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у провадженні, зокрема за даним епізодом, окрім надання показань у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_10 , оскільки вказані обставини ніким не оспорювалися і проти цього не заперечували учасники судового розгляду.

Проте, з обставин визнаних судом доведеними не випливають фактичні обставини та формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України по епізоду від 11.05.2019, які встановлені органом досудового розслідування щодо того, що обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його злочинні дії, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, викрито, покинув автомобіль, утримуючи при собі рюкзак з викраденим майном, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 799 гривень 30 копійок, чим своїми діями повторно викрав чуже майно.

Отже, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції допустив такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, а тому вирок Деснянського районного суду м. Києва від 17.06.2020 стосовно ОСОБА_6 по двох епізодах, що йому інкримінуються за ч. 2 ст. 186 КК України у кримінальних провадженнях № 120 161 000 300 038 29 та № 120 191 000 300 035 40, підлягає безспірному скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції на підставі ч. 1 ст. 412, ст. 415 КПК України.

На правильність даних висновків не може вплинути постановлення Деснянським районним судом м. Києва ухвали від 18.06.2020, якою у вироку Деснянського районного суду м. Києва від 17.06.2020 виправлена описка та зазначено в мотивувальній частині вироку щодо другого епізоду інкримінованих ОСОБА_6 дій абзац:

Обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його злочинні дії, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, викрито, покинув автомобіль, утримуючи при собі рюкзак з викраденим майном, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 799 гривень 30 копійок, чим своїми діями повторно викрав чуже майно, - оскільки ухвала, постановлена у порядку ст. 379 КПК України, фактично доповнює вирок суду формулюванням обвинувачення визнаного судом доведеним, яке не можна розцінити як виправленням описки, а тому і ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 18.06.2020 підлягає скасуванню у порядку ст. 404 КПК України.

Приймаючи рішення про скасування вироку суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у пред?явленому йому обвинуваченні по двох епізодах злочинної діяльності за ч. 2 ст. 186 КК України та призначенні йому покарання у виді позбавлення волі, звільнення від його відбування за доводами апеляційної скарги прокурора на підставі ст. 75 КК України - є безґрунтовним.

За викладеним апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальних провадженнях ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року у кримінальних провадженнях № 120 161 000 300 038 29 та № 120 191 000 300 035 40 стосовно ОСОБА_6 та в порядку ст. 404 КПК України ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року, якою виправлено описку у вироку Деснянського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України про зазначення в мотивувальній частині вироку щодо другого епізоду інкримінованих ОСОБА_6 дій абзац:

Обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його злочинні дії, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, викрито, покинув автомобіль, утримуючи при собі рюкзак з викраденим майном, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 799 гривень 30 копійок, чим своїми діями повторно викрав чуже майно - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3