Справа № 206/1773/21
Провадження № 1-кп/206/153/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2021 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000025 від 22.03.2021р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню освіту, одруженої, не маючої на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_3 21.03.2021 року близько 15 години 50 хвилин перебувала разом зі своєю кішкою за місцем свого мешкання, а саме: у квартирі АДРЕСА_2 , де відпочивала на ліжку у спальній кімнаті. Через деякий час кішка, яка належала ОСОБА_3 , справила свої природні потреби на ліжко на якому та відпочивала. Це сильно розлютило ОСОБА_3 , і в цей час у останньої виник злочинний умисел, направлений на жорстоке поводження з вищевказаною кішкою.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на жорстоке поводження з твариною, яка відноситься до хребетних, (хребетні - це здатні рухатися і відчувати живі організми, які мають спинний хребет, утворений ланцюгом кісток або хрящів, що йде вздовж спини і містить у собі спинний мозок), а саме: до власної кішки, ОСОБА_3 , в той же день, а саме: 21.03.2021 приблизно о 16 годин 00 хвилин, перебуваючи у вищевказаному місці, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від її дій та бажаючи їх настання, з прямим умислом та нехтуючи моральними засадами суспільства в частині ставлення до тварин, проявляючи жорстокість, порушивши вимоги п.6 ч.2 ст. 17 Закону України «Про захист тварин від жорсткого поводження», яким передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, котрі суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, діючи умисно, схопила за загривок власну кішку трикольорової масті, та, тримаючи кішку в обох руках, підійшла до балкону квартири, яка знаходиться на восьмому поверсі дев`яти поверхового будинку, та за допомогою власної фізичної сили викинула кішку на асфальтовану поверхню, розуміючи, що при падінні з восьмого поверху настане смерть кішки, чим завдала тварині сильного фізичного болю, та заподіяла особливих мук. Від падіння з балкону восьмого поверху, кішка трикольорової масті загинула.

Згідно з висновком лікаря ветеринарної медицини ОСОБА_4 щодо встановлення причин смерті тварини від 24.03.2021 року та на підставі патологоанатомічного розтину трупу кішки встановлено, що смерть кішки настала від наявних ушкоджень а саме: розриву діафрагми, легеневої кровотечі, розриву тимусових вен - гемоторакс, контузію серця, черепно-мозкова травма, перелом нижньої щелепи, перелом кінцівок передпліччя і дистальної частини бедра.

Тварина могла утримати вказані ушкодження при падінні з висоти на тверду поверхню.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст.299 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 , надала письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.299 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згідний з розглядом обвинувального акту.
Згідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироці суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останньої, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згодна з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням її клопотання, та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, повністю доведена.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 по ч.1 ст.299 КК України правильна, за ознакою - жорстокого поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, у тому числі безпритульними тваринами, що вчинене умисно та призвело до загибелі тварини.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що вона повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченої відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння, спосіб його вчинення, особу винної, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст.299 КК України у виді обмеження волі, зі звільненням від покарання з випробуванням, згідно ст.ст.75,76 КК України.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.ст.75,76 ч. 1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України ОСОБА_3 від покарання звільнити з випробувальним терміном 2 роки, зобов`язавши в період визначеного іспитового строку не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1