Провадження № 1-кс/947/8459/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000757 від 24.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, 24.06.2021 року до ЧЧ Одеського районного управління поліції № 1 надійшов рапорт НГВН-1 ОСОБА_4 , який знаходився в складі «Сабур 391» про те, що 24.06.2021 приблизно о 00:20 год., патрулюючи за адресою: м. Одеса, 15-та ст. Великого фонтану («Золотий берег»), було виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого виявлено пігулку невідомого походження, яку в подальшому вилучено у спеціальний пакет № SUD2014069, для подальшого направлення до Одеського НДЕКЦ.

За даним фактом СД Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження № 0000757 від 24.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході проведення досудового розслідування 24.06.2021 з 01:00 год. по 01:10 год. проведено огляд місця події за адресою: м. Одеса, 15-та ст. Великого фонтану, в ході чого виявлено та вилучено:

1) пігулку невідомого походження, що поміщено у пакет Національної поліції України № SUD2014069.

Враховуючи, що вилучене являється речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення злочину та 24.06.2021 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні № 0000757 від 24.06.2021 року.

Таким чином на вищезазначене майно виникла необхідність накласти арешт, підставою якого є те що існують безспірні підстави та підозри що воно є доказом злочину, було об`єктом кримінально протиправних дій, зберігає на собі інформацію що має важливе доказове значення, містить відомості які можуть бути використані як докази факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження. У зв`язку з тим що особи, причетні до вчинення вказаного злочину, обізнані про те що за викладеними фактами здійснюється досудове розслідування та розуміючи важливість збереження стану вилучених віще перелічених речей та цінностей для досудового розслідування можуть спотворити, метою накладання арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, перетворення, відчуження.

Підставою тимчасово вилучення майна згідно п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України, є те, що пігулка невідомого походження, що поміщено у пакет Національної поліції України № SUD2014069, відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Підставами арешту майна - пігулка невідомого походження, що поміщено у пакет Національної поліції України № SUD2014069, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є наявність розумних підозр, які свідчать про те що вказані предмети є доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна - пігулка невідомого походження, що поміщено у пакет Національної поліції України № SUD2014069, є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищезазначеного майна.

Метою накладення арешту згідно п.1, п.11 ч.2 ст.170 КПК України, є збереження речових доказів якими є пігулка невідомого походження, що поміщено у пакет Національної поліції України № SUD2014069, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їх арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.

Якщо вищевказане майно буде перебувати у володінні осіб, яка зацікавлена в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню або до нього буде доступ сторонніх осіб, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може слугувати втратою доказової бази по провадженню.

Беручи до уваги вищевикладене сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, між тим від прокурора надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності сторін та приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового розслідування обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000757 від 24.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.06.2021 року, огляд проводився за адресою: м. Одеса, 15-та ст. Великого фонтану, в ході чого виявлено та вилучено пігулку невідомого походження, що поміщено у пакет Національної поліції України № SUD2014069.

Постановою дізнавача від 24.06.2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, пігулку невідомого походження, що поміщено у пакет Національної поліції України № SUD2014069, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки останні можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, матеріалами поданого клопотання підтверджується наявність підстав стверджувати про те, що вилучені речі, а саме: пігулку невідомого походження, що поміщено у пакет Національної поліції України № SUD2014069, є доказами у кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи, що речі, перелік яких міститься в клопотанні, можуть підтверджувати факт та обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, слідчий суддя приходить до переконання про відповідність вилученого майна категорії речових доказів, а відтак, з метою забезпечення збереження такого майна та в подальшому його використання як доказів, слідчий суддя приходить до переконання про наявність необхідності в накладенні арешту на таке майно, з накладенням заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.

В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи правові підстави для арешту майна, можливість використання як доказів вилученого майна в рамках кримінального провадження, з огляду на засади розумності та пропорційності арешту майна завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання.

Таким чином, керуючись ст. ст. 98, 107, 132, 170 - 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000757 від 24.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, 15-та ст. Великого фонтану, («Золтий берег»), а саме: пігулку невідомого походження, що поміщено у пакет Національної поліції України № SUD2014069, шляхом позбавлення права відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1