Номер провадження: 11-сс/813/177/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001341, внесеному до ЄРДР 23.05.2016 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами:
:02:019:0195;

:02:019:0196;

:02:019:0171;

:02:019:0172;

:02:019:0173
Своє рішення про накладення арешту на майно, слідчий суддя мотивував тим, що прокурором у судовому засіданні доведено про необхідність накладення арешту на земельні ділянки з метою недопущення подальшого переоформлення, продажу зазначених ділянок іншій особі, до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення.

Зміст вимог апеляційних скарг.
В своїй апеляційній скарзі апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною яку мотивує тим, що предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні є виключно будівлі та споруди, а не земельні ділянки та права на них.
Апелянт вказує на те, що суд залишив поза увагою той факт, що вказані ділянки ніколи не перебували у державній власності, а знаходилися у комунальній власності територіальної громади смт. Затока, якою відповідно до наданих повноважень на сесії ради передано їх у приватну власність громадян для індивідуального дачного будівництва та той факт, що ні слідчим ні прокурором не проведено огляду місця подій, не допитано інших свідків, не призначено та не отримано висновків судових експертиз, перевірок, не витребувано інформації та документів від Затоковської селищної ради.
ОСОБА_6 наполягає на тому, що жодній особі у кримінальному проваджені не повідомлялось про підозру у скоєні кримінального правопорушення, а також не виносилась постанова слідчого або прокурора про визнання ділянок речовими доказами а також те, що підстав для застосування арешту відносно земельних ділянок, а не прав на них, місцевий суд не навів. Доказів того, що ділянки були знаряддям вчинення певного кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди чи містять інші відомості, у доданих до клопотання матеріалах не має.
Також зазначає, що розгляд клопотання про накладення арешту проводився без повідомлення власників майна, що на думку апелянта вказує на порушення її прав та інтересів.
На підставі цього, просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у відмовити задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на земельні ділянки.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
До початку судового засідання апеляційного суду, від ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому вона повідомила суд, що апеляційної скарги разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді вона не подавала, а про існування оскаржуваної ухвали, апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами дізналась лише після ознайомлення 25.01.2021 року. Просить постановити ухвалу про повернення апеляційної скарги, поданої від її імені невідомою особою.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6 та прокурор, будучи належним чином повідомленими, не з`явились, причин своєї неявки не повідомили, у зв`язку із чим, апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання без їх участі.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали судової справи, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.
Мотиви апеляційного суду.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.
Як вбачається з матеріалів судової справи, оскаржувана ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси постановлена 18.11.2016 року.

13.08.2020 року до апеляційного суду разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження від ОСОБА_6 надійшла апеляційна скарга, розгляд якої було призначено на 26.08.2020 року.
18.08.2020 року від ОСОБА_6 надійшла заява, в якій вона просила її апеляційну скаргу розглядати без її участі. Разом з цим, 25.08.2020 року, ОСОБА_6 направила до електрону адресу апеляційного суду заяву, в якій, просила розгляд її апеляційної скарги відкласти у зв`язку із необхідністю укладення договору із адвокатом, який в подальшому буде представляти її інтереси у даному провадженні.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.10.2020 року клопотання ОСОБА_6 було задоволено та поновлено їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді суду першої інстанції, розгляд апеляційної скарги призначено на 14.12.2020 року.
В судові засідання, призначені на 14.12.2020 року, 20.01.2020 року ОСОБА_6 викликалась шляхом смс-сповіщення, однак номер телефону, вказаний нею в апеляційній скарзі був вимкнений, розгляд справи відкладено.
В наступне судове засідання, яке було призначене на 10.02.2020 року, ОСОБА_6 викликалась шляхом смс-сповіщення та надісланням на вказану в апеляційній скарзі адресу поштовим повідомленням.
25.01.2021 року до Одеського апеляційного суду звернулась адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 із заявою про ознайомлення із матеріалами справи.
В подальшому, 29.01.2021 рокувід ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому вона повідомила суд, що апеляційної скарги разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді вона не подавала, а про існування оскаржуваної ухвали, апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами дізналась лише після ознайомлення 25.01.2021 року.
Відповідно до приписів п.9 ч.1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про арешт майна чи відмову у ньому.
Згідно із пунктом 9-2 частини 1 статті 393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію.
Дослідивши клопотання ОСОБА_6 , колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга подана особою, яка не має права на звернення з апеляційною скаргою.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Керуючись ст.ст. 117,399, 403, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив
Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року про накладення арешту у кримінальному провадженні №000134, внесеному до ЄРДР 23.05.2016 року повернути особі, що її подала.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.
Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4