Справа № 953/5240/21
н/п 1-кс/953/4096/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

іншого володільця майна - ОСОБА_4 ,

представника іншого володільця майна - адвоката ОСОБА_5 ,

іншого власника майна ОСОБА_6 ,

представників іншого власника майна адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання іншого володільця майна та клопотання іншого власника майна про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.03.2021 року у справі № 953/5240/21 (н/п 1-кс/953/2730/21) по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 11.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді ОСОБА_1 перебуває об`єднана справа за клопотанням ОСОБА_4 , в особі адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000119 від 11.03.2021 року та клопотанням ОСОБА_6 , в особі адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000119 від 11.03.2021 року.
В обґрунтування скарги зазначають, що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем, у зв`язку з тим, що право власності на автомобіль HYUNDAI ELANTRA, 2013 р.в. набув у встановленому законом порядку на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №1249/2021/2369726 від 04.01.2021 року, після чого за ним був зареєстрований вказаний транспортний засіб, у зв`язку з чим, йому належить право володіти та користуватись вказаним автомобілем, при тому що вказані правомочності (окрім права розпоряджатися) не були обмежені ухвалою слідчого судді про арешт. Посилаючись на зазначене, ОСОБА_6 вважає, що автомобіль повинен бути переданий на відповідальне зберігання саме йому, а не ОСОБА_8 . Крім того, заявники зазначають, що станом на сьогодні автомобіль HYUNDAI ELANTRA перебуває на відкритій місцевості у дворі біля будівлі Харківського РУП №1 ГУНП у Харківській області, і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, та відбувається корозія, що з часом буде негативно впливати на технічний стан автомобіля, що в свою чергу вказує на неналажене зберігання вказаного автомобіля.

В судовому засіданні інші володільці майна ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та їх захисники в судовому засіданні підтримали свої клопотання та просили задовольнити на підставах викладених в їх клопотаннях.

В судовому засіданні потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти скасування арешту майна та передачу його на відповідальне зберігання іншій особі, оскільки зберігання автомобіля HYUNDAI ELANTRA на території Харківського РУП №1 ГУНП у Харківській області забезпечить можливість здійснення необхідних процесуальних дій під час досудового розслідування, а також забезпечить дотримання прав та балансу інтересів усіх зацікавлених осіб.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечував, посилаючись на те, що автомобіль HYUNDAI ELANTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000119 від 11.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України в межах якого здійснюється досудове розслідування. Крім того, на теперішній час призначено автотоварознавчу експертизу щодо транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA, д.н.з. НОМЕР_1 .

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши документи та оцінивши докази за клопотанням про скасування арешту майна, приходить до наступного.

Так, Слідчим відділом Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000119 від 11.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.03.2021 року у справі № 953/5240/21 (н/п 1-кс/953/2730/21), за клопотанням прокурора накладено арешт на HYUNDAI ELANTRA, р.в. 2013 р.в., код - KMHDH4AE4DU883171 д.н.з. НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , авто належить ОСОБА_6 ), ключі від транспортного засобу, шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна. Передати на відповідальне зберігання арештоване майно -HYUNDAI ELANTRA, р.в. 2013 р.в., код KMHDH4AE4DU883171 д.н.з. НОМЕР_1 , потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попередивши його про кримінальну відповідальністю за ст. 388 КК України за збереження арештованого майна.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, власник або володілець майна під час розгляду клопотання про скасування арешту майна повинен довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що вказаний транспортний засіб має ознаки речових доказів, оскільки він може містити на собі сліди скоєння кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для даного кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування в тому числі для проведення експертних досліджень. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії", при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" , рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Крім того, станом на сьогоднішній день у кримінальному провадженні №0000119 від 11.03.2021 року, призначено автотоварознавчу експертизу щодо транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA, д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, клопотання про скасування арешту майна на теперішній час задоволенню не підлягає.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання іншого володільця майна про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.03.2021 року у справі № 953/5240/21 (н/п 1-кс/953/2730/21) по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 11.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України відмовити.
У задоволенні клопотання іншого власника майна про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.03.2021 року у справі № 953/5240/21 (н/п 1-кс/953/2730/21) по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 11.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1