справа № 489/5065/17
провадження №1-кп/489/72/21
УХВАЛА

22 червня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гусинка Куп`янського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

В ході судового розгляду захисником ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , заявлено клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.09.2017, а саме з паспорту громадянина України ОСОБА_4 (серії НОМЕР_1 , виданий 21.01.2011 Веселинівським РВ УМВС України в Миколаївській області) та ідентифікаційного коду.

Обґрунтовуючи клопотання захисник зазначає, що у кримінальному провадженні вказані документи не мають жодного процесуального значення, а обвинувачений ОСОБА_4 позбавлений можливості пересуватися країною, працювати, здійснювати будь-яку іншу діяльність.

Прокурор проти скасування арешту не заперечував.

Дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2017 вбачається, що при арешті майна встановлено сукупність розумних підозр вважати, що документи на які накладено арешт, зберегли на собі сліди злочину та можуть бути використані як доказ.

Таким чином суд вважає, що клопотання про скасування арешту є обґрунтованим, оскільки в подальшому застосуванні арешту майна в частині паспорту та ідентифікаціного коду обвинуваченого ОСОБА_4 відпала потреба, так як ризики які існували на момент вирішення питання про їх арешт відсутні, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України, суд

постановив:
Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2017 у кримінальному провадженні № 0004263, а саме на паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1