Справа № 159/6726/20
Провадження № 1-кп/159/205/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

законного представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001469 від 09.12.2020 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 у вечірню пору 25 вересня 2020 року, перебуваючи в м.Ковелі на перехресті вулиці Липинського та вулиці Грушевського, діючи повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, під приводом здійснення дзвінка, отримав від потерпілого телефон марки «TECNO SPARK 4» вартістю 2999,00 грн та не маючи наміру повертати мобільний телефон пішов з ним з місця події.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 14 грудня 2020 року приблизно о 15 годині, перебуваючи поблизу ліцею №10 в м.Ковелі по вул. Міцкевича, 59А, діючи повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, під приводом здійснення дзвінка, отримав від потерпілого телефон марки «SONY XPERIA M5» вартістю 1533,33 грн та не маючи наміру повертати мобільний телефон пішов з ним з місця події.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190 КК України.

В судовому засіданні суду надана угода про примирення від 13 квітня 2021 року, укладена між обвинуваченим та законними представниками потерпілих, погоджена неповнолітніми потерпілими.

За умовами вказаної угоди обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_8 констатували повне відшкодування завданої шкоди та відсутність претензій майнового характеру до обвинуваченого.

Сторонами узгоджено покарання для обвинуваченого в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у виді двох років позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив існування обставин за пред`явленим обвинуваченням, щиро розкаявся у вчиненому, просив затвердити надану суду угоду про примирення.

Законні представники потерпілих та неповнолітні потерпілі, кожен зокрема, підтвердили суду добровільність досягнутого з обвинуваченим примирення та відсутність щодо останнього претензій майнового характеру.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного:

Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди ( ч.3 ст.474 КПК).

Відповідно до ст.468, ч.3 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілими, їх законними представниками та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за обома епізодами шахрайства за ознакою повторності. Зокрема, про правильність кваліфікації дій обвинуваченого по першому епізоду за ознакою повторності свідчить вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року, який набрав законної сили 18.01.2021 року, та яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні 03 червня 2020 року кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, для обвинуваченого відповідає положенням ст.ст.50,65 КК України та визначена в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності.

Враховані молодий вік обвинуваченого, його позитивна характеристика за місцем проживання, відсутність судимості, інші дані про особу, зокрема те, що він не перебуває на обліку в наркологічному кабінеті, такі пом`якшуючі покарання обставин, як щире каяття, що виразилось у повному відшкодуванні завданої шкоди та вибаченні перед потерпілими та їх батьками, врахована відсутність обтяжуючих покарання обставин та обґрунтовано прийнято рішення про покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до мінімального.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, відсутність реальних збитків для потерпілого ОСОБА_7 , мобільний телефон якого зберігається в камері схову речових доказів, відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_5 , намагання обвинуваченого отримувати періодичні доходи від виконання роботи на замовлення, наявність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, сторони угоди підставно узгодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Законні представники потерпілих та потерпілі також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

З огляду на прийняте сторонами угоди рішення про призначення покарання із звільненням від його відбування покарання з випробування відсутні підстави для призначення ОСОБА_4 остаточного покарання із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, оскільки за вироком від 17 грудня 2020 року ОСОБА_4 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який він сплатив 30.12.2020 року.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характеристику особи, його поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, усвідомлення вчиненого, критичне ставлення до себе та вважає достатнім один рік іспитового строку, що буде слугувати дієвим заходом контролю за поведінкою особи та стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №913 від 21.12.2020 року в розмірі 653,80 грн підлягають стягненню з обвинуваченого в доход держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 375, 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 13 квітня 2021 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001469 від 09.12.2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та законним представником потерпілого ОСОБА_6 , потерпілим ОСОБА_5 , законним представником потерпілого ОСОБА_8 , потерпілим ОСОБА_7 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №913 від 21.12.2020 року в розмірі 653,80 гривень.

Речові докази: мобільний телефон «SONY XPERIA M5», який зберігаються в камері схову речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути законному представнику потерпілого ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області з підстав передбачених ст.394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1