ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1099/21 Справа № 204/1404/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженя м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, засудженого:

- 22.10.2018 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 рік, ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2019 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково на 1 рік 5 місяці 4 дні від відбування покарання, призначеного Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року.
Суд першої інстанції встановив, що засуджений ОСОБА_6 був засуджений за нетяжкий злочин, відбув більш 1/2 призначеного йому строку покарання, характеризується позитивно, має зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, має одне заохочення, критично ставиться до вчиненого кримінального правопорушення та усвідомив свою вину та має стійкі соціальні зв`язки, тому може бути звільнений від покарання умовно-достроково.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтовування зазначає про відсутність будь-яких даних, які б свідчили, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки останній має лише 1 заохочення, характеризується посередньо. Судом під час розгляду клопотання у засудженого не з`ясовано про додержання останнім вимог режиму, праці та навчання, у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Заслухавши прокурора, який підтримав апеляцію, засудженого, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляції, вважає, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_6 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

Так, згідно наданих матеріалів, ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання 06.08.2019 року. Кінець строку відбуття покарання 06.08.2022 року.

Згідно характеристики засудженого, останній, відбуває покарання у складі господарчої обслуги Державної установи виконання покарань (№4), працевлаштований кухонним робітником, до праці відноситься сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу.

За час відбування в установі засуджений ОСОБА_9 не мав жодного стягнення, має одне заохочення, характеризується позитивно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. Має на утриманні матір похилого віку, двоє малолітніх дітей, які з ним не проживають. Вину у скоєному злочині усвідомив, щиро кається.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що поведінка засудженого ОСОБА_9 може слугувати беззаперечним підтвердженням його виправлення, а отже доводи апеляційної скарги прокурора про те, що засуджений своєю працею та поведінкою не довів своє виправлення, є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано задовольнив подання в.о. начальника Державної установи виконання покарань (№4) про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_9 , а тому у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4