Справа № 524/5519/21
Провадження № 1-кс/524/1865/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача інспектора дізнання Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:
16.06.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука зі скаргою на постанову дізнавача інспектора дізнання Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000874 від 30.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що постанова слідчого є передчасною, оскільки при проведенні судово-медичної експертизи експертом не було враховано виписку з медичної картки стаціонарного хворого Кременчуцької міської дитячої лікарні, де проходила лікування ОСОБА_5 з 30.10.2020 року по 07.11.2020 року.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ній.

Слідчий у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв.

На запит суду Кременчуцьким ВП ГУ НП в Полтавській області надано матеріали кримінального провадження №0000874 від 30.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Судом встановлено, що 30.10.2020 року Кременчуцьким ВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, на підставі заяви ОСОБА_3 про те, що 27.10.2020 року, близько 19:30, невстановлена особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого від 24.12.2020 року кримінальне провадження №0000874 від 30.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів отримання заявником копії оскаржуваної постанови.

Як пояснив у судовому засіданні заявник, копію постанови ним отримано 11.06.2021 року, а відтак строк на звернення до суду з вказаною скаргою не пропущено.

Згідно з положеннями ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок , проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 10) існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося із дотриманням вимог щодо підслідності; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відповідно до ч.1 ст.294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Тобто, у контексті положень ч. 5 ст. 110 та ст. 284 КПК України прийняте за результатами досудового розслідування рішення про закриття кримінального провадження повинне бути мотивованим, у ньому повинне бути зазначено, чому визнано, що наведені у постанові обставини та добуті під час досудового слідства докази вказують на відсутність події кримінального правопорушення, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення чи не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що дізнавачем 30.10.2020 року було призначено судово-медичну експертизу для встановлення характеру тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_5 , за результатом проведення якої складено висновок експерта №929 , в якому зазначено, що будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. Постановою дізнавача від 07.12.2020 року було призначено додаткову судово-медичну експертизу, за результатами проведення якої складено висновок №1019, в якому зазначено про відсутність будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 при проведенні експертизи. Крім того, експертом вказано, що встановлений ОСОБА_5 діагноз «Острый правосторонний травматический средний перфоративный отит» не має повного клініко-діагностичного обґрунтування, не підтверджений даними обстеження в динаміці та результатами додаткових методів дослідження.

Не заслуговують на увагу доводи заявника стосовно того, що при проведенні судово-медичної експертизи експертом не було враховано виписку з медичної картки стаціонарного хворого Кременчуцької міської дитячої лікарні, де проходила лікування ОСОБА_5 з 30.10.2020 року по 07.11.2020 року, так як вищезазначений висновок покладено в основу проведення повторного експертного дослідження.

Будь-якої іншої інформації щодо проходження обстеження чи лікування ОСОБА_5 з приводу травми, отриманої 27.10.2020 року, матеріали кримінального провадження не містять, заявник також такої інформації не повідомляв ані дізнавачу, ані суду.

У відповідності до п. 2 ч. 2ст. 242 КПК України тяжкість та характер тілесних ушкоджень підлягають встановленню шляхом проведення експертизи.

З огляду на те, що за результатами проведених судово-медичних експертиз тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не виявлено, дізнавач правомірно виніс постанову про закриття кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

За наведених обставин, у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 110, 303,304,307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача інспектора дізнання Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2020 року,- залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 30 червня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1