Справа №198/586/20
Провадження №1-кп/0198/11/21
09.06.2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року

Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000147 внесене в ЄРДР 21.09.2020 року за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, мешкає по АДРЕСА_1 , із освітою 8 класів, одружений, не працює, засуджений:

1)05.08.1993 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст.142 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років, з конфіскацією майна.

Звільнений 20.11.1997 року по відбуттю строку покарання;

2)28.04.1998 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.100, 140 ч.2, 145 ч.1, 42 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років;

3)14.11.2002 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст.186 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки;

4)22.12.2005 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.187 ч.3, 71, 81 КК України до позбавлення волі на строк сім років три місяці.

Звільнений 20.10.2011 року від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 5 днів;

5)16.05.2014 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк три роки, з іспитовим строком на два роки;

6)11.10.2017 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк два роки, з іспитовим строком на один рік шість місяців;

7)15.01.2018 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до позбавлення волі на строк два роки один місяць

Звільнений 16.10.2019 року від відбування покарання умовно-достроково на 6 місяців 13 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 вчинив злочин проти здоров`я потерпілої ОСОБА_5 , а саме домашнє насильство за таких обставин.

Відповідно до ст.28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно з п.п.3, 14 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи у шлюбі з потерпілою ОСОБА_5 умисно систематично вчиняв відносно останньої домашнє насильство (психологічне).

Так, 01.12.2019 року о 13:00 годин, за адресою - АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме перебуваючи у стані сп`яніння вчинив дії психологічного характеру, що полягали в ображанні останньої нецензурними висловами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_5 . За вчинення адміністративного правопорушення постановою судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 року на ОСОБА_4 накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Окрім того, 30.05.2020 року о 23:00 годин, за адресою - АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме перебуваючи у стані сп`яніння вчинив дії психологічного характеру, що полягали в ображанні останньої нецензурними висловами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_5 . За вчинення адміністративного правопорушення постановою судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 року на ОСОБА_4 накладене адміністративне стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Окрім того, 26.08.2020 року о 12:50 годин, за адресою - АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме перебуваючи у стані сп`яніння вчинив дії психологічного характеру, що полягали в ображанні останньої нецензурними висловами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_5 . За вчинення адміністративного правопорушення постановою судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2020 року на ОСОБА_4 накладене адміністративне стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Окрім того, 19.09.2020 року о 23:50 годин, за адресою - АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме перебуваючи у стані сп`яніння вчинив дії психологічного характеру, що полягали в ображанні останньої нецензурними висловами та погрозах застосування фізичного насильства, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_5 .

Окрім того, 12.11.2020 року о 09:00 годин, за адресою - АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме перебуваючи у стані сп`яніння вчинив дії психологічного характеру, що полягали в ображанні останньої нецензурними висловами та погрозах застосування фізичного насильства, внаслідок чого ОСОБА_5 зазнала психологічних страждань, що призвело до зростання її емоційного напруження, підвищення рівня тривоги та почуття образи.

Окрім того, 18.11.2020 року о 17:30 годин, за адресою - АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме перебуваючи у стані сп`яніння вчинив дії психологічного характеру, що полягали в ображанні останньої нецензурними висловами та погрозах застосування фізичного насильства, внаслідок чого ОСОБА_5 зазнала психологічних страждань, що призвело до зростання її емоційного напруження, підвищення рівня тривоги та почуття образи.

Таким чином, ОСОБА_4 у період часу з 01 грудня 2019 року по 18 листопада 2020 року усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій і бажаючи їх настання, умисно систематично вчиняв домашнє насильство (психологічне) стосовно своєї дружини - ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань зростання емоційної напруженості, підвищення рівня тривоги, почуття образи.

Кримінальне правопорушення підлягає кваліфікації за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив ту обставину, що дійсно перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння 01.12.2019 року, 30.05.2020 року, 26.08.2020 року, 19.09.2020 року, 12.11.2020 року, 18.11.2020 року у будинку АДРЕСА_1 вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме нецензурно ображав останню та погрожував застосуванням до неї фізичного насильства.

Час, місце, мотив вчинення злочину, інші обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, ОСОБА_4 не спростовував.

Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, викладених вище, їх не оспорювали, правильно розуміючи при цьому зміст цих обставин та наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження не виникає.

Зізнавальні свідчення ОСОБА_4 суд знаходить такими, що відповідають об`єктивним обставинам, вони надані послідовно, несуперечливо, добровільно. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів ОСОБА_4 у суду не виникає.

Беручи до уваги викладене, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, оскільки вони ніким не оспорюються.

З урахуванням зазначеного вище суд вважає, що вина ОСОБА_4 в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи доведена. Скоєне ОСОБА_4 підлягає кваліфікації за ст.126-1 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_4 суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 скоїв злочин, який згідно з ч.4 ст.12 КК України, є нетяжким злочином, раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо. Пом`якшуючою покарання обставиною для ОСОБА_4 суд визнав щире каяття, обтяжуючими вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 є суб`єктом злочину. Підстави вважати вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у стані неосудності відсутні.

Грунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, котрий раніше судимий, конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілої ОСОБА_5 про позитивні зміни у поведінці ОСОБА_4 та існування нормальних відносин у сім`ї на теперішній час, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції ст.126-1 КК України, у виді арешту, оскільки доходить переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню ОСОБА_4 та попередженню вчинення ним і іншими особами нових злочинів.

Також суд зазначає, що згідно з ч.ч.1,4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки ОСОБА_4 15.01.2018 року був засуджений вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки один місяць та ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк шість місяців тринадцять днів, при цьому злочин, передбачений ст.126-1 КК України, вчинив у період часу з 01.12.2019 року по 18.11.2020 року, тобто протягом невідбутої частини покарання, призначеного вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2018 року, то остаточне покарання ОСОБА_4 підлягає призначенню з дотриманням вимог ст.ст. 71, 72 КК України.
Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому за ст.126-1 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України призначити покарання у виді арешту на строк три місяці.

На підставі ст.ст.71, 72 ч.1 п.1 «а» КК України, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, не відбутої частини покарання, призначеного вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2018 року, що складає шість місяців тринадцять днів позбавлення волі, у виді позбавлення волі на строк вісім місяців.

Запобіжний захід не обрано.

Цивільний позов не подано.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави або на користь потерпілої, відсутні.

Речовий доказ оптичний диск «DVD-R120 min Verbation», зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому, надіслати потерпілій ОСОБА_5 .

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1