Кримінальне провадження № 629/3518/17
Номер провадження 1-кп/629/22/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 , за участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальні провадження №0002191 від 03.10.2017 року та №0001465 від 01.07.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав, у невстановленої досудовим слідством особи, особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований та незаконно зберігав його, з метою подальшого незаконного збуту іншим особам.

13.07.2017 року, в період часу з 18:41 год. до 18:46 год., ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав вказану наркотичну речовину, маючи прямий умисел на її незаконний збут.

Цього ж дня, близько 18:45 год. ОСОБА_6 , який здійснював оперативну закупку вказаного наркотичного засобу, зустрівся з ОСОБА_4 за вище вказаною адресою.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву та з метою наживи, перебуваючи за вище вказаною адресою, отримав від ОСОБА_6 200 гривень за наркотичний засіб опій ацетильований та передав йому медичний шприц з рідиною темно-коричневого кольору об`ємом 1,4 мл.

Таким чином, ОСОБА_4 за 200 гривень продав ОСОБА_6 , тобто незаконно збув особливо-небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого (у перерахунку на суху речовину) становить 0, 1233 грам.

Крім цього, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 в невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи особливо-небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований та незаконно зберігав його, з метою подальшого незаконного збуту іншим особам.

12.10.2017 року, в період часу з 20:39 год. до 20:41 год., ОСОБА_4 знаходився у квартирі АДРЕСА_2 , за місцем свого мешкання, де незаконно зберігав вказану наркотичну речовину, маючи прямий умисел на її незаконний збут.

Цього ж дня, близько 20:39 год, ОСОБА_7 , який здійснював оперативну закупку вказаного наркотичного засобу, зустрівся з ОСОБА_4 за вище вказаною адресою.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву та з метою наживи, діючи повторно, перебуваючи за вище вказаною адресою, отримав від ОСОБА_7 200 гривень за наркотичний засіб опій ацетильований та передав йому медичний шприц з рідиною темно-коричневого кольору об`ємом 1,9 мл, яка знаходилась в медичному шприці.

Таким чином, ОСОБА_4 за 200 гривень продав ОСОБА_7 , тобто незаконно збув особливо-небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого (у перерахунку на суху речовину) становить 0, 0432 грам.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду від 13.07.2017 року, суд кваліфікує за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо - небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого, а також незаконний збут особливо - небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду від 12.10.2017 року, суд кваліфікує за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо - небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого, а також незаконний збут особливо - небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого, вчинені повторно.

01.02.2018 року кримінальне провадження № 629/3518/17, номер провадження 1-кп/629/102/18 (№0001465 від 01.07.2017 року) та кримінальне провадження № 629/4939/17, номер провадження 1-кп/629/169/18 (№0002191 від 03.10.2017 року) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307 КК України - було об`єднано в одне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду, свою вину визнав лише у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за епізодом від 13.07.2017 року, за епізодом від 12.10.2017 року вину не визнав, покази давати відмовився.

Сторона захисту, посилаючись на те, що досліджені під час судового розгляду докази, не свідчать про те, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України за епізодом від 12.10.2017 року, є доведеним, оскільки стороною обвинувачення, на міркування захисту, не було надано достатніх належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, свідчили б про вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_4 необхідно виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за епізодом від 12.10.2017 року.

03.06.2019 року, будучи допитаним у судовому засіданні, свідок обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що з обвинуваченим не знайомий, в липні 2017 року близько 18-19 години до нього з другом ОСОБА_9 біля будинку 26 навпроти 12-ї школи, на 1-му мікрорайоні в м. Лозова Харківської області підійшли працівники поліції та запропонували бути понятими при здійсненні оперативної закупки. Вони погодились та їм було роз`яснено права та обов`язки. Після чого слідчий показав їм купюру 200 грн., вони оглянули та підписали протокол огляду грошових коштів. Слідчий повідомив їм, що оперативна закупка буде проводитись у ОСОБА_4 . Через 15-20 хвилин, до них підійшов чоловік років 30-ти, одягнений в шорти, футболку, шльопки, якого оглянули та забороненого нічого виявлено не було. Цьому чоловіку дали оглянуту купюру номіналом 200 гривень та вони знову розписались в протоколі. Чоловік пішов та повернувся через хвилин 20-30, дістав шприц об`ємом 2,5 мл, в якому була речовина світло коричневого кольору десь половина шприца, десь 1,4 мл. Після огляду шприца, слідчий запакував його у пакет. Вони з другом розписались на пакеті та у протоколі, після чого їх відпустили. Щодо другого епізоду, свідок зазначив, що йому в жовтні 2017 року зателефонував слідчий та запропонував знову бути понятим, він погодився та вони знову зустрілися біля 26 будинку ввечері близько 8 години. Після чого слідчий показав купюру 200 грн., її оглянули та підписали протокол огляду грошових коштів. Слідчий повідомив, що закупка буде проводитись у ОСОБА_4 . До них підійшов інший чоловік років 30-ти, одягнений в спортивні чорні штани та мастерку, якого оглянули та нічого виявлено не було. Цьому чоловіку дали оглянуту купюру номіналом 200 гривень та вони знову розписались в протоколі. Чоловік пішов та повернувся через хвилин 20-30, віддав шприц об`ємом 5 мл, в якому було вмісту приблизно половина шприца. Після огляду шприца, слідчий запакував його у пакет. Вони з другом розписались на пакеті та у протоколі, після чого їх відпустили. Про фіксування оперативної закупки слідчий не повідомляв, в правах та обов`язках не розписувалися. Закупну особу оглядав слідчий, свідок стверджує відеофіксацію на закупну особу не чіпляли.

10.06.2019 року, будучи допитаним у судовому засіданні, свідок обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив, що обвинувачений здається знайомим,

десь на початку -середині липня 2017 року ввечері десь з 17 до 19 год. до нього з другом ОСОБА_8 біля будинку 26 навпроти 12-ї школи, на 1-му мікрорайоні в м. Лозова Харківської області підійшли працівники поліції та запропонували бути понятими при здійсненні закупки наркотичної речовини. Вони погодились та пішли в під`їзд навпроти 12 школи, їм було роз`яснено права та обов`язки. Після чого слідчий показав їм купюру 200 грн., вони оглянули та підписали протокол огляду грошових коштів. Слідчий повідомив їм, що закупка буде проводитись у ОСОБА_4 . Потім хвилин через 10 до них підійшов чоловік років 30-ти, одягнений в шорти, футболку, шльопки, якого оглянули. Цьому чоловіку дали оглянуту купюру номіналом 200 гривень та він пішов. Чоловік пішов та повернувся через пів часа, дістав білий прозорий шприц з коричневою речовиною десь половина шприца об`ємом 2-2,5 мл. приблизно 1,5-2 мл., в якому була речовина світло коричневого кольору десь половина шприца. Після огляду шприца, слідчий запакував його у пакет. Вони з другом розписались на пакеті та у протоколі, після чого їх відпустили та взяли їх номера телефонів. Щодо другого епізоду, свідок зазначив, що йому десь на початку жовтня 2017 року зателефонував слідчий та запропонував знову бути понятим, він погодився та вони знову зустрілися біля 12 школи ввечері близько 18-19 години. Після чого слідчий показав купюру 200 грн., її оглянули та підписали протокол огляду грошових коштів. Слідчий повідомив, що закупка буде проводитись у ОСОБА_4 . До них підійшов інший молодий чоловік, одягнений в спортивні штани та мастерку, футболку, кросівки, якого оглянули та нічого виявлено не було. Цьому чоловіку дали оглянуту купюру номіналом 200 гривень та вони знову розписались в протоколі. Чоловік пішов та повернувся через деякий час хвилин 30-40, віддав білий прозорий шприц більше, ніж в перший час з коричневою речовиною приблизно 2 мл. Після огляду шприца, слідчий запакував його у пакет, запечатав, вони розписалися. Вони з другом розписались на пакеті та у протоколі, після чого їх відпустили. Закупні особи не представлялися, повідомили, що будуть робити закупку у ОСОБА_4 . Гроші показував слідчий, де взяв не повідомляв. Про фіксування закупки слідчий не повідомляв. Закупну особу оглядав слідчий, закупні особи не представлялися, стверджує технічні засоби на закупну особу не чіпляли, за закупною особою не слідкували, в чому приніс шприц не бачив. В першому та другому випадку, крім слідчого, був ще один поліцейський.

25.10.2019 року, будучи допитаним у судовому засіданні, свідок обвинувачення ОСОБА_6 (закупна особа, анкетні дані якого були змінені) повідомив, що в червні 2017 року пішов самостійно до поліції до начальника карного розшуку ОСОБА_10 та повідомив, що знає особу, яка збуває наркотики, та запропонував свої послуги. Згодом йому зателефонував працівник поліції та запропонував зустрітися, він погодився. 13.07.2017 року вони зустрілися біля 26 будинку навпроти 12-ї школи, на 1-му мікрорайоні приблизно о 5 годині вечора в м. Лозова Харківської області, в машині зеленого кольору сиділи оперуповноважений, слідчий та 2 понятих. Як вказав свідок, його було оглянуто, він був одягнений в темні шорти та футболку, після чого йому дали купюру номіналом 200 грн. для купівлі у ОСОБА_4 наркотичного засобу. Він зателефонував ОСОБА_4 та домовився про зустріч, в аптеці придбав новий шприц, який потім наповнили наркотичним засобом, з яким прийшов за місцем мешкання обвинуваченого: АДРЕСА_3 , другий поверх направо, та придбав у квартирі за 200 грн. шприц з наркотичним засобом об`ємом 2,5 мл. Після цього поверхом вище в під`їзді він вколов собі частину наркотичного засобу з придбаного шприца, а наркотичний засіб приблизно об`ємом 1,5 мл. замість 2 мл., який залишився в шприці, відніс працівникам поліції до 26 будинку, який запакував шприц та він розписався на пакеті. Закупка тривала хвилин 20. Як зазначив свідок, працівники поліції не змушували його до придбання наркотичних речовин, він добровільно з`явився до поліції, під час закупки мав при собі телефон.

30.10.2019 року, будучи допитаним у судовому засіданні, свідок обвинувачення ОСОБА_7 (закупна особа, анкетні дані якого були змінені) повідомив, що в жовтні 2017 року пішов самостійно до поліції та повідомив начальнику карного розшуку ОСОБА_11 , що знає особу, яка збуває наркотики, та запропонував свої послуги. в цей же день йому зателефонував працівник поліції та запропонував зустрітися, він погодився. 12.10.2017 року вони зустрілися біля 26 будинку на 1-му мікрорайоні в м. Лозова Харківської області, там знаходились слідчий та 2 понятих. Як вказав свідок, його було оглянуто, одягнутий в чорні штани, спортивний пуховик, кеди, після чого йому дали купюру номіналом 200 грн. для купівлі у ОСОБА_4

наркотичного засобу за адресою м-н 2, буд 13, другий поверх. Він в аптеці придбав шприц, з яким прийшов за місцем мешкання обвинуваченого та придбав у квартирі за 200 грн. шприц з наркотичним засобом об`ємом 5 мл, в якому знаходився наркотичний засіб об`ємом приблизно 2,1 мл, він відніс слідчому до 26 будинку, який запакував шприц та він розписався на пакеті. Закупка тривала хвилин 20. Як зазначив свідок, з правами та обов`язками був ознайомлений, про збут наркотичного засобу ОСОБА_4 знає, бо неодноразово придбавав у нього опій.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на обвинуваченні, просив визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України та обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна.

На підставі досліджених судом доказів суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України підтверджується, крім показань свідків, всією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0001465, згідно якого 01.07.2017 року внесено до ЄРДР відомості за фактом вчинення злочину за ч.2 ст.307 КК України(том 2 а.с. 180а);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0002191, згідно якого 03.10.2017 року внесено до ЄРДР відомості за фактом вчинення злочину за ч.2 ст.307 КК України(том №2 а.с.180в);

- постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 10.07.2017 року (том № 2 а.с. 130-131);

- протокол огляду грошових коштів від 13.07.2017 року з додатком(том №2 а.с.132-133);

-протокол оперативної закупки проведеної в рамках ЄРДР №0001465 від 01.07.2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України (том №2 а.с.134);

-протокол огляду покупця від 13.07.2017 року (том №2 а.с.135);

-протокол добровільної видачі придбаного товару від 13.07.2017 року( том №2 а.с.136);

- ухвала слідчого судді Апеляційного суду Харківської області від 11.07.2017 року, про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контролю особи в публічно доступних та публічно недоступних місцях м.Лозова та Лозівському районі Харківської області, призначених фігурантом, відносно, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення оперативної закупки наркотичного засобу опію ацетильованого (том № 2 а.с. 137-138);

- постанова про призначення експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»(том №2 а.с.139);

- висновок експерта №1394 від 19.08.2017 року з додатком, згідно якого рідина об`ємом 1, 4 мл, надана на дослідження, яку видав ОСОБА_6 , містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Маса опія ацетильованого ( у перерахунку на суху речовину) склала 0, 1233 г (том № 2 а.с. 141-143);

- постанова про визнання предметів речовими доказами від 23.08.2017 року(том №2 а.с.145);

- протокол обшуку від 31.08.2017 року за адресою: АДРЕСА_4 (том №2 а.с.148-152);

- постанова про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 31.08.2017 року, а саме: мобільного телефону «Samsung SM-J1 0H/DS», IMEI-1: НОМЕР_1 ; IMEI-2: НОМЕР_2 , мобільного телефону «Nokia 1280» IMEI: НОМЕР_3 , блокноту в зеленому переплеті з рукописними записами, 4 сім картки МТС (том №2 а.с.153);

- протокол за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, - відео контроль особи від 17.07.2017 року (том №2 а.с.156);

- карта пам`яті з мобільного телефону(том №2 а.с.157);

- висновок експерта № 166 від 15.01.2018 року, згідно якого встановити, чи приймав участь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у записах розмов, зафіксованих на наданому на дослідження матеріальному носії інформації MSDHC №135 н/т від 06.10.2017 року, а саме у відеофайлі під назвою «V1012001», неможливо, у зв`язку з непридатністю

зафіксованого голосу та мовлення до ідентифікаційного дослідження, у записі розмов не виявлені ознаки монтажу ( том №2 а.с.158-162);

- постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 04.10.2017 року (том № 2 а.с. 164-165);

- протокол огляду грошових коштів від 12.10.2017 року(том №2 а.с.166);

-протокол огляду покупця від 12.10.2017 року(том №2 а.с.167);

- протокол добровільної видачі придбаного товару від 12.10.2017 року (том №2 а.с.168);

- протокол оперативної закупки проведеної в рамках ЄРДР №0002191 від 03.10.2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України (том №2 а.с.169);

- протокол за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, - відео контроль особи від 24.10.2017 року (том №2 а.с.170);

- карта пам`яті з мобільного телефону (том №2 а.с.171);

- ухвала слідчого судді Апеляційного суду Харківської області від 06.10.2017 року, про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контролю особи в публічно доступних та публічно недоступних місцях м.Лозова та Лозівському районі Харківської області, призначених фігурантом, відносно, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення оперативної закупки наркотичного засобу опію ацетильованого, в рамках ЄРДР №0002191 від 03.10.2017 року (том № 2 а.с. 172-173);

- постанова про призначення експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 16.10.2017 року(том №2 а.с.174);

- висновок експерта №2006 від 20.10.2017 року, згідно якого рідина масою 1, 8235 г містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Маса опія ацетильованого ( у перерахунку на суху речовину) склала 0, 0 432 г (том № 2 а.с. 176-178);

- постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.10.2017 року в рамках ЄРДР №0002191 від 03.10.2017 року(том №2 а.с.180);

-висновок експерта №5189 від 31.08.2020 року, згідно якого ймовірно відеофонограми №1,2 є оригіналами запису, встановити цей факт у категоричній формі (підтвердити/спростувати) не представляється можливим у зв`язку з тим, що експертним шляхом не вдалося визначити пристрій фіксації відеофонограм №1,2 (відеофайли V1012001.AVI, MPEG0001.AVI); програмно-апаратними засобами, що є в розпорядженні експерта, при дослідженні відеофонограм №1,2 (відеофайли V1012001.AVI, MPEG0001.AVI), зафіксованих на картах пам`яті Micro SD 8GB Team та Micro SD 8 GB Kingston, ознак монтажу, переривання, змін ні в момент запису, ні після нього - не встановлено, визначити факти у категоричній формі (підтвердити/спростувати) не представилось можливим у зв`язку з тим, що не встановлена оригінальність цих записів; текстове відтворення змісту розмов, які зафіксовані на відеофонограмах №1,2 (відеофайли V1012001.AVI, MPEG0001.AVI), наведено в Додатку А до даного висновку, мовлення дикторів під умовними індексами Невід.2, Невід.3 на відеофонограмах №1,2 не мають адитивної схожості із мовленням громадянина ОСОБА_4 . Мовлення громадянина ОСОБА_4 адитивно схоже із мовленням диктора під умовним індексом Невід.1, встановити, чи приймав ОСОБА_4 участь у досліджуваних розмовах на відеограмах №1,2 (відеофайли V1012001.AVI, MPEG0001.AVI), які зафіксовані на картах пам`яті Micro SD 8GB Team та Micro SD 8 GB Kingston та які саме слова (фрази, репліки) йому належать, не представилось можливим через непридатність мовленнєвого матеріалу диктора Невід.1 для проведення інструментального ідентифікаційного дослідження за тривалістю. (том № 4 а.с. 77-85);

-відповідь на запит №244/119-29/01-2020 від 21.01.2020 року, відповідно до якої, грошові кошти для проведення оперативною закупки по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР №0001465 від 01.07.2017 року, видавались 11.07.2017 року у сумі 200,00 в підзвіт матеріально відповідальній особі Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області з дозволу начальника ГУ НП в Харківській області по видатковому касовому ордеру, без фіксації серії та номера купюр(том № 4 а.с. 198);

-відповідь на запит №178/119-29/01-2020 від 15.01.2020 року, відповідно до якої, грошові кошти

для проведення оперативної закупки по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР №0002191 від 03.10.2017 року, видавались 06.10.2017 року у сумі 200,00 в підзвіт матеріально відповідальній особі Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області з дозволу начальника ГУ НП в Харківській області по видатковому касовому ордеру, без фіксації серії та номера купюр(том № 4 а.с. 196);

- оглянуті у судовому засіданні речові докази, а саме: полімерний пакет №0016157, опечатаний біркою №2006 від 20.10.2017 року, в якому міститься медичний шприц об`ємом 5 мл, заповнений рідиною 1,9 мл; медичний шприц ємністю 2, 5 мл з речовиною коричневого кольору; мобільний телефон «Samsung SM-J110H/DS», з двома сім-картками, мобільний телефон «Nokia 1280»; блокнот в зеленому переплеті з рукописними записами; 4 сім-картки МТС;

- свідоцтво про хворобу №183-п від 30.05.2005 року Військово-лікарської комісії ГВКГ психоневрологічного профілю, згідно якого ОСОБА_4 має діагноз: опійна наркоманія, астено-невротичний синдром з виходом в помірну астенію, хронічний вірусний гепатит С (anti HCV позитивний) з незначною активністю.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий, суддя та суд встановлюють наявність чи відсутність фактів, обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 КПК України, докази визнаються допустимими, якщо вони отримані в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 86-89 КПК України, доказ визнається недопустимим, якщо він отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами у порядку невстановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Положення ст. 87 КПК України можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у разі істотного порушення прав і свобод людини.

За ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Сторона захисту під час судового розгляду зверталась до суду з заявою про визнання певних доказів неналежними та недопустимими, а саме просила визнати неналежними та недопустими: протокол огляду грошових коштів від 12.10.2017 року, протокол огляду покупця від 12.10.2017 року, протокол добровільної видачі товару від 12.10.2017 року, протокол обшуку від 28.10.2017 року, протокол оперативної закупки від 18.10.2017 року, протокол за результатами НСРД від 24.10.2017 року, протокол за результатами НСРД аудіо-, відеоконтроль особи від 24.10.2017 року, постанова про призначення експертизи за експертною спеціальністю 8.6 від 16.10.2017 року, висновок експерта №2006 від 20.10.2017 року, полімерний пакет №0016157, три медичні шприці об`ємом 5 мл. та один медичний шприц об`ємом 10 мл., на яких є нашарування світло -коричневого кольору.

В обґрунтування клопотання захисник вказувала на те, що частина доказів була отримана з порушенням порядку, встановленого КПК України. Так, адвокат ОСОБА_5 зазначала про те, що у протоколі огляду грошових коштів від 12.10.2017 року перша сторінка протоколу не завірена учасниками слідчої дії та на ній містяться відомості про носій інформації, який далі слідчим не вказано при проведенні яких дій було застосовано, не вказана характеристика носія застосованого технічного засобу фіксації, не вказано носій інформації, який застосований, та не вказано,що саме фіксувалося та ким. У протоколі огляду грошових коштів від 12.10.2017 року друга сторінка не містить повного ім`я особи, у якої здійснювалася закупка.

Однак з показів свідків, отриманих під час допиту в судовому засіданні, було встановлено, що протокол огляду грошових коштів від 12.10.2017 року ними підписувався, при огляді купюри номіналом 200 гривень робилися фотознімки купюри, ними також було повідомлено, що закупка здійснювалася у ОСОБА_4 . Як наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 390/361/15-к, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.

У протоколі добровільної видачі товару від 12.10.2017 року, на думку захисника, наявні такі порушення не завірено перший лист протоколу, не вказано повного ім`я особи, у якої здійснювалася закупка, а також не вказано про передачу ОСОБА_7 медичного шприца об`ємом 6 мл., у якому містилася речовина світло-коричневого кольору, об`ємом 1, 9 мл.; про вилучення та поміщення даного шприца до прозорого полімерного пакету, який запаковано належним чином та завірено печаткою та підписами всіх учасників процесуальної дії; вилучений шприц не було оформлено додатком та не вказано в протоколі про те, що полімерний пакет №0016157 є Додатком. Захисник вказала, що про існування даного полімерного пакету №0016157 можна було дізнатися лише зі змісту постанови про призначення експертизи від 16.10.2017 року та висновку експерта №2006 від 20.10.2017 року. Адвокат ОСОБА_5 зазначила, що вказане свідчить про недопустимість протоколу добровільної видачі товару від 12.10.2017 року, недопустимості медичного шприца, поміщеного в полімерний пакет, що свідчить даний шприц не може використовуватися як речовий доказ та відносно нього не могла бути проведена експертиза.

Як встановлено з показів свідків, закупною особою, протокол добровільної видачі товару від 12.10.2017 року ними підписувався, закупка здійснювалася у ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та свідками підтверджено факт передачі шприца з речовиною, який було поміщено в пакет, запечатано та підписано, що свідчить про обставини, які було упущено та про існування підписаного та запакованого в пакет шприца з речовиною, щодо якого проводилася експертиза.

Також захисник просила визнати недопустимим протокол обшуку від 28.10.2017 року, вказуючи на те, що перші три сторінки не завірені учасниками, так як вони підписані невідомими особами, на першій сторінці не вірно вказано період проведення, який відрізняється і від часу вказаного в реєстрі №0002191 від 03.10.2017 року, що свідчить про неможливість встановлення дійсного часу проведення обшуку, в протоколі не вказано адресу проведення обшуку, вказано неповні відомості щодо інших осіб та не вказано повного ім`я власника житла, тобто обшук проводився за участі неідентифікованої особи, щодо застосування технічного засобу значиться не застосовувались, хоча обшук повинен фіксуватись в обов`язковому порядку, також відсутня інформація яким чином вилучене упаковано та опечатано, куди направлено для зберігання.

Зважаючи на те, що вказаний захисником ОСОБА_5 протокол обшуку від 28.10.2017 року не долучався стороною обвинувачення, суд позбавлений можливості здійснити оцінку допустимості даного доказу.

Як вказує адвокат ОСОБА_5 диски, наявні у матеріалах кримінального провадження №0001465, належним чином не упаковані, не опечатані, не оформлені, не завірені підписами та в жодному з протоколів не вказано про їх існування, однак в матеріалах, наданих суду відсутні DVD-диски, що унеможливлює здійснити їх оцінку.

Захисник в клопотанні просила визнати неналежними доказами: протокол оперативної закупки від 18.10.2017 року, протокол за результатами НСРД від 24.10.2017 року, протокол за результатами НСРД аудіо-, відеоконтроль особи від 24.10.2017 року, постанова про призначення експертизи за експертною спеціальністю 8.6 від 16.10.2017 року, висновок експерта №2006 від 20.10.2017 року, оскільки дані докази містять розбіжності в об`ємах шприца та речовини у вилученому шприці, однак дані розбіжності були пояснені закупною особою ОСОБА_7 , який повідомив, що частину речовини він вколов собі.

Також адвокат ОСОБА_4 вказувала на те, що ще до проведення експертизи речовини світло-коричневого кольору у процесуальних документах вже було вказано її як наркотичний засіб - опій, однак захисником не зазначено, в яких саме процесуальних документах зазначена вказана інформація.

Крім того, адвокат зазначила, що в протоколах допиту та при допиті свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виявлені розбіжності і неточності щодо речовини, яка була вилучена 12.10.2017 року, об`єму шприца і об`єму речовини, якою шприц був заповнений, зовнішнього вигляду закупної особи ОСОБА_7 , часу відсутності закупної особи, ними вказано, що були присутні два слідчі, однак в протоколі вказаний лише один. Дані розбіжності, як повідомляли при допиті в судовому засіданні свідки, пояснюються тим, що пройшов значний проміжок часу та вони не все чітко пам`ятають, однак покази свідків доповнюють та не суперечать один одному.

Захисник вказала, що під час процесуальних дій залучалися одні й ті ж особи, що вже на думку адвоката мали упереджено-негативне ставлення до ОСОБА_4 , однак доказів упереджено-негативного ставлення нею надано не було та під час судового розгляду судом не встановлено.

Сторона захисту також зауважила, що їй не було надано для ознайомлення ухвалу слідчого судді Апеляційного суду Харківської області №11405т від 06.10.2017 року, згідно з якою надано дозвіл на здійснення НСРД - аудіо, відеоконтроль особи строком на 2 місяці, однак до матеріалів справи копія даної ухвали була долучена прокурором до подання захисником клопотання про визнання доказів неналежними та недопустими, що свідчить про можливість захисника ознайомитись з даною ухвалою. Також суд вважає за необхідне зазначити, що ухвали слідчих суддів, суддів апеляційних судів, в розумінні ст. 84 КПК України, взагалі не є доказом в кримінальному провадженні, яке розглядається судом, ця ухвала як і ухвали про дозвіл на проведення НСРД за своєю правовою природою є процесуальною підставою для отримання доказів в порядку визначеному кримінально процесуальним законодавством.

Посилання захисника на те, що на записі проведення аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_4 , зафіксованого на МSDHC №135т від 06.10.2017 року, абсолютно не видно ані обличчя, ані особи, що здійснювала передачу наркотичних засобів ОСОБА_7 , що свідчить про неможливість встановлення, чи приймав участь ОСОБА_4 при передачі наркотичного засобу, однак з показів закупного ОСОБА_7 , який зазначив під час допиту, що здійснював дану оперативну закупку він здійснював саме у ОСОБА_4 , даний факт було встановлено, а також експертизою №5189 від 31.08.2020 року встановлено, що мовлення ОСОБА_4 адитивно схоже на мовлення диктора під умовним індексом Невід.1 на відеофонограмах, поданих для проведення експертизи.

З вищевикладеного, судом не встановлено істотного порушення прав і свобод ОСОБА_4 , не встановлено процесуальних дій, які проведені без попереднього дозволу суду або з порушенням його суттєвих умов (проникнення до житла чи іншого володіння особи, огляд, обшук); не встановлено отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; право особи обвинуваченого на захист також порушено не було, тобто відсутні підстави для визнання доказів неналежними та недопустимими.

Доводи обвинуваченого та захисника про те, що ОСОБА_4 не вчиняв одного з інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, суд оцінює критично, як обраний ними спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення покарання за скоєне, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що вони спростовуються показами свідків, закупних осіб, які є чіткими, послідовними та узгодженими між собою та іншими доказами, наданими стороною обвинувачення.

Оцінюючи, згідно вимог ст. 94 КПК України, всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши свідків запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши подані докази, висновки експертиз, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Так, в кримінальному провадженні за висунутим ОСОБА_4 обвинуваченням за ч. 2 ст. 307 КК України обов`язковому встановленню і доказуванню підлягали наступні обставини:

- обставини об`єктивної сторони цих злочинів - незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу;

- обставини щодо суб`єкту і суб`єктивної сторони цих складів злочинів - наявність у ОСОБА_4 мети незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу;

- наявність обтяжуючих обставин (кваліфікуючих) цих складів злочинів: щодо предмету злочину по епізоду від 13.07.2017 року - збут особливо небезпечного наркотичного засобу, та щодо суб`єкта по епізоду від 12.10.2017 року вчинення особою злочину повторно.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Судовий розгляд, згідно положень ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до п.4.Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам "Про наркотичні засоби ..." та Про заходи протидії незаконному обігу..." (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо).

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 двічі вчинив незаконне придбання, зберігання та збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого. У пункті 7 ППВСУ «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 року зазначено, що передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки. Якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів. Враховуючи зазначене, в діяннях ОСОБА_4 міститься ознака повторності.

Проаналізувавши і перевіривши доводи сторони захисту в аргументування зроблених заяв, суд прийшов до висновку, про відсутність підстав для визнання неналежними і недопустимими доказів, наданих стороною обвинувачення під час судового розгляду в кримінальному провадженні, яке розглядається судом за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст.307 КК України з огляду на наступне.

Проаналізувавши і перевіривши під час судового розгляду докази надані сторонами в кримінальному провадженні на перевірку обставин обвинувачення щодо наявності в діях ОСОБА_4 ознак складу злочину за ч. 2 ст. 307 КК України, які підлягають обов`язковому встановленню і доказуванню по справі за пред`явленим обвинуваченням, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» незаконно придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, що віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг котрих обмежений, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року, а також вчинив ті самі дії повторно.

Факт незаконного зберігання наркотичного засобу підтверджений протоколом обшуку в квартирі

за місцем мешкання ОСОБА_4 , речовими доказами. Обставини щодо предмету злочину, а саме, що речовина в шприцах є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, встановлено висновками експертиз №1394 від 19.08.2017 року та №2006 від 20.10.2017 року.

Суд вважає правильно встановленим направленість умислу ОСОБА_4 на незаконне зберігання наркотичних засобів саме з метою їх збуту, про це свідчать наявність таких обставин по справі, як розмір вилучених під час обшуку наркотичних засобів, спосіб їх упакування та розфасування особливо небезпечного наркотичного засобу- опію ацетильованого. Так, під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 в кімнаті було виявлено порожній тюбик, виготовлений з коричневого скла, 4 шприца об`ємом 20 мл з залишками речовини коричневого кольору, 1 шприц об`ємом 10 мл з нашаруванням речовини коричневого кольору, 2 пластмасові тюбики з нашаруванням речовини коричневого та чорного кольору, що підтверджується протоколом обшуку від 31.08.2017 року.

Про направленість умислу ОСОБА_4 на незаконне зберігання наркотичних засобів саме з метою їх збуту також свідчать факти продажу особливо небезпечного засобу опію ацетильованого, які встановлені шляхом проведення оперативних закупок зі здійсненням аудіо-, відео контролю 13.07.2017 року, відповідно до Протоколу оперативної закупки в рамках ЄРДР №0001465 від 01.07.2017 року, та 12.10.2017 року, відповідно до Протоколу оперативної закупки в рамках ЄРДР №0002191 від 02.10.2017 року, які зафіксовані на картах пам`яті MSDHC №114т від 11.07.2017 року та MSDHC №135 від 06.10.2017 року та під час допиту свідків та закупних осіб.

Допустимість та належність оперативних закупок, в якості доказу збуту, підтверджена постановами прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину, ухвалами Апеляційного суду Харківської області про дозвіл на проведення негласної (слідчої) дії аудіо-, відео контроль особи, наявністю протоколів огляду грошових коштів, протоколами добровільної видачі придбаного товару.

Висновок експерта №166 від 15.01.2018 року в рамках ЄРДР №0002191 від 02.10.2017 року не підтверджує, однак і не спростовує участі ОСОБА_4 у записах розмов, зафіксованих на наданому на дослідження матеріальному носії інформації MSDHC №135 н/т від 06.10.2017 року, а саме у відеофайлі під назвою «V1012001». З висновку експерта вбачається, що встановити, чи приймав участь ОСОБА_4 у записах розмов неможливо, у зв`язку з непридатністю зафіксованого голосу та мовлення до ідентифікаційного дослідження.

Факт вчинення ОСОБА_4 злочинів підтверджується також відомостями, отриманими за наслідками проведення негласних слідчих (розшукових) дій, фактом вилучення під час обшуку у ОСОБА_4 тюбиків та шприців з нашаруванням речовини коричневого та чорного кольору, яка згідно експертиз є особливо небезпечним наркотичним засобом. Використання зазначених відомостей у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 здійснено під час досудового розслідування на підставі ухвал слідчого судді Апеляційного суду Харківської області, якими надано дозвіл на використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій проведених під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0001465 від 01.07.2017 року та №0002191 від 02.10.2017 року.

Сторони кримінального провадження у змагальному процесі реалізували перед судом свої права і мали можливість доведення суду своїх аргументів щодо допустимості, належності, достатності доказів, зібраних по справі, а також можливості їх використання судом при прийнятті рішення за результатами судового розгляду .

За оцінкою в сукупності досліджених по кримінальному провадженню доказів, вину ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, суд вважає доведеною.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України ОСОБА_4 скоїв тяжкі злочини.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, має на утриманні матір-інваліда ІІ групи, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку в наркологічному відділенні перебуває з 09.2005 року з діагнозом «Синдром залежності від опіоїдів», потребує огляду лікаря-нарколога, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується нормами ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого ним умисного тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання, у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, справедливим і співмірним вчиненому злочину.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом встановлено не було.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину повторно.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, санкції ч. 2 ст. 307 КК України, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, ст.ст. 75, 76 КК України застосуванню не підлягають.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 118 КПК України, витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, судові витрати по проведенню експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов заявлено не було.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою залишити незмінним до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 30.10.2017 року згідно ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374-376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді 7(семи) років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить обвинуваченому особисто.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою залишити незмінним до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 30.10.2017 року згідно ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Цивільний позов заявлено не було.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №1394 від 19.08.2017 року в розмірі 742 гривень 20 копійок; експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №2006 від 20.10.2017 року в розмірі 742 гривень 20 копійок; експертизи звуко- та відеозапису № 166 від 15.01.2018 року в розмірі 2 288 гривень 00 копійок (код класифікації доходів бюджету - 24060300, номер рахунку UА0020649, , отримувач - ГУК Харків обл/МТГ Харків//24060300, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), найменування коду класифікації доходів бюджету - інші надходження).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи звуко- та відеозапису № 5189 від 31.08.2020 року в розмірі 8 172 гривень 00 копійок(код класифікації доходів бюджету - 24060300, номер рахунку UА0020573, , отримувач - ГУК Харків обл/МТГ Лозова//24060300, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), найменування коду класифікації доходів бюджету - інші надходження).

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме:

-полімерний пакет №0016157, опечатаний біркою №2006 від 20.10.2017 року, в якому міститься медичний шприц об`ємом 5 мл, заповнений рідиною 1,9 мл, яка згідно висновку експертизи №2006 від 20.10.2017 року, надана на дослідження речовина містить у своєму складі особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, у перерахунку на суху речовину маса опію ацетильованого складає 0, 0432 грам, які згідно квитанції № 5856 від 20.11.2017 року передані на зберігання до управління логістики УМЗ ГУНП в Харківській області знищити;

-медичний шприц ємністю 2, 5 мл з речовиною коричневого кольору, яка згідно висновку експертизи №1394 від 19.08.2017 року, є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опій ацетильований, у перерахунку на суху речовину маса опію ацетильованого складає 0, 1233 грам, які згідно квитанції № 5376 від 30.08.2017 року передані на зберігання до управління логістики УМЗ ГУНП в Харківській області знищити;

- мобільний телефон «Samsung SM-J110H/DS», IMEI-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з двома сім-картками: НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Nokia 1280» ІМЕІ: НОМЕР_3 ; блокнот в зеленому переплеті з рукописними записами; 4 сім-картки МТС, які згідно квитанції, номер книги обліку 1334, порядковий номер 000234, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лозівського ВП повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1