Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/783/21
Справа № 711/2201/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 у розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП Черкаській області ОСОБА_4 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0003655 від 25.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 158, ч. 2 ст. 160 КК України про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, -
ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями слідчому судді ОСОБА_1 передано заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 . Дана заява мотивована тим, що згідно автоматизованого розподілу справ їй передано на розгляд як слідчому судді клопотання про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0003655 від 25.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 158, ч. 2 ст. 160 КК України. При вивченні матеріалів клопотання нею встановлено, що заявником у даному провадженні, згідно витягу з ЄРДР є ОСОБА_5 , який є колишнім членом її родини.

А тому, з урахуванням вищевикладеного, відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, заявляє собі самовідвід.

Суддя ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Дослідивши письмові матеріали провадження, суддя приходить до наступного.

В Придніпровському районному суді м. Черкаси перебуває на розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП Черкаській області ОСОБА_4 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0003655 від 25.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 158, ч. 2 ст. 160 КК України про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 06 квітня 2021 року суддю ОСОБА_3 визначено слідчим суддею у розгляді вищевказаного клопотання.

При вивченні матеріалів клопотання встановлено, що заявником у даному провадженні, згідно витягу з ЄРДР є ОСОБА_5 , який є колишнім членом родини слідчого судді ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст.. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь - який спосіб забороняється.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах PiersacvsBelgium, Grievesvs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також суд вказує, що у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За змістом п. 23, п. 60, п. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - принцип незалежності судової влади означає незалежність кожного судді при здійсненні ним функцій прийняття судових рішень. Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено. Судді мають приймати рішення у справах, які передані їм на розгляд. Вони можуть відмовитися від справи або її розгляду лише якщо для цього є поважні причини.

Стаття 76 КПК України включає вичерпний перелік обставин, за яких суддя не може брати участь у розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України - за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді та об`єктивного розгляду справи, суд вважає, що слід задовольнити заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 .

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.76, 81 КПК України,

УХВАЛИВ:
Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП Черкаській області ОСОБА_4 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0003655 від 25.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 158, ч. 2 ст. 160 КК України про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Матеріли кримінального провадження передати до канцелярії Придніпровського районного суду для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1