СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6103/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2021 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчої групи 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за № 0000014 від 13.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчої групи 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за № 0000014 від 13.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою конфіскації майна як виду покарання, з позбавленням права на його відчуження, а саме на 1/1 частку власності домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням НП України розслідується кримінальне провадження № 0000014 відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.01.2020 за фактом незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів у великих розмірах, вчинене злочинною організацією за ч.1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Львова Львівської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , підозрюється в тому, що наприкінці 2019 року, він спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та іншими невстановленими особами, об`єднались у стійке ієрархічного об`єднання злочинну організацію з метою вчинення особливо тяжких злочинів, після чого у період з початку 2020 року по 29.06.2021, займались протиправною діяльністю, яка полягала у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено карфентаніл та наркотичних засобів, обіг яких обмежено метадон, в особливо великих розмірах на територіїм. Львова та Львівської області.

За результатами слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є фактичним співорганізатором і керівником злочинної організації, спільно із ОСОБА_6 здійснював розподіл функцій і обов`язків між іншими учасниками об`єднання, а також координував їх діяльність шляхом надання відповідних вказівок і доручень для досягнення усім відомого злочинного плану направленого на збагачення, шляхом зайняття незаконною діяльністю у сфері обігу наркотичних засобів.

За процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора 29.06.2021 діяльність членів злочинного об`єднання була припинена співробітниками Національної поліції України.

29.06.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В цей же день, ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 276278 КПК України повідомлено про підозру в організації незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також в незаконному збуті наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, в складі злочинної організації, тобто у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
30.06.2021 до ОСОБА_4 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.08.2021.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції 2001 року), за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
На даний час, вжитими заходами встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває 1/1 частка власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 266921753.
В судове засідання слідчий не з`явився та надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Особа-володілець майна судове засідання не викликалася з огляду на те, що майно, зазначене в клопотанні не є тимчасово вилученим та у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя вирішив провести розгляд клопотання за відсутності власника майна.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Так, Головним слідчим управлінням НП України розслідується кримінальне провадження № 0000014 відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.01.2020 за фактом незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів у великих розмірах, вчинене злочинною організацією за ч.1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
29.06.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В цей же день, ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 276278 КПК України повідомлено про підозру в організації незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також в незаконному збуті наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, в складі злочинної організації, тобто у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
30.06.2021 до ОСОБА_4 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.08.2021.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність обґрунтованості висунутої ОСОБА_4 підозри.

Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 170 КПК для реалізації вищенаведеної мети арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може застосувати покарання у виді конфіскації майна.

Так, у силу санкції ч. 3 ст.307 КК України, за якою ОСОБА_4 оголошено підозру, суд у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, може застосувати у вигляді додаткового покарання конфіскацію майна.

Крім того, ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на рухоме чи нерухоме майно з метою заборони розпоряджатися ним у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до передачі такого майна.

Вирішуючи питання про задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя враховує, в тому числі, п.3 ч.2 ст.173 КПК України щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, з огляду на те, що арешт накладається з метою конфіскації майна як виду покарання, а також враховано правову підставу для арешту майна (п.1 ч.2 ст.173 КПК України), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5 ч.2 ст.173 КПК України) та наслідки арешту майна для підозрюваного ОСОБА_22 (п.6 ч.2 ст.173 КПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку слідчого судді, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих правопорушень за викладених у клопотанні обставин, на час звернення до суду із даним клопотанням, є обґрунтованою.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

Матеріалами клопотання доведено, що на 1/1 частку власності домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого у повному обсязі.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за підозрою у вчиненні якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для застосування ініційованого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права на його відчуження, а саме на 1/1 частку власності домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1