Номер провадження: 11-кп/813/1536/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Суворовського райсуду м. Одеси від 03.12.2020 про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України по кримінальному провадженню №0002513 від 25.08.2020

установив:

Ухвалою Суворовського райсуду м. Одеси від 03.12.2020 ОСОБА_7 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України по кримінальному провадженню №0002513 від 25.08.2020 у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито.
Згодом, 04.05.2021 захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Суворовського райсуду м. Одеси від 03.12.2020 та призначити новий розгляд клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у суді 1-ої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.
Окрім того, в цей же день захисником ОСОБА_8 подане клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення, обґрунтовуючи яке, полається на такі обставини:
- у судовому засіданні суду 1-ої інстанції 03.12.2020 було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали, повний текст ухвали ОСОБА_7 не отримував до 27.04.2021, коли його захисник ознайомилась з матеріалами провадження;
- відсутність повного тексту судового рішення спричиняє необізнаність про обставини, які суд визнав установленими із посиланням на докази, а також мотиви, з яких суд виходив під час постановлення такого рішення, що унеможливлювало подачу апеляційної скарги у передбачений КПК України строк.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 , які підтримали доводи клопотання, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції подається протягом 7 днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.
Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Як вбачається з матеріалів провадженнясправи, а саме з журналу судового засідання від 03.12.2020 (а.с.20), судове засідання було проведено у встановленому законом порядку із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу, за участю всіх учасників процесу (прокурора, обвинуваченого та потерпілої) та вступна і резолютивна частини ухвали слідчого судді була оголошена в той самий день, коли було проведено судове засідання, підтвердженням чого є наявність диску звукозапису.

В судовому засіданні суду 1-ої інстанції, були присутні прокурор ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_9 .

Відповідно до наданого захисником ОСОБА_8 ордеру від 04.05.2021, він виданий на підставі договору №1-02/21 про надання правової допомоги, укладеного 04.02.2021 із обвинуваченим ОСОБА_12 .

При цьому, апеляційний суд враховує те, що при розгляді клопотання прокурора ОСОБА_11 в суді 1-ої інстанції захисник ОСОБА_8 не була присутньою.

Разом з тим, в межах семиденного строку на оскарження ухвали суду, учасниками кримінального провадження були зазначені вище особи, які апеляційні скарги в даний час не подавали.

Крім того, згідно журналу судового засідання, після виходу із нарадчої кімнати, головуючим суддею роз`яснено порядок та строки апеляційного оскарження ухвали суду (а.с. 21).
Відповідно до ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Окрім того, п. 1 ч. 1 ст. 395 КПК України передбачено, апеляційна скарга на судові рішення ухвалені судом першої інстанції подається через суд, який ухвалив судове рішення.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Натомість, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_8 звернулась лише 04.05.2021, адресувавши його не до суду 1-ої інстанції, як це передбачено вимогами п.1 ч.1 ст. 395 КПК України, а безпосередньо до апеляційного суду.
Апеляційний суд зауважує, що клопотання захисника про поновлення строку, окрім посилання на те, що обвинувачений не був присутнім при оголошенні повного тексту ухвали, не містить будь-яких обґрунтувань причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Щодо доводів клопотання про те, що відсутність повного тексту судового рішення спричиняє необізнаність про обставини, які суд визнав установленими із посиланням на докази, а також мотиви, з яких суд виходив під час постановлення такого рішення, що унеможливлювало подачу апеляційної скарги у передбачений КПК України строк, апеляційний суд вважає їх голослівними з огляду на таке.
Так, договір про надання правової допомоги укладений ОСОБА_7 із адвокатом ОСОБА_8 згідно відомостей, зазначених в ордері 04.02.2021 (а.с. 51).
Натомість, згідно реєстру судових рішень, оскаржувана ухвала надіслана судом 1-ої інстанції до реєстру 11.12.2021 та оприлюднена 14.12.2021.
Таким чином, у сторони захисту було достатньо часу ознайомитись із мотивами прийнятого судом 1-ої інстанції рішення.
При цьому, апеляційну скаргу захисник поштою подала лише 04.05.2021, тобто значно поза межами встановленого законом семиденного строку на апеляційне оскарження ухвали суду.
Інших переконливих доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду захисник та обвинувачений апеляційному суду не надали.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, згідно журналу судового засідання від 03.12.2020, при проголошенні вступної та резолютивної частини ухвали, суддею було повідомлено про дату та час оголошення повного тексту ухвали, на підставі чого обвинувачений ОСОБА_7 , знаючи про постановлене відносно нього рішення, мав достатньо часу звернутись до суду 1-ої інстанції із заявою про його отримання та подачі апеляційної скарги в передбачені законом процесуальні строки.

Відтак, на думку колегії суддів, звертаючись з апеляційною скаргою, а також клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Суворовського райсуду м. Одеси від 03.12.2020 захисник ОСОБА_8 не надала переконливих доказів про наявність у неї об`єктивних перешкод у реалізації свого права на оскарження ухвали суду в установлений законом строк.

Відповідно до п. 2 постанови Верховного Суду України по справі №5-103 кс-15 від 01.10.2015, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 24, 113, 117, 393, 395, 399, 401, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Суворовського райсуду м. Одеси від 03.12.2020 - залишити без задоволення
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвали Суворовського райсуду м. Одеси від 03.12.2020, якою ОСОБА_13 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою -повернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4