Справа № 740/877/21
Провадження № 1-кс/740/181/21
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

19 лютого 2021 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду

Чернігівської області Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А.М.,

слідчого Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Постола В.М.

власника майна ОСОБА_1 ,

представника власника майна адвоката Царенка А.А.,

розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні - т.в.о. слідчого Ніжинського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області Висовень Н.В., погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - начальником Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури Пасікою В.М., заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 08.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий у кримінальному провадженні - т.в.о. слідчого Ніжинського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області Висовень Н.В. за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - начальником Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури Пасікою В.М., звернулася з клопотанням про накладення арешту на майно, яке обґрунтовує тим, що 08.02.2021 близько 13 год невідома особа жіночої статі, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , представившись представником страхової компанії громадянці ОСОБА_2 , шляхом обману заволоділа її грошовими коштами в сумі 2 000 грн, а після того, як ця особа пішла з будинку ОСОБА_2 , виявила факт викрадення з будинку грошових коштів в сумі 1 700 грн.

Допитана потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що жінка, яка була в її будинку та шляхом обману заволоділа її грошовими коштами, була вдягнена в білий пуховик та пухову хустку, купюри які забрала ця жінка були номіналом по 50 грн, одна з купюр була порвана. Також за фотознімками ОСОБА_2 впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка шляхом обману заволоділа її грошовими коштами.

В ході досудового розслідування допитаний в якості свідка ОСОБА_4 показав, що 04.02.2021 близько 14 год 00 хв біля господарства потерпілої ОСОБА_2 бачив невідомого йому чоловіка, якого може опізнати за зовнішнім виглядом, а саме ромської національності, повноватої зовнішності, коренастий, зросту 160 165 см, віком 35-40 років, обличчя кругле із волосяним покривом у вигляді вусів та бороди, ніс прямий, чорні брови, очі глибоко посаджені, губи великі та пухкі, шкіра обличчя смуглява, одягнений у темну куртку та темні брюки чи був на голові, який головний убір не може пригадати та трьох жінок, які стояли поряд з автомобілем сірого кольору марки 21703 з номерами НОМЕР_1 .

08.02.2021 проведеним впізнанням за фотознімками, свідок ОСОБА_4 опізнав громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , якого бачив неподалік господарства потерпілої ОСОБА_2 .

Слідчий у провадженні звернулася до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку в житлі та інших володіннях ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 та у автомобілі марки ВАЗ 21703, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає по АДРЕСА_3 , а фактичним користувачем є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 після проведення обшуку житла та іншого володіння за місцем його проживання повідомив, що автомобіль марки ВАЗ 21703, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 продав невідомій особі, анкетні дані якої не повідомив, як і не повідомив як можна зв`язатися із цією особою, документи, ключі та старховий поліс зі слів ОСОБА_5 він передав невідомому чоловіку.

До СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт т.в.о. заступника ВКП Ніжинського РВП Андрія Авраменка про те, що в ході оперативного супроводження кримінального провадження було встановлено, що автомобіль марки ВАЗ 21703, реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_5 , знаходиться на тимчасовій стоянці по вул. Незалежності, 12 в м. Ніжині Чернігівської області, тому в ході проведення огляду місця події цей автомобіль було вилучено та направлено на тимчасову стоянку транспортних засобів Ніжинського РВП за адресою : Чернігівська область, м.Ніжин, вул. Московська, 22 для проведення обшуку за ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду.

Постановою слідчого від 15.02.2021 зазначений автомобіль марки ВАЗ 21703, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

В судовому засіданні слідчий Постол В.М. клопотання підтримав, просив його задовольнити із зазначених в ньому підстав.

Власник автомобіля ОСОБА_1 і його представник - адвокат Царенко А.А. клопотання вважали необгрунтованим. ОСОБА_1 зазначив, що не може відповідати за дії осіб, які користувалися автомобілем до нього. Адвокат Царенко А.А. вказував на недоведеність ризиків, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, зазначав про можливість передання автомобіля на відповідальне зберігання власнику.

Заслухавши слідчого, власника майна і його представника, дослідивши матеріали за клопотанням слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави вважати, що зазначений у клопотанні автомобіль у відповідності до ст. 98 КПК України, відповідає критеріям речових доказів, оскільки фактом свого існування як матеріальний об"єкт містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, автомобіль може містити інші відомості, зокрема сліди рук чи інші сліди людей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для виявлення і фіксації яких можуть проведитися експертні дослідження за вилученим автомобілем.

Однак, слідчий суддя враховує, що згідно із ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Дотримання цієї засади кримінального провадження у даному випадку впливає на дотримання іншої - недоторканності права власності (ст. 16 КПК України), оскільки вже після події кримінальних правопорушень автомобіль, щодо якого є достатні підстави вважати, що на ньому пересувалися правопорушники, придбав ОСОБА_1 , не обізнаний із цими обставинами.

Згідно зі статтею 1 Протоколу N 1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У статті 8 КПК зазначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Отже, у кожній конкретній ситуації слід з"ясовувати чи не порушує обмеження права власності "справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб".

Відповідно до частин 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Оцінюючи потреби досудового розслідування у цьому випадку слідчий суддя враховує, що для проведення необхідних експертних досліджень, у разі наявності для цього підстав, необхідні сліди чи інші відомості, які зберіг на собі автомобіль, і які можуть бути використанні як доказ факту чи обствин, що встановлюються у кримінальному провадженні, сторона обвинувачення не позбавлена можливості вилучити необхідні зразки, сліди чи інші відомості з дотриманням розумних строків вчинення процесуальних дій, які в даному випадку, з урахуванням утримання стороною обвинувачення автомобіля власника, щодо якого відсутні відомості про причетність до неправомірних дій, не можуть бути невиправдано тривалими. Сторона обвинувачення за таких умов не може утримувати майно невизначений час. Наявність власника, який не причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбачає необхідність як умога швидшого проведення процесуальних дій для виявлення і вилучення доказів, що може містити автомобіль.

З доводами слідого про віднесення вказаного автомобіля до речових доказів за критерієм знаряддя кримінального правопорушення слідчий суддя не погоджується, оскільки він не використовувався для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення. Такий підхід до застосування кримінального процесуального закону застосований Верховним Судом у постанові від 02.06.2020 у справі № 748/1457/19.

Відповідно до п.1 ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів, належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно із забороною відчуження, розпорядження майном, але без заборони користування ним власником, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання т.в.о. слідчого Ніжинського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області Висовень Н.В. у кримінальному провадженні від 08 лютого 2021 року №0000098 за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21703, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає по АДРЕСА_3 , та згідно із договором купівлі-продажу №5439 від 12.02.2021, укладеного між ТОВ "ЛОТ" (відповідно до договору комісії із ОСОБА_6 в особі ОСОБА_7 ) та ОСОБА_1 придбаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_4 , із забороною його відчуження та розпорядження, без заборони користування ним, який визнано речовим доказом.

Передати автомобіль марки ВАЗ 21703, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2007 року випуску на відповідальне зберігання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Ніжинським МВ УМВС України в Чернігівській області 30.08.1996.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя І.М. Карпусь