ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/7125/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2460/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2021 року про продовження запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 31 липня 2021 року.
Обґрунтовуючи вказане рішення районний суд зазначив, що оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та вчинив інкримінований злочин під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, а отже ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.
На вищевказану ухвалу суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2021 року скасувати та змінити йому міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не враховано його особистість та наявність соціальних зав`язків, а саме наявність на утриманні неповнолітньої дитини та матері похилого віку.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:
переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;
вчинити інше кримінальне правопорушення .
Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, а саме таємне викрадення майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням до приміщення та враховуючи покарання, яке загрожує ОСОБА_6 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків. Крім того не виключається можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Крім того колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 є неодноразово судимим, вказаний злочин вчинив в період іспитового строку.
Також колегія суддів зазначає, що посилання обвинуваченого на наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини та матері похилого віку суттєво не впливає на продовження йому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вказані підстави були наявні і на період скоєння ним злочину.
Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_6 під вартою суду не надано.
Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2021 року про продовження запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді