Справа № 467/396/21
Провадження № 1-в/467/83/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та державною установою «Арбузинська виправна колонія» № 83 клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, засудженого вироком Приморського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2013 року за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2021 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи його тим, що за період відбування покарання в місцях позбавлення волі він отримав травму спини. Через наявні у нього хвороби та незадовільний стан здоров`я йому не рекомендовано тривале перебування на ногах та зайняття важкою працею. Оскільки він не отримує належного лікування в умовах установи виконання покарань, то просить звільнити від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений своєю поведінкою за весь час відбування покарання довів своє виправлення, оскільки під час відбування покарання у «Одеській установі виконання покарань № 21» залучався до робіт з благоустрою, має бажання працювати, однак не має змоги цього робити через незадовільний стан здоров`я.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання та матеріали особової справи, заслухавши прокурора, засудженого, суд приходить до наступного.
ОСОБА_4 засуджений вироком Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2013 року за ч.1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 18 червня 2013 року по 28 листопада 2013 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
З досліджених матеріалів справи вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 18 червня 2013 року. Під час тримання у державній установі «Одеська установа виконання покарань № 21» до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог встановленого режиму утримання не притягувався, заохочень не мав.
З 13 грудня 2013 року відбував покарання в державній установі «Південна виправна колонія № 51» Одеської області. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав. Три рази заохочувався.
З 10 червня 2019 року відбував покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія (№ 83)». За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.
З 2 липня 2019 року відбував покарання в державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)». За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.
З 5 вересня 2019 року відбував покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія (№ 83)». За період відбування покарання 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за відмову від чергування та зберігання заборонених предметів, заохочень не мав.
З 16 лютого 2021 року відбував покарання в державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)». За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.
З 10 березня 2021 року відбуває покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія (№ 83)».
Згідно характеристики від 12 липня 2017 року під час відбування покарання у державній установі «Південна виправна колонія» № 51» засуджений характеризувався посередньо, був працевлаштований в майстерні установи робітником, до праці відносився сумлінно. Міру покарання вважав занадто суворою, у здійсненому не розкаювався.
Також, відповідно до характеристики, затвердженої 11 січня 2019 року в.о. начальника державної установи начальника арештного дому «Південна виправна колонія» № 51» ОСОБА_5 засуджений зарекомендував себе посередньо, на час підписання характеристики працевлаштований не був.
У відповідності до характеристик засудженого від 10 жовтня 2019 року і 14 квітня 2020 року останній характеризується як такий, що безвідповідально ставиться до виконання передбачених законом вимог персоналу установи через негативне ставлення до відбування покарання, не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу. Бажання працювати не висловлює, на заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагує. Не виконує поставлені завдання із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
Як вбачається із змісту характеристики від 18 травня 2021 року засуджений за період відбування покарання з 10 березня 2021 року в державній установі «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не має. Згідно ч. 1 ст. 118 КВК України засуджений має право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи, але своїм правом не користується. Бажання працювати не висловлює. На заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагує. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, на критику реагує спокійно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою пристосування. При спілкуванні не відвертий. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Недбало ставиться до майна установи і предметів, якими користується у побуті. Догляд за ними не здійснює. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться безвідповідально. Намагається самостійно виконувати роботи з самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Не виконує поставлені завдання із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Залучений до участі в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».
11 січня 2019 року на засідання комісії державної установи «Південна виправна колонія № 51» Одеської області засудженому ОСОБА_4 було відмовлено у направленні матеріалів щодо заміни покарання на більш м`яке, як такого, що не став на шлях виправлення, а 10 жовтня 2019 року на засідання комісії державної установи «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» ОСОБА_4 відмовлено в умовно достроковому звільненні на підставі ст. 81 КК України як такому, що не довів своє виправлення.
За весь період відбування покарання засуджений отримав три заохочення у виді подяки начальника колонії: 29 червня 2016 року, 23 серпня 2017 року та 11 квітня 2019 року.
Також у судовому засіданні встановлено, що під час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений також допустив два порушення вимог встановленого порядку відбування покарання: 23 квітня 2020 року та 28 квітня 2020 року, що потягли за собою накладення дисциплінарних стягнень. Допущені порушення виражалися у відмові від чергування згідно графіку та зберіганні забороненого предмету, яке є злісним у відповідності до вимог ст. 133 КВК України.
На даний час вказані стягнення погашені. Однак їх наявність свідчить про його неналежну поведінку за час відбування покарання.
Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України злочин, за вчинення якого відбуває покарання засуджений, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Засуджений відбув 3/4 частини строку покарання, призначеного судом.
У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно п.3 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано якщо засуджений за умисний особливо тяжкий злочин відбув не менше трьох чвертей строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.
У відповідності до медичного висновку від 16 квітня 2020 року, наявного в матеріалах особової справи засудженого (а.с. 139) засудженому виставлено діагноз «Вертеброгенна хронічна люмбаргія з м`язово-тонічними, різними больовими проявами».
Доводи засудженого щодо неможливості працювати суд вважає безпідставними, оскільки стан здоров`я засудженого, за поясненнями лікаря медичної частини ОСОБА_6 , допитаного в судовому засіданні, дозволяє його залучення до легкої праці.
За такого, суд вважає, що наявний у засудженого діагноз не може сприйматись судом як такий, що взагалі перешкоджає йому працювати.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2020 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09 червня 2020 року вказана ухвала суду першої інстанції залишена без змін.

Разом з тим, після прийняття судом рішення про відмову у умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування покарання поведінка та ставлення до праці у засудженого не змінилося, а навпаки, погіршилось, так як останній у 2020 році був притягнутий до відповідальності за порушення режиму відбування покарання, а т.ч. за порушення, яке у відповідності до ст. 133 КВК України є злісним.

На підставі викладеного, з урахуванням посередніх характеристик на засудженого протягом всього періоду відбування покарання, наявності у нього трьох заохочень та двох стягнень, накладених протягом останнього року відбуття покарання, неприйняття ним взагалі ніякої участі у роботах з благоустрою з 2019 року, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому вважає за можливе прийняти рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.
Повний текст ухвали проголошений 25 травня 2021 року о 8 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1