ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1041/21 Справа № 932/4806/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем в ТОВ «Агросс», неодруженого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 від 15.06.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ..
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 , з-під варти в залі суду.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки:
- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого, в період з 22 години 00 хвилин вечора до 06 години 00 хвилин ранку наступного дня,
- з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;
- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та/або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд за межі території України;
- не спілкуватись із свідками, потерпілими, іншими підозрюваними по даному кримінальному провадженню, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановлено в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 серпня 2021 року включно.
Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя зазначив, що в судовому засіданні прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, має постійне місце проживання, працевлаштований, раніше не судимий, готовий співпрацювати зі слідством та сприяти у викритті замовників. Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що запобігти заявленим ризикам, а саме ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби та покладення на ОСОБА_7 обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за поведінкою підозрюваного під час строку дії запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційні скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою обрати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки підозра є необґрунтована.
Вказує, що слідчим суддею в повній мірі не врахована наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу - при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не враховано, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, а санкція ч.2 ст. 15 ч.2 ст.28 ч.2 ст. 194 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.
На думку прокурора є достатні підстави вважати, що враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_7 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення та з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від досудового розслідування та суду, враховуючи, що Дніпропетровська область значно наближена до кордонів територія яких, визначена статусом тимчасово окупованою територію, останній може покинути території Дніпропетровської області та України. Окрім цього, на теперішній час встановлюються всі учасники вчиненого злочину, та перевіряється причетність ОСОБА_7 до вчинення іншого аналогічного злочину, та є всі підстави вважати, що залишаючись на свободі ОСОБА_7 своїми діями буде всіляко заважати проведенню досудового розслідування та встановленню істини у кримінальному провадженню.
Вважає, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується: вивчаючи особу підозрюваного ОСОБА_7 встановлено, що схильний до вчинення кримінальних правопорушень, тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може вчинити інші, в тому числі корисливі, злочини, а тому існує необхідність запобігання ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення

Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_7 , та його адвокат ОСОБА_8 , кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення слідчого судді залишити без змін.
Прокурор в апеляційному суді підтримала вимоги апеляційної скарги, та просила її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 від 15.06.2021 року.
Як вбачається з наявних матеріалів, 15 червня 2021 року, в період з 21.00 год. по 22.10 год., ОСОБА_11 , спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , перебували неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у останніх виник умисел на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.
В подальшому, прибувши за вищевказаною адресою на автомобілі ВАЗ 21083 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , приблизно о 22.00 год., побачили магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на першому поверсі, що на праві власності належить ОСОБА_13 , та з мотивів, які на даний час встановлюються, виник злочинний умисел на знищення вищевказаного приміщення магазину шляхом підпалу.
ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , узгодили злочинний план та методи його реалізації, які виразились у першочерговій необхідності підготування легкозаймистої паливно-мастильної речовини, необхідної для досягнення мети, після чого діючи у якості співвиконавців перейшли до реалізації злочинного умислу.
ОСОБА_11 , спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , будучи співвиконавцями вчинення кримінального правопорушення, згідно з розробленим планом та відведеним їм ролям, знайшли скляну ємність з позначенням «SHAKE», після чого у невстановлене досудовим розслідуванням місце, де за невстановлених слідством обставин наповнили вищевказану ємність легкозаймистою речовиною та за допомогою тканини синього кольору, яка була призначена для запалу суміші помістили її у горло пляшки, тим самим створили саморобний вибуховий пристрій на основі легкозаймистої суміші.
В подальшому, 15 червня 2021 року, приблизно о 22:00 год., ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повернулися до буд. АДРЕСА_2 , в якому знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », згідно з розробленим планом один із виконавців відкрив заздалегідь заготовлену скляну ємність з позначенням «SHAKE», всередині якої була легкозаймиста речовина та з метою розпалу суміші, підпалили шматок тканини та кинули у скляний фасад магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_2 .
В подальшому, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вважаючи, що вчинили усі дії, необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки скло фасаду не розбилось до кінця та горюча суміш не потрапила до приміщення магазину та у зв`язку зі спричиненим шумом, дії ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 були помічені співробітниками поліції, які в подальшому їх затримали.
Зазначено, що ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел, спрямований на носіння, придбання, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, у не встановлений в ході досудового розслідування час та місці, у не встановленої особи, розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної; зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 292), придбав корпус гранати Ф-1, яка відносяться до категорії вибухових речовин, виготовлена промисловим способом, після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, став пересуватись на автомобілі марки ВАЗ 21083, д.н.з НОМЕР_1 вулицями міста Дніпра, тим самим почав зберігати не маючи відповідного передбаченого законом дозволу.
В подальшому, 15.06.2021 року, близько 22:40 години, перебуваючи біля будинку №15А по вул. Щепкіна, ОСОБА_7 був затриманий співробітниками ВКП Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, та останнього було виявлено та вилучено корпус гранати Ф-1, яка відносяться до категорії вибухових речовин, виготовлена промисловим способом, яку ОСОБА_7 зберігав при собі в лівому кармані одягнутих на нього шортів.
16.06.2021 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Цього ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.
17.06.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.
Оскаржуваною ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.
Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Тримання під вартою, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухані думки прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що сторона обвинувачення не змогла довести виняткові обставини, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доцільно застосувати до підозрюваного наступний за суворістю запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту в певний період часу, який є співмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та його наслідками.
Колегія судді зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи прокурора про те, що слідчий суддя необґрунтовано зробив висновки щодо ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо ненадання належної оцінки даним про особу підозрюваного, то, на думку колегії суддів, вони є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належно дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Наявність даних, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 те, що він є особою молодого віку, має постійне місце проживання, працевлаштований, раніше не судимий, готовий співпрацювати зі слідством та сприяти у викритті замовників, були відомі суду першої інстанції та ці дані, в сукупності з іншими, були досліджені слідчим суддею та їм була надана належна оцінка.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає.
Порушень процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в ході апеляційного розгляду,- не встановлено.
Тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора про скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає, адже ухвала суду першої інстанції,- є законною.
Керуючись ст.ст. 303, 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4