Справа № 307/257/21
Провадження №1-кс/307/340/21
У Х В А Л А

про повернення клопотання

16 квітня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Тяівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и л а:

Старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 16 квітня 2021 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим із прокурором Тячівської окружної прокуратури, про арешт майна, а саме про накладення арешту на автомобіль марки «Wolkswagen Transporter», 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за директором ТзОВ «Ясенбуд» ОСОБА_4 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень та забезпечення майбутнього цивільного позову, шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу та розпорядження ним.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що 08 квітня 2021 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України.

15 квітня 2021 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 08 квітня 2021 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, згідно положень п. 4) ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Згідно ч. ч. 6, 8, 10, 11 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно інформації, отриманої з ТСЦ МВС №2143 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області, за директором ТзОВ «Ясенбуд» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , зареєстрований транспортний засіб марки «WolkswagenTransporter», 2002 року випуску, VIN НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 .

У відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи №236/21 від 16.03.2021, загальна сума збитків, що заподіяно охоронюваним законом інтересам становить 118 203,00 грн., тому з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

Під час розгляду клопотання старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо накладення арешту.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшла висновку про повернення вказаного клопотання про арешт майна виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 4) ч. 2 цієї статті КПК України арешт майна допускається серед іншого з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Згідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

У вказаному клопотанні слідчий зазначає, що у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи №236/21 від 16.03.2021, загальна сума збитків, що заподіяно охоронюваним законом інтересам становить 118 203,00 грн., тому з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , однак, в матеріалах клопотання відсутній цивільний позов.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні. Ураховуючи наведене, вказане клопотання про накладення арешту на майно необхідно повернути прокурору з метою усунення його недоліків, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:
Клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години, для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 19 квітня 2021 року о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1