Справа № 932/5161/21
Провадження №1-кс/932/2752/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровскього РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград Волинський Житомирської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працевлаштованого в КП «Муніципальна Варта» ДМР, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
04 липня 2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, погоджене із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , відповідно до якого слідчий СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що 02 липня 2021 року приблизно о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , знаходились у громадському місці на перехресті вул. Ю. Савченка та пр. Пушкіна в м. Дніпро, де в цей час знаходились громадяни ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 . У цей час у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , раптово виник умисел на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, пов`язаному з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Так, ОСОБА_10 , реалізуючи свій умисел на хуліганство, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, безпричинно почали наносити удари в область голови ОСОБА_14 , кількість, яких невстановлена в ході досудового розслідування. Під час побиття громадянина ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , були помічені ОСОБА_13 , який підійшовши до них, намагався припинити вищевказані хуліганські дії, просив останніх припинити їх, при цьому намагався знімати протиправні дії останніх. В цей час ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , побачивши що ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 , грубо порушують громадський порядок, реалізуючи раптово виниклий умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, усвідомлюючи що спільними діями з ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 , вчиняють злочин групою осіб, вчинили опір ОСОБА_13 , який намагався припинити хуліганські дії ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 , а саме безпідставно почали наносити, удари ногами та руками по тулубу ОСОБА_13 .

В результаті хуліганських дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які тривали не менш 15 хвилин, було грубо порушено громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язаному з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії громадянину ОСОБА_14 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді ЗУМТ СГН, та забою м`яких тканин шиї, а громадянину ОСОБА_13 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови. ЗТТК, забою грудної клітини.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 3 ст. 296 КК України.

02.07.2021 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03 липня 2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 3 ст. 296 КК України.

Посилаючись на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає, що є потреба в застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати приміщення цілодобово, оскільки підозрюваний вчинив злочин, за який можливе максимальне покарання до 5 років позбавлення волі, і матеріали клопотання містять вагомі докази про вчинення останнім цього кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, додатково пославшись на обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків. Просив клопотання задовольнити.

Захисники підозрюваного проти клопотання заперечували повністю. Вказали, що підозра необґрунтована, оскільки не підтверджується належними доказами. Свідки є працівниками поліції. Час затримання підозрюваного не співпадає із часом події злочину. Ризики є недоведеними. У зв`язку із цим просять відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний повідомив, що не визнає підозру. На місці злочину його не було, він хуліганських дій не вчиняв та нікого не бив. Суть та зміст підозри розуміє. Підтримує позицію своїх захисників та просить слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання повністю.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000659 від 02.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 02.07.2021 року приблизно о 21 год. 20 хв. на території м. Дніпра група невстановлених осіб вчинили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, внаслідок чого громадянам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спричинені тілесні ушкодження. Також встановлено, що до вчинення цього злочину може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя враховує, що матеріалами кримінального провадження повністю підтверджується бачення можливості того, що ОСОБА_6 міг вчинити вказане кримінальне правопорушення.

Так, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 03.07.2021 року підтверджено, що останній виконував професійні обов`язки 02.07.2021 р. приблизно о 21 год. 30 хв. на перехресті проспекту Пушкіна та вул. Ю. Савченка в м. Дніпрі, а саме знімав на відео масові заворушення, які відбуваються з приводу знесення біл-бордів. У цей час до нього підбігли раніше невідомі особи та почали наносити йому удари в голову та обличчя, тулуб. Внаслідок завданих ударів ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження.

Допитана свідок ОСОБА_15 , яка є колегою ОСОБА_13 , повідомила, що вона також перебувала разом з ним на місці події, і вони разом знімали відео для сюжету. ОСОБА_15 бачила як кілька чоловіків повалили оператора ОСОБА_13 на землю і почали бити його. Вона намагались їх зупинити, але її ніхто не слухав.

Допитаний свідок ОСОБА_16 вказав, що виконував обов`язки із патрулювання прилеглої території та прибув на виклик о 21 год. 00 хв. на місце, де відбувались масові заворушення. Перебуваючи на місці події ОСОБА_16 побачив, що відбувається конфлікт між представниками муніципальної гвардії та невідомим чоловіком з відеокамерою та жінкою. При цьому три раніше невідомих чоловіка біжуть у бік ОСОБА_13 та ОСОБА_15 і наздоганяють їх. Жінка кликала на допомогу та повідомила працівникам поліції, що вищевказані особи наносять їм удари. В подальшому поліція затримала цих осіб. Ними виявились ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та

Аналогічні показання надали свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту, що всі свідки є працівниками поліції, а отже можуть бути упередженими та їх покази не можна брати до уваги. Так, незважаючи на те, що свідки є дійсно працівниками поліції, вони попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Крім того, всі свідки надали аналогічні пояснення, що узгоджуються із матеріалами клопотання, поясненнями потерпілого та ОСОБА_15 . Суд критично відноситься до позиції захисників, що всі свідки обмовлюють ОСОБА_6 , оскільки така ймовірність є низькою і не доведена жодним доказом сторони захисту. Не приймати до уваги протоколи допиту свідків, в контексті перевірки обґрунтованості підозри, суд не має підстав.

Посилання сторони захисту на те, що хуліганські дії мали місце о 21 год. 00 хв., а фактично затримання згідно протоколу затримання відбулось раніше, тобто на час події підозрюваний вже був затриманий, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки хуліганські дії мали певну тривалість у часі, проте згідно протоколу допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 подія мала місце о 21 год. 00 хв., а час фактичного затримання підозрюваного також о 21 год. 00 хв., проте ці часові рамки вказані приблизно, що не може свідчити про те, що підозрюваний не міг вчиняти ці дії.

Слідчий суддя визнає, що підозрюваний перебував на місці події та міг бути причетним до вказаного кримінального правопорушення, про що свідчать матеріали клопотання, і це може свідчити про обґрунтованість підозри.

Твердження підозрюваного і захисників, що під час хуліганських дій опору ніхто не чинив, тому відсутня кваліфікація за ч. 3 ст. 296 КК України, не береться до уваги, оскільки з пояснень ОСОБА_15 вбачається, що вона намагались зупинити хуліганські дії та зупинити цих чоловіків, але її ніхто не слухав. При цьому опір за ч. 3 ст. 296 КК України може полягати у вчиненні дій іншими громадянами, що направлені на припинення хуліганських дій. Твердження, що ОСОБА_6 не знайомий з цими особами та раніше нікого з них не бачив, не свідчить про непричетність до події, оскільки умисел у них виник раптово, і в побитті брали участь кілька осіб, які могли бути малознайомими особами.

Інші доводи сторони захисту не спростовують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 та не свідчать про його повну непричетність до події.

Слідчий суддя вказує, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Про це йдеться у Рішенні ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28.10.94 р.; «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90 р.; «Ердагоз проти Туреччини» від 21.10.2008 р.

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу (Рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.94 р.).

Тому вдаватись до детальної оцінки доказів, надавати перевагу тому чи іншому доказу, співставляти їх, на цьому етапі слідчий суддя не може, оскільки це завдання інших стадій кримінального провадження, зокрема, судового розгляду.

Крім вищевказаних даних, підозра обґрунтовується іншими доказами, які додані до клопотання, зокрема, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ; довідкою виданою КНП «МКЛ № 16» відповідно якої у ОСОБА_13 , виявлено забій м`яких тканей голови, ЗТТК, забій грудної клітини справа; довідкою МОЗ України ДОЗО КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечнікова» відповідно якої у ОСОБА_14 , виявлено ЗУМТ, СГН, забій м`яких тканин шиї.

У Рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» (п. 175) Європейський суд з прав людини вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що слідством зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 . Наведені докази можуть свідчити про те, що ОСОБА_6 міг вчинити цей злочин, і це уявлення може сформуватись навіть у сторонньої незацікавленої особи.

З урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

З приводу наявних ризиків слідчий суддя вважає, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, а також можливості впливу підозрюваним на потерпілого та свідків.

Так, підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, яке є злочином і відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів. Проте сама по собі тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання винуватості ОСОБА_6 не може бути основною підставою для застосування більш жорсткого запобіжного заходу або виправдовувати тривалість його дії, проте береться слідчим суддею до уваги, оскільки усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання та наявність вагомих доказів, може свідчити про існування ризику його переховування від слідства. Отже, цей ризик вважається доведеним.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК свідчить те, що потерпілий та свідки надали важливі свідчення у даному кримінальному провадженні, і ці відомості є основною доказовою базою, тому підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно вливати на свідків та потерпілого. При цьому слідчий суддя враховує, що серед свідків є не тільки працівники поліції, а й цивільні особи, потерпілий. Ураховуючи обставини кримінального правопорушення та наявні докази, слідчий суддя вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби . Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Для запобігання вищевказаним ризикам приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишення приміщення цілодобово, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його вік, наявність постійного місця проживання. Однак підозрюваний не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зав`язків саме у місці проживання, тому враховуючи доведеність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України вважаю, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню доведеним ризикам. Доцільність застосування домашнього арешту із забороною залишати приміщення цілодобово обґрунтовується відсутністю міцних соціальних зв`язків у підозрюваного та необхідності унеможливити незаконний вплив на свідків, потерпілих.

Слідчий суддя розглянув можливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів, проте враховуючи особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено і доведено прокурором, що існує ймовірність незаконного впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, тому здійснюючи судовий контроль за дотримання права та інтересів всіх учасників провадження слідчий суддя, у відповідності до змісту ст. 194 КПК України, вважає можливим додатково покласти на підозрюваного обов`язок утриматись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню, окрім випадків проведення необхідних слідчих дій.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

З урахуванням викладеного, клопотання слідчого, яке погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 181, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровскього РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб.

Для виконання застосованого запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання по виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: не залишати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну місця свого проживання; прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та/або суду; утриматися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню, окрім випадків проведення необхідних слідчих дій.

Для виконання застосованого запобіжного заходу підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу слідчого судді направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого, який здійснює досудове розслідування.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Дата закінчення дії ухвали 30.08.2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя І.А. Кондрашов