Провадження № 1-кп/592/253/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0003122, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2020, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній, уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, унікальний номер запису в Єдиному демографічному реєстрі 9158, раніше судимого:

17.08.2020 вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -1700 грн., штраф сплачено 16.10.2020,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 222 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Окружної прокуратури міста Суми Сумської області ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
01.12.2020 близько 21 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового слідства встановити не вдалося, перебуваючи біля головного входу до торгівельного центру «Універмаг Київ», за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна 1, ОСОБА_3 побачив раніше невідомого йому чоловіка, яким виявився ОСОБА_5 , у якого при собі у зовнішній кишені одягнутої на ньому куртки був мобільний телефон «Samsung J600 Galaxy J6 Black». В цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на умисне таємне повторне викрадення чужого майна ОСОБА_5 . Надалі реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та самозбагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_5 , та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в тому числі і потерпілий ОСОБА_5 , відволікаючи його увагу, ОСОБА_3 із зовнішньої верхньої кишені куртки, яка знаходилась на потерпілому, таємно викрав мобільний телефону «Samsung J600 Galaxy J6 Black» з карткою пам`яті «Samsung» типу «micro SDHC» об`ємом пам`яті 32 GB, яка знаходилась в телефоні, вартість яких відповідно до висновку судового експерта від 07.12.2020 № СЕ-19/119-20/14885- ТВ, складає 2233 (дві тисячі двісті тридцять три) та 152 (сто п`ятдесят дві) гривні відповідно.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2385 грн.

Крім того, 02.12.2020 ОСОБА_3 , маючи умисел, що виражався у його активній поведінці спрямованій на отримання фінансового кредиту під заставу майна. Знаходячись у приміщенні Сумського відділення Повного Товариства «Ломбард «Свіжа копійка», за адресою: м. Суми, вул. Іллінська 7, маючи при собі мобільний телефон «Samsung J600 Galaxy J6 Black» чорного кольору імеі 1: НОМЕР_1 ; імеі 2: НОМЕР_2 », належний ОСОБА_5 , тобто усвідомлюючи, що вказаний мобільний телефон не є його приватною власністю, а перебуває у власності іншої особи, з метою отримання кредиту під заставу вказаного мобільного телефону, звернувся до кредитора ПТ «Ломбард «Свіжа Копійка».

Перед отриманням кредиту ОСОБА_3 , ознайомившись із умовами договорів про надання фінансового кредиту та закладу майка до ломбарду № 725-20010783 від 02.12.2020, зі специфікаціями, викладеними на аркуші паперу формату А5, являючись позичальником (заставодавцем) за умовами договору, усвідомлюючи та розуміючи, що відповідно до:

пункту 2 специфікацій сторонами є кредитодавець (заставодержатель) ПТ Ломбард «Свіжа копійка» від імені якого виступає «Сумське відділення Повного товариства «Ломбард «Свіжа копійка» (№42)», розташоване: м.Суми, вул. Іллінська 7, в особі ОСОБА_6 ;

пункту 3 специфікацій, позичальник/заставодавець - ОСОБА_3 , який надав паспорт громадянина України за № НОМЕР_3 , виданий 02.12.2019, орган видачі 5930;

пункту 5 специфікацій, предметом застави є мобільний телефон «Samsung J600 Galaxy J6 Black» чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 », які насправді не належать йому на праві приватної власності, а перебувають у власності іншої особи;

пункту 7 специфікацій, сума кредиту становить 1300 грн.;

пункту 10 Специфікації «дана Специфікація є невід`ємною частиною Договору 1,2. Підписання Специфікації засвідчує фактичне укладання Договору 1,2»;

пункту 2.1 Договору 2 заставодавець заявляє, що «Предмет є його особистою приватною власністю, при цьому право власності на Предмет набуто заставодавцем правомірно, Предмет нікому іншому не належить та не відчужений під забороною (арештом), заставою, в тому числі податковою, а також у власності, а також у власності інших осіб не перебуває, в найм, позичку не переданий, судового спору щодо Предмету, а також прав третіх осіб не має, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не внесено»;

пункту 2.2 Договору 2 «Позичальник/заставодавець також повідомлений про кримінальну відповідальність за шахрайство з фінансовими ресурсами (ст. 222 КК України), зокрема за надання недостовірної інформації з метою одержання фінансового кредиту своїм підписом засвідчив фактичне укладання Договорів 1,2.

Тим самим, з метою отримання кредиту заявив кредитору ПТ "Ломбард "Свіжа Копійка", що не належний йому на праві власності мобільний телефон «Samsung J600 Galaxy J6 Black» чорного кольору імеі 1: НОМЕР_1 ; імеі 2: НОМЕР_2 », є його особистою приватною власністю, при цьому право власності на Предмет набуто ним правомірно, Предмет нікому іншому не належить та не відчужений, у власності інших осіб не перебуває, а також прав третіх осіб не має, тобто надав завідомо неправдиву інформацію кредитору ПТ "Ломбард "Свіжа Копійка" з метою одержання кредиту на суму 1300 грн., за відсутності ознак злочину проти власності.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 222 КК України свою вину за фактичних обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що прокурором зачитано все вірно. В зазначений в обвинувальному акті день та приблизний час побачив чоловіка у нетверезому стані біля універмагу «Київ» у м. Суми, вирішив викрасти його телефон, що таємно й зробив. Наступного дня пішов до ломбарду, розуміючи, що це викрадений телефон, який не є його власністю, зазначивши всупереч цього, що це його власність, заклав цей телефон, отримавши за нього 1300 грн., які витратив не пам`ятає на що.
У вчиненому щиро каявся, жалкував, що вчинив, просив не призначати дуже суворе покарання, має намір після встановлення групи інвалідності, з отриманої пенсії здійснювати відшкодування завданої шкоди потерпілому.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 на суму 2385 грн. визнав у повному обсязі.
Згоден з сумою процесуальних витрат по кримінальному провадженню за проведення товарознавчої експертизи у сумі 490 грн. 35 коп.
Згідно листа № 1738/12 від 07.12.2020 генерального директора ПТ «Ломбард «Свіжа Копійка» ОСОБА_7 телефон «Samsung J600 Galaxy J6 імеі 1: НОМЕР_1 закладався до ломбардного відділення м. Суми, вул. Іллінська, 7 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 02.12.2020, звернено стягнення 04.12.2020.
Враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Таким чином, дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена повторно»;
- за ч. 1 ст. 222 КК України - надання завідомо неправдивої інформації іншим кредиторам з метою одержання кредиту у разі відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності.
Мотиви призначення покарання.
Злочини, передбачені за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 222 КК України, вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії нетяжких злочинів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_3 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має діагностоване захворювання (наслідки перенесеної травми опорно-рухового апарату).

Наведені обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікаря психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, конкретні обставини вчинення злочинів, розмір викраденого майна, також враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, поведінку як під час вчинення злочинів, так і після, а також наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин та приходить до висновку про необхідність призначення йому остаточного покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді арешту у мінімальних межах, встановлених Кримінальним Кодексом України, оскільки вважає, що саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Також судом враховано, що санкція ч. 1 ст. 222 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Проте, вказане додаткове покарання застосовується лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою обвинуваченого або із заняттям ним певною діяльністю. Оскільки такого факту встановлено не було, то з огляду на правозастосовні орієнтири викладені у п.17 Постанови пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» наведене додаткове покарання не повинно застосовуватись до обвинуваченого.
З огляду на конкретні обставини кримінального провадження вчинення злочинів та особу обвинуваченого суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів.
Вирішення цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 цієї статті передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Потерпілим ОСОБА_5 подано цивільний позов, в яких просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь завдані матеріальні збитки на суму 2385 грн. 00 коп., який обвинувачений визнав у повному обсязі, вказуючи, що готовий відшкодувати завдану шкоду потерпілому.
Суд, дослідивши матеріали цивільного позову, кримінального провадження, вважає, що позовні вимоги щодо завданої матеріальної шкоди потерпілому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Згідно ст.ст. 122, 124 КПК України - з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню, на суму 490 грн. 35 коп.
Речовими доказами, суд вважає за необхідне розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
Обвинуваченому запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу, в тому числі за відсутності клопотань сторін стосовно цього питання.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 222 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк три місяці;

- за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту на строк три місяці без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню, на суму 490 (чотириста дев`яносто) грн. 35 коп.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду на суму 2385 (дві тисячі триста вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому, потерпілому, його представнику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1