Справа № 463/3087/21 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір
Провадження № 11-сс/811/397/21 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою з визначенням розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001307 від 25 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вищезазначеною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою становить шістдесят днів з моменту затримання ОСОБА_6 , тобто до 07:00 години 24 травня 2021 року.
Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 45 400 грн.
Зазначено, що у випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок , ОСОБА_6 звільнити з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України, та покладено на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 та іншими учасниками кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2021 року, прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу відповідно до якої просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів. При застосуванні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, враховуючи передбачені ч. 4 ст. 182 КПК України обставини, обрати ОСОБА_6 заставу в розмірі 250 000 грн, що становить 89 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 та іншими учасниками кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Вказує, що, не оспорюючи висновків суду щодо обґрунтованості підозри, яка оголошена ОСОБА_6 , існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає невірним визначення слідчим суддею розміру застави, яка має бути сплачена підозрюваним.
Зокрема, зазначає, що слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з отриманням особистої матеріальної вигоди у сумі 40 800 грн (два епізоди злочинних дій).
Крім того, у клопотанні слідчого вказано, а до матеріалів клопотання додано копії підтверджуючих документів з приводу того, що ОСОБА_6 на праві приватної власності належать: земельна ділянка площею 7,7096 га, кадастровий номер :06:000:0025, реєстраційний номер 258; земельна ділянка площею 0,4208 га, кадастровий номер :07:000:0039, реєстраційний номер 258; земельна ділянка площею 0,08 га, кадастровий номер :04:005:0757, реєстраційний номер 6258.
Також відповідно до реєстраційної картки на ТЗ NZA:100357073 у власності ОСОБА_6 перебувають транспортні засоби марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 ; марки «ПАВАМ 112213С», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі (рами) НОМЕР_4 .
З огляду на наведене, прокурор зазначає, що аналіз ринкової вартості зазначених земельних ділянок та транспортних засобів дозволяє дійти висновку, що реальні доходи ОСОБА_6 значно перевищують офіційно задекларовані, а відтак застава у розмірі 250 000 грн не буде непомірною для підозрюваного.
При цьому вказує, що визначений слідчим суддею розмір застави не здатен забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Оскільки в апеляційній скарзі прокурор не оскаржує обґрунтованість підозри, визначені ризики та обраний судом вид запобіжного заходу, інші учасники кримінального провадження з апеляційними скаргами не зверталися, а тому вказані обставини колегією суддів не перевіряються та, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, оскаржувана ухвала слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги прокурора.

Доводи прокурора щодо необґрунтованості визначення слідчим суддею застави у розмірі 45 400 грн з посиланням на неврахування судом тяжкості інкримінованого підозрюваному правопорушення та його матеріального становища є безпідставним з огляду на таке.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, визначаючи розмір застави, дотримався вказаних норм закону та врахував тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а саме те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який згідно зі ст. 12 КПК України, є тяжким злочином; дані про особу підозрюваного та його матеріальне становище, а тому справедливо і обґрунтовано визначив заставу у розмірі 45 400 грн, що хоч і є мінімальним розміром застави, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, однак достатньою мірою гарантуватиме виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та не є непомірним для підозрюваного, що в повній мірі узгоджується з вимогами зазначених вище норм КПК України.

З огляду на наведене, висновок слідчого судді про те, що саме такий розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, забезпечить запобігання ризикам, визначеним п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів, є обґрунтованим і справедливим.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 45 400 грн, оскільки таке рішення в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження та є достатнім і необхідним для запобігання визначених слідчим суддею ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, за наведених обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи прокурора про те, що оскаржувала ухвала слідчого судді є необґрунтованою, є безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Сама по собі тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та можливого покарання, як про це зазначає прокурор в апеляційній скарзі, не є виключними і достатніми даними для підтвердження збільшення визначеного слідчим суддею розміру застави при вказаних обставинах.

Колегія суддів також бере до уваги те, що при застосуванні до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу, а також розмір такої застави відповідають правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, де вказано, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Доводи прокурора про те, що у наявні у підозрюваного земельні ділянки та транспортні засоби свідчать про те, що його реальні доходи перевищують доходи офіційно задекларовані, носять оціночний характер, матеріалами провадження не підтверджуються, а тому до уваги не беруться.

Покликання апелянта на те, що майновий стан підозрюваного дозволяє сплатити заставу у розмірі 250 000 грн не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Тобто майновий стан є лише одним із факторів, що враховується при визначенні розміру застави та не носить визначального характеру.

З врахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених прокурором в апеляції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами статей 182, 183, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду від 26 березня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3