Справа №463/3087/21
Провадження №1-кс/463/2166/21
У Х В А Л А

29 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

Мобільний телефон марки «xiaomimimax 3», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картами з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

Мобільний телефон марки «Microsoft», ІМЕІ НОМЕР_5 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_6 .

Клопотання мотивує тим, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне провадження № 0001307 від 25.11.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 410 КК України. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зокрема, згідно даних слідства, у командира автомобільного взводу роти матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_7 ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на продаж паливно-мастильних матеріалів, призначених для використання виключно у Збройних силах України.

Так, 25.03.2021, близько 06.55 год., ОСОБА_5 під час зустрічі із ОСОБА_6 біля приміщення Новояворівської міської ради, що за адресою: вул. Шевченка, 2, м. Новояворівськ, Яворівського району Львівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно одержав від ОСОБА_6 пакет, у якому знаходились спеціальні імітаційні засоби, які імітували грошові кошти гривні, а також грошові кошти у сумі 1000 гривень, які були сприйняті ОСОБА_5 як неправомірна вигода в сумі 38000 гривень за передачу останньому паливно-мастильних матеріалів, призначених для використання виключно у Збройних силах України дизельного палива об`ємом 2000 літрів, після чого о 07.03 год. 25.03.2021 ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронних органів поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Степана Бандери, 6 у м. Новояворівськ, Яворівського району Львівської області при спробі втечі з місця отримання неправомірної вигоди.

Згідно оперативної інформації, до вчинення даного злочину можуть бути причетні й інші особи, в тому числі ОСОБА_3 . В ході санкціонованого обшуку за місцем його проживання було виявлено та вилучено згадані вище речі та документи, які мають значення для встановлення істини у справі і тому просить накласти арешт на таке майно.

В судове засідання слідчий, прокурор та представник власника майна не з`явились. Прокурор подав заяву підтримання клопотання та розгляд справи у його відсутності. Представник власника майна причин неявки не повідомив. В силу вимог ч. 1 ст. 172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою слідчого від 25.03.2021 вказане вище майно визнано речовими доказами.

Відповідно до встановлених в ході досудового розслідування обставин, згадане вище майно відповідає ознакам речових доказів, визначеним у статті 98 КПК України, було вилучено безпосередньо після вчинення злочину та зберегло на собі сліди злочину, а відтак може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

З метою унеможливлення його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування, клопотання слідчого слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 9, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0001307 від 25.11.2019 арешт на майно, а саме:

Мобільний телефон марки «xiaomimimax 3», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картами з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

Мобільний телефон марки «Microsoft», ІМЕІ НОМЕР_5 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, після чого про арешт майна слідчий та прокурор зобов`язані повідомити всіх заінтересованих осіб.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1