Провадження №1-кп/127/1084/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 297, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 вересня 2018 року за №0003961 та 19 серпня 2018 року за №0003437,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 297, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, судом на розгляд учасникам судового провадження поставлено питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання заявив клопотання в якому просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивуючи зазначене тим, що остатній обвинувачуються у вчиненні сукупності злочинів в тому числі умисних тяжких злочинів, внаслідок яких загинула людина. На даний час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому запобігти переліченим ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не представляється можливим.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики на які посилається прокурор на даний час відсутні. Крім того, його підзахисний ОСОБА_4 тривалий час знаходиться під вартою, у зв`язку з чим, захисник просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Оскільки, в ОСОБА_4 наявне постійне місце проживання, відомостей і доказів того, що останній буде уникати суду, прокурор не надав. Доказів того, що ОСОБА_4 незаконним чином буде впливати на свідків, потерпілу, експерта та спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, прокурор також не надав. Окрім того, в судовому засіданні допитано потерпілу, свідків та експерта, а тому його підзахисний не може впливати на згаданих осіб, а відтак підстав для продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не має, через що останньому доцільно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_5 .
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
При вирішенні питання про продовження терміну дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Також суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.
Обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, судовий розгляд ще не завершено, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.
При вирішені питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує тяжкість та обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , щодо яких є обґрунтоване органами досудового розслідування обвинувачення, тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення його винуватості у вчиненні злочинів, а тому суд, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого вважає за необхідне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченому процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку.
Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, обставини, за яких обвинувачений вчинив дії, що ставляться йому в провину, а відтак наявний ризик його можливого вчинення інших кримінальних правопорушень.
Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
При цьому суд враховує й позицію ЄСПЛ, зокрема, у справі «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що: «органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

З урахування вищенаведеного, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з метою забезпечення його належної поведінки під час розгляду справи, запобіганню уникнення правосуддя, вчинити інше кримінальне правопорушення, що буде відповідати Закону та ст. 5 Конвенції "Про захист основоположних прав та свобод людини".
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 діб, починаючи з 28.04.2021 року до 26.06.2021 року включно.

Строк дії ухвали суду 60 діб, тобто до 26.06.2021 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: