Справа № 346/1072/21
Провадження № 1-кп/346/404/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі : судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї кримінальне провадження № 0000019 від 12 січня 2021 року про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голосків, Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, громадянина України, судимого 17 жовтня 2017 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст.ст. 289 ч. 2, 121 ч. 2 КК України до чотирьох років чотирьох місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю,

- за ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що завдала значної шкоди потерпілій.

Так, обвинувачений у період часу з 01 березня по 26 грудня 2020 року перебуваючи за місцем проживання потерпілої в АДРЕСА_2 , з метою особистої наживи, керуючись єдиним умислом спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного вільного доступу таємно викрав належні потерпілій грошові кошти в сумі 850 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26 грудня 2020 року становить 24 187, 00 грн., мобільний телефон марки "Blackview A30" вартістю 800, 00 грн., та двадцять ювелірних виробів : дві обручки вагою по 7 грамів кожна, вартістю 6 846, 00 грн. кожна; пару сережок вагою 5 грамів вартістю 4 890, 00 грн.; два кулони вагою 4 грама кожен вартістю 3 912, 00 грн.; один кулон вагою 7 грамів вартістю 6 846, 00 грн; чоловічий браслет вагою 40 грамів вартістю 39 122, 00 грн., чоловічий ланцюжок вагою 7 грамів вартістю 6 846, 00 грн.; дві каблучки вагою 7 грамів кожна вартістю 6 846, 00 грн. кожна; дві каблучки вагою 5 грамів кожна вартістю 4 890, 00 грн. кожна; каблучку вагою 6 грамів вартістю 5 868, 00 грн.; ланцюжок вагою 5 грамів вартістю 4 890, 00 грн.; чоловічу печатку вагою 7 грамів вартістю 6 846, 00 грн.; чотири золоті коронки вагою 2 грами кожна вартістю 7 824, 00 грн.; частину сережки вагою 3 грама вартістю 2 935, 00 грн.

Надалі викраденим розпорядився на власний розсуд чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 156 042, 00 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та дав суду наступні показання. На той час проживав у квартирі потерпілої, оскільки перебував з її донькою у фактичних шлюбних відносинах. За цих обставин мав доступ до всіх кімнат. В якийсь час відчуваючи матеріальні труднощі і скориставшись відсутністю власниці житла, потерпілої у справі, знайшов місце де та зберігала ювелірні прикраси та гроші і вирішив викрасти їх. Крадіжку вчиняв у кілька етапів. Викрадені золоті речі здавав у ломбард. Донька потерпілої про вказане не догадувалася.

У вчиненому щиро розкаюється, просить пробачення у потерпілої. Цивільний позов визнає, запевняє, що у майбутньому заподіяну шкоду відшкодує.

Потерпіла дала показання, що у період часу коли вчинялася крадіжка перебувала на роботі за кордоном. Повернувшись через деякий час побачила, що частина ювелірних прикрас відсутня і запідозрила обвинуваченого. Він зізнався і запевнив, що відшкодує, а тому у поліцію не зверталася. Наявні цінності заховала у інше місце і знову поїхала за кордон, а коли повернулася побачила відсутність і цього майна.

Просить стягнути із обвинуваченого заподіяну майнову та моральну шкоду, з приводу чого подала цивільний позов.

При призначенні покарання винуватій особі покладається на позицію суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз"яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином в судовому засіданні знайшла підтвердження винуватість обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України як таємному викраденні чужого майна (крадіжці), що завдала значної шкоди потерпілій.

Відповідно до ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про його особу.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченому суд вважає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а тому рахує доцільним обрати йому покарання визначене законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній та юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до вимог пункту 9 зазначеної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом враховується, що внаслідок вчинення злочину потерпілій було спричинено моральну шкоду, яка виразилась в моральних стражданнях та переживаннях за фактом викрадення та неповернення належного їй майна.
Враховуючи конкретні обставини вчиненого злочину, характер дій обвинуваченого, оцінюючи обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, які понесла потерпіла, втративши належне їй майно, вимушених додаткових витрат, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що потерпілій внаслідок вчинення кримінального правопорушення спричинена майнова та моральна шкода у заявленому нею розмірі, яка підлягає стягненню з винуватої особи.
Речовими доказами розпорядитися за належністю, згідно ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання - чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 14 березня 2021 року, з часу фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 156 042, 00 гривень матеріальної та 30 000 гривень моральної шкоди.

Речові докази після набрання вироком законної сили :

- п"ять фотознімків золотих прикрас на двох аркушах - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_9