Справа № 502/220/21
УХВАЛА

18 березня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу

у вигляді домашнього арешту

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000303 від 06.08.2020 р. відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні з розгляду відповідного обвинувального акта прокурором було заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці. В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначив, що строк відповідного запобіжного заходу, застосованого на підставі ухвали слідчого судді, спливає, а закінчити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку неможливо, що є підставою для продовження відповідного запобіжного заходу. На думку прокурора, обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, здійснювати вплив на потерпілу та свідків, а також переховуватися від суду, що з урахуванням репутації обвинуваченого та відсутності у нього міцних соціальних зв`язків свідчить, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України та його належної поведінки.

Обвинувачений в підготовчому судовому заперечував проти задоволення клопотання прокурора, пояснивши, що має намір працевлаштуватись в м. Ізмаїлі Одеської області.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Потерпіла віднесла вирішення клопотання на розсуд суду.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання та думку інших учасників судового провадження, проаналізувавши відповідні положення діючого законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Як вбачається з доданої до клопотання прокурора копії ухвали слідчого судді від 04.02.2021 р., до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 28.03.2021 р. з забороною залишати місце свого проживання з 21:00 до 07:00 та покладенням обов`язків.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, серед іншого, запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як зазначено в ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим відповідного кримінального правопорушення, встановлена слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування до нього відповідного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та не може бути перевірена судом до ухвалення у даному кримінальному провадженні відповідного вироку за наслідками судового розгляду.

З клопотання прокурора та додатку до нього достовірно встановлено, що обвинувачений є раніше судимим.

Також судом встановлено, що ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні нічим не підтверджений.

Разом з тим, враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі, яке може бути призначене обвинуваченому, та непогашену попередню судимість за тотожний злочин, що свідчить про існування ризику вчинення нового кримінального правопорушенням, а також можливості переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, приходжу до висновку про необхідність продовженні дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зі встановленням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків з метою запобігання відповідних ризиків, оскільки продовження дії відповідного запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 196, 315, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати житло з 21:00 до 07:00 години, - відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - строком на 60 днів, а саме - до 17.05.2021 р. включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України протягом дії відповідного запобіжного заходу покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1/ прибувати за першою вимогою до суду;

2/ повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала припиняє свою дію після 17.05.2021 р.

Контроль за виконанням ухвали обвинуваченим покласти на Ізмаїльський РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1