Справа № 183/2062/19
№ 1-кп/183/327/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 26 лютого 2021 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003875 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, без освіти, судимого останні рази:
-12.02.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 5 років із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням 3 роки;
-29.10.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 5 років 2 місяці,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

17.09.2016 року приблизно о 05.30 годині ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Калнишевського 19 м. Новомосковська Дніпропетровської області побачив раніше не знайому ОСОБА_6 , яка йшла одна та тримала на правому плечі свою сумку. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 - жіночої сумки з майном всередині неї.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 17.09.2016 року приблизно о 05.35 годині почав йти позаду ОСОБА_6 та коли остання проходила біля ЗОШ № 2 по вул. Калнишевського 19 м. Новомосковська Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер противоправних дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наздогнав позаду ОСОБА_6 , яку схопив руками та приставивши до ротової порожнини останньої предмет ззовні схожий на ніж, почав погрожувати його застосуванням, внаслідок чого ОСОБА_7 почала вириватися, а ОСОБА_3 з метою подолання опору ОСОБА_6 , предметом ззовні схожим на ніж, завдав одного удару в область ротової порожнини останньої, після чого ОСОБА_6 відбила ліву руку ОСОБА_3 в якій знаходився предмет ззовні схожий на ніж, а ОСОБА_3 , розмахуючи предметом ззовні схожим на ніж, шляхом ривку відкрито викрав з лівого плеча останньої сумку із замінювача шкіри, всередині якої знаходився мобільний телефон «Nокіа Х2-02» вартістю 419 гривень 50 копійок.

Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у вигляді вартості викраденого майна в розмірі 419 гривень 50 копійок та тілесні ушкодження останній у виді сліпих, непроникаючих колото-різаних поранень язику, правого плеча, правої половини грудної клітини, які відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив. На підставі ст. 63 Конституції України від надання пояснень відмовився. В скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, в якій зазначив, що шкода їй не відшкодована, просила призначити ОСОБА_3 не суворе покарання.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальні правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу за ч. 1 ст. 187 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Суд не може визнати обставиною, яка пом`якшує покарання твердження обвинуваченого про щире каяття, оскільки останній не вчинив жодних дій, які б вказували на його каяття щонайменш, навіть не намагався будь-яким чином відшкодувати шкоду, завдану його діями потерпілій.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що обвинувачений вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та фтизіатра не перебуває.

Разом з тим, судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочини, який віднесено законом до категорії тяжких з суспільно небезпечними наслідками у виді спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими Законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та Кримінального процесуального законодавства, а також те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, суспільно корисною працею не займається, немає міцних соціальних зв`язків, шкоду завдану його протиправними діями потерпілій не відшкодував, що разом із обставиною, яка обтяжує покарання дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі та відсутності підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Враховуючи те, що клопотань про обрання/продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не заявлялось, та останній фактично відбуває покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2020 року, суд не вирішував питання щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 2 місяці.
Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання.

Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_3 під вартою з моменту фактичного затримання по 26.02.2021 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обраний.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-мобільний телефон «Nокіа Х2-02», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутим;
-договір про надання фінансового кредиту під заставу № 9.10975/0 від 25.09.2016 року, DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ломбарду «Онікс», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 6165-16 від 16.01.2017 року у сумі 176 гривень 20 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку вручити ОСОБА_3 та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1