Провадження № 11-кп/4820/144/21
Справа № 679/696/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Нетішинським міським судом об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 17.03.2020, за №0000114 від 28.04.2020 за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Нетішинського міського суду від 09 жовтня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Нетішинського міського суду від 09 жовтня 2020 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крупець, Славутського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30.05.1996 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 140 ч. 3, 86-1, 44, 42 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 12.10.2001 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 308 ч. 1, 309 ч. 2, 42, 43 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;

-29.11.2001 Нетішинським міським судом Хмельницької

області за ст.ст. 185 ч. 3, 304, 42 ч. 1, 42 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;

-20.12.2005 Нетішинським міським судом Хмельницької

області за ст. 395 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту;

-16.01.2007 Нетішинським міським судом Хмельницької

області за ст. 395 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту;

-19.04.2007 Нетішинським міським судом Хмельницької

області за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

-09.10.2007 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-05.07.2012 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 307 ч. 2, 69, 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02.11.2015 на підставі ст. 82 ч. 3 КК України невідбута частина строку покарання 02 місяці 02 дні замінена на 240 годин громадських робіт;

-13.07.2016 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 395, 185 ч. 2, 70 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

-03.03.2017 Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

-16.09.2019 Хмельницьким міськрайонним судом на підставі ст. 82 КК України невідбута частина строку покарання 7 місяців 12 днів замінена на 240 годин громадських робіт,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_9 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2017 року, та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 22.05.2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 628 гривень 04 копійки за проведення судової товарознавчої експертизи №12.1-0202:20 від 19.03.2020 року, 653 гривні 80 копійок за проведення судової автотоварознавчої експертизи №12.2-0035:20 від 08.05.2020 року, а всього 1281 (одну тисячу двісті вісімдесят одну) гривню 84 копійки.

Речові докази у справі:

- пательню марки «LESSENER» моделі «88364-26», яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_10 повернуто власнику.

- акумуляторну батарею марки «Rombat», із маркуванням «Tornada Asia», 12V, Ah, 420 A (EN)-TASOF (Made in Europa), яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернуто власнику ОСОБА_11 .

За вироком суду, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 03.03.2017 Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 ч.2 ст.15, ч. 4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; 16.09.2019 року Хмельницьким міськрайонним судом на підставі ст. 82 КК України невідбута частина строку покарання 7 місяців 12 днів замінена на 240 годин громадських робіт, не відбувши покарання, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий, умисний, корисливий злочин проти власності.

Так, 17 березня 2020 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні торгового відділу «Світ посуду», що в магазині «Універмаг», за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, проспект Незалежності, 20, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, скориставшись неуважністю персоналу магазину та відсутністю інших сторонніх осіб, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, з торгівельного прилавку, таємно викрав пательню марки «LESSENER» моделі «88364-26» вартістю 480 гривень 24 копійки.

Розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_9 , заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Крім того, ОСОБА_9 будучи раніше неодноразово судимим, та відносно якого 01.04.2020 року направлено до суду обвинувальний акт за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України на шлях виправлення не став та вчинив новий, умисний, корисливий злочин проти власності.

Так, 04 квітня 2020 року о 20 годині 28 хвилин, громадянин ОСОБА_9 , перебуваючи на першому поверсі приміщення ОТЦ, що за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Лісова,1б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з корисливих мотивів, просунув руку через металеву решітку, таким чином незаконно проник у приміщення торгівельного відділу «Акумуляторний супермаркет», звідки повторно, з торгівельного прилавку, таємно викрав акумуляторну батарею марки «ROMBAT» із маркуванням «Tornada Asia», 12 V, Ah, 420 A (EN)-TA5OF (Made in Europe) вартістю 2220 гривень 00 копійок, після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_9 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 2220 гривень 00 копійок.

Крім того, 23 квітня 2020 року о 20 годині 05 хвилин, громадянин ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні ОТЦ, що за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Лісова,1б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з корисливих мотивів, піднявся на другий поверх, де просунув руку через металеву решітку, таким чином незаконно проник у приміщення торгівельного відділу «Акумуляторний супермаркет», звідки повторно, з торгівельного прилавку, таємно викрав провода прикурювачі марки «WINSO» 300 А, 2 м., вартістю 200 гривень 00 копійок та чотири акумуляторні батареї марки «Электро Исток» із маркуванням 12 В 9 Ah, вартістю 450 гривень 00 копійок кожна, загальною вартістю 1800 гривень 00 копійок, після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_9 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 2000 гривень 00 копійок.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить: вирок Нетішинського міського суду від 09.10.2020 стосовно ОСОБА_9 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням законуУкраїни про кримінальну відповідальністьі невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 03.03.2017 та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 років 20 днів позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Зазначає, що в порушення ст.370, п.4 ч.2 ст.374 КПК України судом при ухвалення вироку у вступній частині зазначено лише про останню судимість обвинуваченого за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 03.03.2017, і ця судимість судом вказана не правильно, оскільки окрім ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_9 цим же вироком засуджений ще й за ч.3 ст.185 та ч.1 ст.187 КК України. Також у вступній частині вироку не зазначено про всі інші непогашені судимості обвинуваченого. І як наслідок у мотивувальній частині вироку належним чином не вмотивовано підставу для визнання судом обтяжуючою покарання обставиною рецидив злочинів.

Суд у вироку лише констатував, що ОСОБА_9 обвинувачується органом досудового розслідування і його дії кваліфіковані саме органом досудового розслідування за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, при цьому не зазначено і не викладено формулювання обвинувачення, фактичні обставини вчинених злочинів та кваліфікація дій обвинуваченого, встановлені безпосередньо судом.

Призначаючи обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України і вказуючи про необхідність застосування принципу часткового складання покарань, суд необґрунтовано застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Судом допущено порушення вимог ст.71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків, оскільки невідбуте покарання у ОСОБА_9 за попереднім вироком Шепетівського міськрайонного суду від 03.03.2017 становить 240 год громадських робіт, що за положеннями п. «г» ч.1 ст.72 КК України відповідає 30 дням позбавлення волі, натомість суд приєднав за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України 1 місяць позбавлення волі, що фактично перевищує невідбутих 30 днів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд не врахував, що ОСОБА_9 раніше 6 разів притягувався до кримінальної відповідальності і був засудженийу у тому числі за вчинення умисних, тяжких, корисливих злочинів, відбував реальні покарання у місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став, не відбувши покарання за попереднім вироком та під час розгляду у суді кримінального провадження стосовно нього, продовжував свою злочинну діяльність, вчинивши 1 епізод нетяжкого та 2 епізоди тяжких, корисливих злочинів, що свідчить про високий рівень суспільної небезпеки, відсутність щирого каяття та неможливість подальшого виправлення при призначенні йому мінімальної міри покарання за сукупністю вчинених злочинів.

У вироку суд необгруннтував призначення обвинуваченому покарання за ч.2, ч.3 ст.185 КК України у мінімальних межах санкцій.

Також суд необгрунтував визнання обставиною, що пом`якшує покарання часткове відшкодування завданого збитку, оскільки вилучення частини викраденого майна працівниками поліції та повернення його потерпілій особі не може вважатися добровільним частковим відшкодуванням завданого збитку обвинуваченим. Не надано оцінки наявній обтяжуючій покарання обставині рецидиву злочинів. Не враховано негативну характеристику особи обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_9 у поданій ним апеляційній скарзі, як видно з її змісту, просить вирок Нетішинського міського суду від 09.10.2020 в частині призначеного покарання змінити та призначити йому більш м`яке покарання із застосуванняс ст.69 КК України.

Вказує що судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_9 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, активно сприяв слідству, добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_10 викрадене майно, і яка просила суворо не карати обвинуваченого, також частково відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_11 , який претензій до обвинуваченого не має. Крім того обвинувачений має невиліковні хвороби. На думку обвинуваченого зазначені обставини давали суду підстави для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника на підтримання доводів поданої обвинуваченим апеляційної скарги та які просили відмовити в апеляційній скарзі прокурора, пояснення прокурора який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Суд в мотивувальній частині вироку повинен вказати ті діяння обвинуваченого, за які засуджується особа та які знайшли своє підтвердження безпосередньо в ході судового розгляду, встановлені саме судом і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Вимоги вищевказаних норм закону судом першої інстанції не були виконані в повному обсязі.

Суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним в суді та не виклав його у вироку, що є порушенням п. 2 ч. 3 ст.374 КПК України та є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше неодноразово судимим, не відбувши покарання, маючи не зняті та непогашені судимосмті, на шлях виправлення не став та вчинив новий, умисний, корисливий злочин проти власності.

Так, 17 березня 2020 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні торгового відділу «Світ посуду», що в магазині «Універмаг», за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, проспект Незалежності, 20, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, скориставшись неуважністю персоналу магазину та відсутністю інших сторонніх осіб, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, з торгівельного прилавку, таємно викрав пательню марки «LESSENER» моделі «88364-26» вартістю 480 гривень 24 копійки.

Розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_9 , заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Крім того, ОСОБА_9 будучи раніше неодноразово судимим, та відносно якого 01.04.2020 року направлено до суду обвинувальний акт за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України на шлях виправлення не став та вчинив новий, умисний, корисливий злочин проти власності.

Так, 04 квітня 2020 року о 20 годині 28 хвилин, громадянин ОСОБА_9 , перебуваючи на першому поверсі приміщення ОТЦ, що за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Лісова,1б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з корисливих мотивів, просунув руку через металеву решітку, таким чином незаконно проник у приміщення торгівельного відділу «Акумуляторний супермаркет», звідки повторно, з торгівельного прилавку, таємно викрав акумуляторну батарею марки «ROMBAT» із маркуванням «Tornada Asia», 12 V, Ah, 420 A (EN)-TA5OF (Made in Europe) вартістю 2220 гривень 00 копійок, після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_9 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 2220 гривень 00 копійок.

Крім того, 23 квітня 2020 року о 20 годині 05 хвилин, громадянин ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні ОТЦ, що за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Лісова,1б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з корисливих мотивів, піднявся на другий поверх, де просунув руку через металеву решітку, таким чином незаконно проник у приміщення торгівельного відділу «Акумуляторний супермаркет», звідки повторно, з торгівельного прилавку, таємно викрав провода прикурювачі марки «WINSO» 300 А, 2 м., вартістю 200 гривень 00 копійок та чотири акумуляторні батареї марки «Электро Исток» із маркуванням 12 В 9 Ah, вартістю 450 гривень 00 копійок кожна, загальною вартістю 1800 гривень 00 копійок, після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_9 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 2000 гривень 00 копійок.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинених кримінальних правопорушеннях є доведеною і не оскаржується будь-ким з учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 колегія суддів кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 374 КПК України, у вступній частині вироку зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

Згідно роз`яснень викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати, його поведінку до вчинення злочину, його минуле, зокрема наявність незнятих чи непогашених судимостей.

До відомостей про особу обвинуваченого, які мають значення для справи і які належить зазначати у вступній частині вироку, крім тих, що прямо передбачені у КПК України, належать, зокрема, й такі: місце роботи чи навчання, громадянство, участь у Великій Вітчизняній війні, інвалідність, нагороди, дані про непогашену і незняту судимість. Дані про зняту чи погашену судимість не повинні заноситись до вступної частини вироку (п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку»,

В порушення зазначених норм судом першої інстанції у вступній частині вироку не зазначені усі незняті та непогашені судимості обвинуваченого

В даних про особу обвинуваченого суд вказав лише його судимість за вироком Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області 03.03.2017 за ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відомості про незняті та непогашені судимості характеризують особу обвинуваченого та мають значення для правильного призначення судом покарання.

Колегія суддів не вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що місцевий суд у вступній частині вироку, зазначивши про судимість обвинуваченого ОСОБА_9 за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 03.03.2017, не правильно вказав, що обвинувачений засуджений за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, оскільки цим же вироком ОСОБА_9 засуджений ще й за ч.3 ст.185 та ч.1 ст.187 КК України.

Колегією суддів встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду від 3 березня 2017 року ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі (а.п. 90-99).

Крім того в апеляційній скарзі прокурор вказує що судом першої інстанції не зазначено про всі інші непогашені судимості за вироками: Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.02.2006 за ч.3 ст.185 КК України; Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2006 за ч.1 ст.162, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ст.ст. 70, 71 КК України; Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2011 за ч.2 ст.186 КК України; Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2014 за ст.ст. 391, 71 КК України; Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2016 за ч.2 ст. 186 КК України; Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2017 за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України.

При цьому такі зазначені прокурором відомості про непогашені судимості обвинуваченого не відповідають довідці № 13-29042020/68030 щодо судимостей ОСОБА_9 (а.п. 83-87).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, колегією суддів відповідно до вимог ст.65 КК України враховується характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особа обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України апеляційний суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України колегія суддів визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання колегією суддів також враховується кількість непогашених судимостей у обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не відбувши попереднє покарання вчинив умисні корисливі злочини проти власності, при цьому обвинувачений належних висновків із попередніх судимостей не зробив.

Тому, з урахуванням положень ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України колегія суддів вважає, що ОСОБА_9 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, та остаточно визначити покарання відповідно до положень ст.71 КК України.

Таке покарання на думку колегії суддів буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевказані обставини, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, колегія суддя не знаходить підстав для задоволення вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про призначення йому більш м`якого покарання із застосуванняс ст.69 КК України.

Керуючись ст.ст.407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Нетішинського міського суду від 09 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_9 скасувати.

Постановити новий, яким ОСОБА_9 призначити покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 03.03.2017 та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 років 20 днів позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: