Провадження №: 1-в/755/281/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 20.01.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю строком на 2 роки згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, та направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання за вироком суду,

встановив:

Старший інспектор Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 подала до суду дане клопотання про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 та направлення звільненого з випробуванням для відбування покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року особу в інтересах якої подано клопотання визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю строком на 2 роки згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Вироком покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

08.04.2020 року ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, попереджений про відповідальність за систематичне скоєння адміністративних правопорушень, нових злочинів, засудженому роз`яснено правові наслідки за невиконання покладених па нього судом обов`язків, які передбачені ст.76 КК України.

Також була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме: 1-ий та 3-ій понеділок кожного місяця, яка була оголошена засудженому під підпис (арк. о/с № 62).

Проте, 02.11.2020 року ОСОБА_4 не з`явився на чергову реєстрацію. Свою відсутність пояснив тим, що перебував на робочому місці та не мав змоги з`явитися на реєстрацію. Засудженому було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за неявку на чергову реєстрацію 02.11.2020 року без поважних причин (арк. справи №99). Під час бесіди ОСОБА_4 було повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, та правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, які передбачені ст.ст. 75, 76 КК України.

Однак, ОСОБА_4 продовжив допускати порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, та 07.12.2020 року знову не з`явився на чергову реєстрацію. Свою відсутність цього разу засуджений пояснив тим, що перебував на робочому місці, але в зв`язку з тим що працює неофіційно надати будь-які підтверджуючі документи не зміг (пояснення арк. справи № 103).

15.12.2020 року до Дніпровського районного суду міста Києва було скеровано подання про скасування звільнення від відбування покарання направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеної і покарання (арк. справи №104-106). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22.01.202 року у задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації було відмовлено (арк. справи №112).

Проте, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став. Продовжив допускати порушення порядку і а умов відбування покарання з випробуванням.

Надалі, 15.02.2021 року ОСОБА_4 не прибув на чергову реєстрацію. Цього разу засуджений свою відсутність на реєстрації пояснив тим, що запізнився через погані погодні умови. Довго чекав громадський транспорт на зупинці та довго добирався до органу пробації.

Оскільки ОСОБА_4 жодних документів, які могли б підтвердити наявність об`єктивних обставин, що унеможливили прибуття на чергову реєстрацію не надав, останньому 01.03.2021 року було винесено попередження (арк. справи №113-114).

Під час бесіди ОСОБА_4 було в черговий раз роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, та правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, які передбачені ст. 76 КК України. 05.05.2021 року ОСОБА_4 знову не з`явився на чергову реєстрацію. Зі слів засудженого, не прибув тому, що переплутав дні (арк. справи №122), хоча, в усному порядку, під час попередньої реєстрації 19.04.2021 року про дану ситуацію був попереджений.

В судове засідання прокурор, інспектор та особа, в інтересах якої подано клопотання/засуджений, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак суд, враховуючи положення абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст.9 КВК України, засуджений зобов`язаний виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно до ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Статтею 138 КПК України передбачено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти (ст. 136 КПК України).

Такі ж вимоги ставляться і при встановленні факту того чи є належним підтвердженням отримання особою виклику до заявника.

Проте, матеріали особової справ не містять жодного зворотного повідомлення УДППЗ "УКРПОШТА" з причинами повернення без виконання викликів, які б були адресовані засудженому за адресою його проживання, або ж останні вказували про те, що такі виклики він отримував своєчасно.

Судом здійснено виклик в судове засідання засудженого ОСОБА_5 , проте, засуджений в судове засідання не з`явився.

Також не забезпечено явку засудженого ОСОБА_5 в судове засідання і органом пробації.

За таких умов, на думку суду, на цей час, це клопотання заявника є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», а тому воно не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 20.01.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю строком на 2 роки згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, та направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання за вироком - відмовити.

Матеріали контрольної (особової) справи засудженого повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя