ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/382/21 Справа № 711/732/21 Категорія: ч.1 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, не одруженого, на утриманні дітей не має, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.02.2018 року вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

На підставі ст.71 КК України з урахуванням правил, передбачених ст.72 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2018 р. і остаточно призначено ОСОБА_8 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 10 (десять) днів.

Строк покарання вирішено обчислювати з дати затримання обвинуваченого.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку, ОСОБА_8 біля 09 год. 30 хв. 21 грудня 2020 року, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає, і шляхом вільного доступу умисно взяв із полиці в торгівельному залі упаковку касет для гоління «Gillеtte Fusion Prochield Chill» вартістю 696 грн. та сховав її під верхній одяг, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на 696 грн.

Цими умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, який затверджено прокурором, котрий звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у спрощеному порядку за згодою обвинуваченого та потерпілої.

Не погоджуючись з вироком суду адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2021 року в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що на його думку, рішення суду про призначення ОСОБА_8 покарання у визначених судом межах, не відповідає загальним засадам призначення покарання і його меті, що відповідно до ч.2 ст.409 КПК, є підставою для скасування вироку в частині призначеного останньому покарання через його невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок надмірної суворості. При цьому, судом не взято до уваги особу обвинуваченого та повне відшкодування потерпілій ОСОБА_9 завданої шкоди, що свідчить про те, що матеріальний стан обвинуваченого дозволяє йому сплатити штраф у разі застосування до нього саме такого виду покарання. Захисник вважає, що саме покарання у вигляді штрафу за вчинення обвинуваченим кримінального проступку відповідало б критерію співмірності та меті його виправлення.

Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_8 не заперечує, що саме його підпис міститься на заяві про згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, однак акцентує увагу, що йому не було належним чином роз`яснено наслідки такого розгляду. Зазначає, що дану заяву разом з повідомленням про підозру, допитом підозрюваного та інші процесуальними документами підписав одним пакетом, не вдумуючись в його зміст, оскільки стороною обвинувачення йому постійно наголошувалось, що він отримає просто штраф і не буде відбувати реальний термін покарання. На думку обвинуваченого зазначені дії сторони обвинувачення були спрямовані на те, щоб він найшвидше був притягнутий до кримінальної відповідальності без виклику в суд та у нього не було можливості належним чином здійснювати свій захист.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вбачаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, зазначивши у вироку про встановлені органом досудового розслідування обставини.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються. Тому, згідно зі ст.404 КПК України у зазначеній частині оскаржуване судове рішення у апеляційному порядку не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про призначення ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок надмірної суворості, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст.65 КК України та роз`яснень, наведених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог в цілому дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000015 від 06.01.2021р. про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України було скеровано до Придніпровського районного суду м. Черкаси в порядку ст. 302 КПК України з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, вірно встановив, що згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_8 , складеної у присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_8 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та був ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, а також надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, суд першої інстанції встановив наявність заяви і потерпілої ОСОБА_9 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вбачає, що судове провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України розглянуто у спрощеному порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 381, 382 КПК України.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, засудивши ОСОБА_8 , призначив йому обґрунтоване, законне і справедливе покарання, з дотриманням вимог ст. 65 КК України, яке відповідає ступеню суспільної небезпечності вчиненого злочину, його характеру та особі винного.

При цьому судом враховані обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, зокрема суд визнав обставиною, яка пом`якшує покарання - щире каяття та обставиною, яке обтяжує покарання рецидив кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Крім того, всупереч доводам захисника, судом враховано дані про особу обвинуваченого. А саме те, що останній має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, є учасником бойових дій, перебуває під наглядом у зв`язку із синдромом залежності від алкоголю, не працює, що фактично позбавило суд першої інстанції призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу чи виправних робіт. Будь-яких даних щодо майнового стану ОСОБА_8 , його законного джерела доходу, а також можливості обвинуваченого сплатити у разі призначення покарання у вигляді штрафу, як того просить скаржник, матеріали справи, як і апеляційна скарга захисника не містить.

Таким чином, оцінюючи наведені в апеляційній скарзі доводи захисника ОСОБА_7 щодо мотивів пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів не вважає їх такими, які дають обґрунтовані підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання.

Колегія суддів, також вважає, що суд першої інстанції вірно визначив необхідність призначення обвинуваченому покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України із застосуванням правил, передбачених ст.72 КК України, за сукупністю вироків, оскільки ОСОБА_8 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення не відбувши покарання. Суд обґрунтовано частково приєднав до покарання за новим вироком невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.02.2018 року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а розмір призначеного покарання, виходячи з положення ст. 414 КПК України, за переконанням колегії суддів, не можна вважати явно несправедливим через суворість.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не знаходить обґрунтованих підстав для скасування вироку з мотивів, які указані в апеляційній скарзі захисника.

Тому, керуючись ст. ст. 370, 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді