справа № 208/785/21
№ провадження 1-кс/208/960/21
УХВАЛА
Іменем України

07 травня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження №0001496, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним погодженим з прокурором клопотанням, просив накласти арешт на майно, яке було вилучено 07.05.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1

Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001496 від 13.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за фактом незаконного збуту групою осіб за попередньою змовою наркотичних засобів та психотропних речовин на території м.Кам`янського Дніпропетровської області.

В ході проведення досудового розслідування співробітниками УБН в Дніпропетровській області ДБН НП встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та отримано інформацію про те, що останній займається незаконним зберіганням та збутом психотропної речовини «амфетамін» на території м.Кам`янського.

В ході подальшого досудового розслідування 16.04.2021 було отримано ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, яка надавала право на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

07.05.2021 на підставі вказаної ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.04.2021 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області вісім сліп-пакетів з порошкоподібною речовиною світлого кольору, які знаходились в різних частинах подвір`я на території домоволодіння. Крім того, в будинку виявлено та вилучено до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області: електронний пристрій з написом на боковій частині «STS Electrоnics», з написом на нижній частині «811 STS-VR404 LIGHT English PAL» (відео реєстратор) з мережевим кабелем, електронні ваги з написом «200gx0,01g Digital Scale NOT LEGAL FOK TRADE Made in China LOT: 719071402» та три пластикові картки (дві для отримання знижок в «EVA» та «Реді», одна без позначок).

Слідчий зазначає, що вищевказані вилучені речі мають суттєве значення для встановлення істини та важливих обставин у кримінальному провадженні та в подальшому можуть бути використанні як докази під час досудового розслідування кримінального провадження та судового розгляду. Крім того, відео файли, які можуть міститись у вищевказаному електронному пристрої з написом на боковій частині «STS Electrоnics», з написом на нижній частині « НОМЕР_1 STS-VR404 LIGHT English PAL» (відео реєстраторі), можуть містити відеозапис вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та осіб, які їх вчиняють, зокрема, особу, яка поклала в різні частини подвір`я домоволодіння вилучені в ході обшуку сліп-пакети з порошкоподібною речовиною. В свою чергу, вищевказані ваги та пластикові картки могли використовуватися для фасування зазначеної речовини та підлягають експертному дослідженню.

Слідчим надано до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на заявленому клопотанні наполягає.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає, що предмети клопотаннямають ознаки предметів злочину та є наявним ризик їх знищення, перетворення та відчуження, тому клопотання слідчого є обгрунтованим.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Клопотання слідчого відповідає наведеним критеріям та наразі обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, є пропорційним і не становить особистий і надмірний тягар для власника майна, адже не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника предмету клопотання.
Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде застосувати арешт майна, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись викладеним та ст. 9, 98, 170, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, яке було вилучено 07.05.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- електронний пристрій з написом на боковій частині «STS Electrоnics», з написом на нижній частині «811 STS-VR404 LIGHT English PAL» (відео реєстратор) з мережевим кабелем;

- електронні ваги з написом «200gx0,01g Digital Scale NOT LEGAL FOK TRADE Made in China LOT: 719071402»

- три пластикові картки (дві для отримання знижок в «EVA» та «Реді», одна без позначок).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1