Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт,ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2020 про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Дізнавач Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на майно тимчасово вилучений транспортний засіб «PEUGEOT», модель «BOXER LAMBOX», номерний знак НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу «серії НОМЕР_2 », який перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів митного посту «Тиса», власником якого є ОСОБА_5 , в якому йдеться про наступне.

31.10.2020 до Ужгородського РВП надійшло повідомлення № 75 від Державної прикордонної служби про те, що на вантажному терміналі КПП Тиса за адресою: с. Соломоново Ужгородського району, на виїзд з України прибув автомобіль «Пежо» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 . Під час митного оформлення відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» на вказаний транспортний засіб країна ініціатор Польща. Є достатні підстави вважати, що документи на вищевказаний автомобіль можуть містити ознаки підробки, як і номерне позначення агрегатів кузова могли піддаватись змінам.

31 жовтня 2020 року під час проведення огляду місця події автомобіль «PEUGEOT», модель «BOXER LAMBOX», номерний знак НОМЕР_1 було вилучено, а транспортний засіб поміщено на спецмайданчик тимчасового тримання транспортних засобів КПП «ТИСА», оскільки останній є тимчасово вилученим майном. Під час огляду вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки «серії НОМЕР_2 ».

01 листопада 2020 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а в подальшому кваліфікацію кримінального правопорушення змінено на ст.290 КК України.

Зважаючи на те, що вказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вважаються предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, у свою чергу, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч.1 ст.2 КПК України. Враховуючи, що без наявності вказаного майна не видасться можливим проведення низки експертних досліджень, дізнавач у клопотанні просить накласти арешт на вказаний автомобіль «PEUGEOT», модель «BOXER LAMBOX», номерний знак НОМЕР_1 , який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів митного посту «ТИСА» та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «серії НОМЕР_2 », яке наразі зберігається при матеріалах кримінального провадження. Заборонити використання та розпоряджання зазначеним вище автомобілем та визначити місце його зберігання за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55. Заборонити використання та розпоряджання свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «серії НОМЕР_2 » та визначити місце зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 04.12.2020 вказане клопотання дізнавача задоволено частково: накладено арешт на транспортний засіб «PEUGEOT», модель «BOXER LAMBOX», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів митного посту «Тиса», а також на свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу «серії НОМЕР_2 », яке зберігається при матеріалах кримінального провадження, шляхом заборони використання та розпорядження такими. В решті клопотання дізнавача залишено без задоволення.

Як визнав слідчий суддя місцевого суду, клопотання дізнавача про визначення місця зберігання арештованих речей задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04.12.2020 та постановити нову, якою накласти арешт на транспортний засіб «PEUGEOT BOXER LAMBOX», VIN НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , республіка Польща, шляхом заборони розпорядження ними та їх відчуження.

В обґрунтування своїх вимог адвокат вказує на те, що ОСОБА_5 є добросовісним користувачем автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію, і не обізнаний про те, чому автомобіль з якихось причин у розшуку, документи та агрегати на автомобіль не підробляв, автомобіль систематично перетинав державний кордон України.

Будь-яких даних, які давали б підстави вважати, що ОСОБА_5 причетний до кримінального правопорушення, або що перебуваючий в його користуванні автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію здобуті кримінально протиправним шляхом, дізнавач та прокурор суду не надали та слідчий суддя це не врахував.

Потреба утримувати вилучені речі відпала, оскільки проведені усі відповідні експертизи в межах досудового розслідування.

Таким чином, накладений арешт на належні ОСОБА_5 транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію у вигляді заборони розпорядження, користування ним та його відчуження є неспіврозмірним обмеженням його прав і призвело до наслідків, які суттєво позначилися на законних інтересах його та членів його родини, тим більше, що висновки експертів існують, знаходяться у дізнавача, що спростовують факт вчинення злочину, зареєстрованого в ЄРДР.

Крім того, суд в резолютивній частині зазначив, що накладено арешт на майно автомобіль зазначивши лише його реєстраційний державний номер, однак не наклав арешт на ідентифікований транспортний засіб по його номерному позначенні кузову, що в свою чергу не підтверджує факт того, що саме стосовно автомобіля, який розшукується, згідно довідки Інтерполу, а саме: PEUGEOT BOXER LAMBOX, VIN НОМЕР_3 , розглядалося клопотання.

Після отримання повного тексту ухвали встановлено, що слідчий суддя вважає, доведеним те, що виявлений та вилучений автомобіль міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Суддею не надано взагалі оцінку чому кримінальне провадження першопочатково було внесене за ст.358 ч.4 КК України та в подальшому перекваліфіковане на ст.290 КК України, начебто з підстав отримання дізнавачем фактичних даних про можливе майбутнє знищення, підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу (постанова про зміну кваліфікації кримінального правопорушення), тобто дана підстава, на думку апелянта, вигадана дізнавачем.

Також апелянт вважає, що не надано належну оцінку тому, що ОСОБА_5 на даному автомобілі займався перевезеннями вантажів та до 31.10.2020 ні на вітчизняній митниці, ні на митниці Європейського Союзу і у відповідних посадових осіб не виникало підозр стосовно якихось підробок відносно автомобіля та документу до нього.

ОСОБА_5 є добросовісним користувачем автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію і не обізнаний про те, чому автомобіль з якихось причин у розшуку, документи та агрегати на автомобіль не підробляв/змінював, автомобіль систематично перетинав державний кордон України.

Будь-яких даних, які давали, б підстави вважати, що ОСОБА_5 причетний до кримінального правопорушення, або що перебуваючи в його користуванні автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію здобуті кримінально протиправним шляхом, дізнавач та прокурор суду не надав та слідчий суддя це не врахував.

Не враховано та не досліджено суддею того факту, що дізнавач може виконувати своє завдання, на що посилається з огляду на те, що вилучені речі в нього перебувають декілька місяців, експертизи проведені, не утримуючи майно ОСОБА_5 тим більше, у разі накладення часткового арешту на майно, передане під відповідальне зберігання користувачу, який забезпечить його належне зберігання під час досудового розслідування проступку.

Потреба утримувати вилучені речі відпала на час розгляду клопотання, так як проведені усі відповідні експертизи в межах досудового розслідування.

Таким чином, накладений арешт на належні ОСОБА_5 транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію у вигляді заборони розпорядження, користування ним та його відчуження є неспіврозмірним обмеженням його прав і призвело до наслідків, які суттєво позначилися на законних інтересах його та членів його родини, тим більше, що висновки експертів існують, знаходяться у дізнавача, що спростовують факт вчинення злочину, зареєстрованого в ЄРДР, по якому проводиться розслідування.

ОСОБА_5 слідству не перешкоджав, сам заінтересований у встановленні істини у справі, зобов`язувався надати речові докази органу дізнання у разі необхідності та зберігати їх відповідально.

Заслухавши суддю-доповідача та вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності учасників, неявка яких, з огляду на положення ст.405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги й будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день, а також даних про поважність причин їх неявки, від них надходило, в пункті 4 прохальної частини доповнень до апеляційної скарги представник третьої особи адвокат ОСОБА_6 просить розглянути дану справу без його участі.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Крім того ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2,3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч твердженням апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, визнав доведеним, що виявлений та вилучений автомобіль, міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна і, зокрема, право на користування вказаним транспортним засобом, для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його відчуження, перетворення, знищення, псування, приховування або пошкодження.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав з наведеними в оскарженій ухвалі слідчого судді обмеженнями відповідає вимогам КПК України.

Апеляційний суд враховує, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на обставини кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження у наведений вище спосіб обґрунтована та доцільна.

Доказів протилежного в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт,ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 04.12.2020 про накладення арешту на майно на транспортний засіб «PEUGEOT», модель «BOXER LAMBOX», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів митного посту «Тиса», свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу «серії НОМЕР_2 », яке зберігається при матеріалах кримінального провадження, шляхом заборони використання та розпорядження такими без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: