Справа № 729/806/21
1-кп/729/110/21 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2021 р. м. Бобровиця Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №120 212 754 000 001 18 від 09.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Свердловськ, Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, не працюючого, раніше не судимого в порядку 89 КК України, -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
09 липня 2021 року близько 11 години 05 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись біля продуктового магазину за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його дії є непомітними для інших осіб, шляхом вільного доступу, з-під магазину таємно викрав велосипед «Хортиця» з відкритою рамою, який належить ОСОБА_4 , чим завдав останній матеріальної шкоди на суму 1505,83 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення (проступку) зник, отримавши змогу розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснював захисник - адвокат ОСОБА_5 , подав заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.
Потерпіла ОСОБА_4 , відповідно до поданої заяви, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №120 212 754 000 001 18 від 09.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України у спрощеному провадженні без її участі.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, пенсіонер, має постійне місце реєстрації та проживання, претензії будь-якого характеру до обвинуваченого з боку потерпілої відсутні.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав, раніше не судимий, щиро розкаявся, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, позитивно характеризується за місцем проживання, повернув потерпілій викрадене, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів, при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу обвинувачений інших кримінальних правопорушень не вчинив, скарг на його поведінку не надходило, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту ближче до мінімального терміну.
Враховуючи обмеження, передбачені ст. ст. 56, 57, 61 КК України, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарань у виді громадських робіт, виправних робіт, обмеження волі є не можливим, а призначення покарання у виді штрафу на думку суду буде не доцільним з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, а також з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків.
На думку суду міра покарання відносно обвинуваченого у виді арешту є достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Строк відбування покарання вираховувати з моменту його фактичного затримання за даним вироком.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 вираховувати з моменту його фактичного затримання за даним вироком.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 514 грн. 86 коп. витрат за проведення експертизи.
Речові докази: велосипед марки «Хортиця» синього кольору з жіночим типом рами, залишити у користуванні потерпілої ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1