У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000323 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 листопада 2020 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця родженця смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду в частині призначеного покарання, змінити. Призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком вісімдесят годин.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, вважає призначене покарання занадто суворим. Зауважує, що працює неофіційно з 7г.00хв. до 16г.00хв. щоденно та має зобов`язання щодо сплати аліментів на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.11.2018р. на утримання двох неповнолітніх доньок. Тому у нього немає можливості відбувати покарання у виді громадських робіт, оскільки це приведе до втрати роботи.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 22 травня 2019 року близько 13:10 год. на території Южноукраїнського міського ринку Титан, розташованого по вулиці Молодіжній, 4 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, неподалік торговельних місць № 21-22, у ОСОБА_5 в ході сварки з потерпілим ОСОБА_7 , яка виникла на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень. Діючи умисно та розуміючи, що об`єктом його посягання є здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 взяв металеву палицю, якою наніс ОСОБА_7 один удар в ділянку правої гомілки та один удар в ділянку лівого передпліччя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці правої гомілки та лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного злочину.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 125 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого, щодо суворості призначеного покарання, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до оскаржуваного вироку, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

Відповідно до ч.1 ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_5 зазначає, що працює неофіційно щоденно та має зобов`язання щодо сплати аліментів на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.11.2018р. на утримання двох неповнолітніх доньок, а тому просить призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, санкція ч.1 ст. 125 КК України передбачає альтернативні види покарання - штраф, громадські роботи, виправні роботи.

Виходячи із загальних принципів призначення покарання, обираючи із декількох альтернативних видів покарання, суд має обґрунтувати чому він обирає наприклад один із видів покарання і чому неможливо застосувати інше покарання, що передбачене санкцією статті. Натомість суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт не обґрунтував чому саме це покарання слід відбувати обвинуваченим.

Аналізуючи зазначені норми права та конкретні обставини справи, а саме те, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 працює неофіційно та щоденно, а тому не має можливості виконувати громадські роботи у вільний від основної роботи час, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду та призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн. Саме таке покарання, на думку апеляційного суду, буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та буде сприяти запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного покарання, відповідно до положень ст. 413 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_5 - змінити в частині призначеного покарання.
Пом`якшити призначене ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: