Провадження №1-кп/761/563/2021
В И Р О К
іменем України

14 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кам`яний-Брід Баранівського району Житомирської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.41, ст. 340 КК України (в редакції Закону України №2341-14 від 05.04.2001), ч.2 ст.28, ч.4 ст.41, ч.2 ст.365 КК України (в редакції Закону України від 07.04.2011), ч.2 ст.28, ч.4 ст.41, ч.1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011)

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. ЯроповичіАндрушівського району Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.41, ст. 340 КК України (в редакції Закону України №2341-14 від 05.04.2001), ч.2 ст.28, ч.4 ст.41, ч.2 ст.365 КК України (в редакції Закону України від 07.04.2011), ч.2 ст.28, ч.4 ст.41, ч.1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011) секретар судового засідання ОСОБА_4

за участі:

сторони обвинувачення - ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

в с т а н о в и в :

Так,відповідно до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (далі - ГУМВС України в м. Києві) від 14.11.2012 №622 о/с, ОСОБА_2 призначений на посаду командира відділення №2 взводу №2 оперативної роти №3 полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві (далі ПМОП «Беркут»). Наказом ПМОП «Беркут» від 30.12.2010 №154 о/с ОСОБА_2 присвоєно спеціальне звання - старший сержант міліції.

Відповідно до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (далі - ГУМВС України в м. Києві) від 14.11.2012 №622 о/с, ОСОБА_3 призначений на посаду командира відділення №1 взводу №1 оперативної роти №3 полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві (далі ПМОП «Беркут»). Наказом ГУМВС України в м. Києві від 28.09.2012 №551 о/с ОСОБА_3 присвоєно спеціальне звання - прапорщик міліції.

Конституцією України громадянам України гарантовані такі права, свободи та обов`язки людини і громадянина:

Стаття 3 Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28. Кожен має право на повагу до його гідності.

Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Стаття 29. Кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Стаття 39. Громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Стаття 68. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Право громадян на свободу мирних зібрань в Україні гарантується та захищене державою, яка зобов`язана забезпечити його ефективну реалізацію.

Реалізація права на мирні зібрання в Україні регулюється актами національного та міжнародного законодавства.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Верховною Радою України згідно із Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», гарантує кожній особі, серед інших прав і свобод, право на свободу зібрань та об`єднання.

Відповідно до статті 11 Конвенції кожен має право на свободу мирних зібрань та на свободу об`єднання з іншими, включаючи право створювати профспілки і вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення прав на свободу зібрань та об`єднання не підлягає ніяким обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української PCP від 19.10.1973 № 2148-VIII, також визнається право на мирні збори. Згідно з положеннями вказаної статті користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до закону і які є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського порядку, охорони здоров`я і моральності населення або захисту прав та свобод інших осіб.

У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до статті 60 Конституції України ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність.

За статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до положень статей 1, 2, 10 Закону України «Про міліцію» від № 580-VIII (580-19) від 02.07.2013 з наступними змінами та доповненнями, міліція в Україні державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, одним з основних завдань якого є зобов`язання забезпечувати особисту безпеку громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів та громадський порядок.

Згідно зі статтею 3 Закону діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.

Статтею 5 Закону визначено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності із законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов`язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Міліція поважає гідність особи й виявляє до неї гуманне ставлення, захищає права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань.

Згідно зі статтею 12 Закону міліція має право застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю у випадках і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 13 Закону працівники міліції мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень, подолання протидії законним вимогам міліції, яка здійснюється із застосуванням сили щодо працівників міліції або інших осіб, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на міліцію обов`язків.

Також працівники міліції мають право застосовувати наручники, гумові кийки, засоби зв`язування, сльозоточиві речовини, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, пристрої для відкриття приміщень і примусової зупинки транспорту, водомети, бронемашини та інші спеціальні і транспортні засоби, а також використовувати службових собак у таких випадках, як, зокрема, для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; для припинення масових безпорядків і групових порушень громадського порядку (стаття 14 Закону).

Застосуванню сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї повинно передувати попередження про намір їх використання, якщо дозволяють обставини. Без попередження фізична сила, спеціальні засоби і зброя можуть застосовуватися, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю громадян чи працівників міліції (частина 2 статті 12 Закону).

У разі неможливості уникнути застосування сили вона не повинна перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на міліцію обов`язків, і має зводитись до мінімуму можливості завдання шкоди здоров`ю правопорушників та інших громадян. При завданні шкоди міліція забезпечує надання необхідної допомоги потерпілим в найкоротший строк (частина 4 статті 12 Закону).

Перевищення повноважень щодо застосування сили, у тому числі спеціальних засобів і зброї, тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина 6 статті 12 Закону).

Крім того, статтею 20 Закону України «Про міліцію» передбачено, що працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади.

Законні вимоги працівників міліції є обов`язковими для виконання громадянами і службовими особами.

Працівник міліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам. Ніхто інший, за винятком уповноважених службових осіб, у передбачених законом випадках не вправі втручатися в законну діяльність працівника міліції.

Ніхто не має права покласти на працівника міліції виконання обов`язків, не передбачених чинним законодавством.

Пунктом 1 Статуту патрульно-постової служби міліції України, що затверджений наказом МВС України від 28.07.1994 № 404 (далі Статут), передбачені основні завдання патрульно-постової служби міліції.

Діяльність патрульно-постової служби міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з іншими державними органами, трудовими колективами, громадськими об`єднаннями і населенням (пункт 3 Статуту).

Патрульно-постова служба міліції включає: особовий склад служби охорони громадського порядку, територіальних і транспортних органів внутрішніх справ, підрозділів міліції особливого призначення «Беркут» (пункт 6 Статуту).

Відповідно до Положення про підрозділ міліції особливого призначення «Беркут», затвердженого наказом МВС України 18.05.2004 №529, цей підрозділ є високомобільним спеціальним підрозділом, створеним для забезпечення правопорядку під час проведення загальнодержавних, резонансних громадсько-політичних, спортивно-видовищних, культурно-масових, релігійних заходів, припинення групових порушень громадського порядку та масових заворушень, проведення спеціальних операцій із затримання озброєних злочинців, ліквідації аварій, стихійних лих, а також здійснення фізичної охорони службових осіб.

Підрозділ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами МВС України, а також вказаним вище Положенням. Свою діяльність здійснює в межах повноважень, відповідно до принципів законності, гуманізму, гласності, поваги прав людини.

Підрозділ є самостійним структурним підрозділом міліції громадської безпеки головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Підрозділ безпосередньо підпорядковується начальникам ГУМВС, УМВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, а організаційно-методичне забезпечення його роботи здійснюється тільки їх заступниками начальниками міліції громадської безпеки.

З метою виконання покладених на них завдань та при проведенні спеціальних операцій працівники підрозділу мають право застосовувати вогнепальну зброю, у тому числі снайперську, спеціальні засоби та заходи фізичного впливу, у випадках, які передбачені статтями 12 15 Закону України «Про міліцію», постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.1991 №49 «Про затвердження Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку в Українській РСР».

Підрозділ очолює командир, який призначається на посаду та звільняється з посади наказом Міністра внутрішніх справ України.

Виконання службових обов`язків особовий склад підрозділу здійснює в спеціальному обмундируванні, екіпірованому знаками розрізнення та символікою «Беркут», яка є єдиною для всіх регіонів України.

На підрозділ зокрема, покладається:

- охорона прав і законних інтересів громадян від злочинних посягань та інших антигромадських дій;

- забезпечення правопорядку під час проведення загальнодержавних, резонансних громадсько-політичних, спортивно-видовищних, культурно-масових, релігійних та спеціальних заходів;

- здійснення заходів щодо попередження, припинення та локалізації групових порушень громадського порядку, масових безпорядків, пов`язаних з цим інших протиправних дій, виявлення та затримання причетних до них осіб.

Згідно пункту 4 «Працівники» розділу ІV Довідника типових професійно-кваліфікаційних характеристик основних посад працівників МВС України, затвердженого наказом МВС України від 24.03.2006 за №301, міліціонер виконує роботу, пов`язану з охороною громадського порядку та забезпеченням громадської безпеки, профiлактикою правопорушень, охороною майна всiх форм власностi тощо. При виконаннi службових обов`язкiв дотримується законностi, захищає права i свободи громадян незалежно вiд їх соцiального статусу, расової та нацiональноїналежностi, громадянства, релiгiйних переконань, статi, полiтичних та iнших переконань. У межах своїх можливостей вживає заходiв щодо негайного надання медичної та iншої допомоги особам, якi постраждали вiд правопорушень та нещасних випадкiв, взятим пiд варту, неповнолiтнiм, якi залишилися без опiки, тощо. Зберiгає табельну вогнепальну зброю та спецiальнi засоби, досконало володiє ними та застосовує їх згiдноiз чинним законодавством. Має право застосовувати до правопорушникiв заходи фiзичного впливу, спецiальнi засоби та зброю у випадках i порядку, передбачених чинним законодавством України. Повинен знати основи Конституцiї України; закони, постанови, розпорядження, укази, накази, статути, що регламентують органiзацiюдiяльностi стройових пiдроздiлiв МВС України; основи правознавства; правовiпiдстави та тактичнi прийоми застосування фiзичного впливу та спецiальнихзасобiвпiд час затримання громадян i застосування до них заходiв примусу.

Відповідно до статі 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (із змінами, внесеними згідно з Указами ПВР № 1818-12 від 15.11.91; Законом № 586-VI від 24.09.2008) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 252 Кодексу (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2342-III від 05.04.2001) орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 255 Кодексу (із змінами, внесеними згідно з Указами ПВР № 221-VII від 18.04.2013) уповноваженими особами на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, окрім інших, статтями 173 та 185 цього Кодексу є посадові особи органів внутрішніх справ.

Крім того, згідно п. 3.1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 04.10.2013 №950 (далі - Інструкція), при вчиненні адміністративного правопорушення особами, які досягли віку, з якого настає адміністративна відповідальність, уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (далі - ОВС) складають протокол про адміністративне правопорушення.

Пунктом 3.15. Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

Згідно п. 3.17 Інструкції, протокол та матеріали про адміністративне правопорушення протягом доби надаються посадовій особі, уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Додатком 1 до п. 3.17 Інструкції з оформлення документів в системі МВС України, затвердженої Наказом МВС України від 27.07.2012 №650, передбачено, що рапорт - це письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання. Рапорт має такі реквізити: адресат; назва виду документа (Рапорт); текст документа; відмітка про наявність додатків, (якщо вони є); підпис, дата документа.

У відповідності до примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011), під офіційним документом, у статті 366 Кримінального кодексу України, слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Таким чином, у відповідно до примітки ст. 358 КК України, рапорт працівника ОВС є офіційним документом, тобто документом, що містить зафіксовану на паперовому носії інформацію, яка підтверджує певні події або факти, що спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, і яка може бути використана як доказ у правозастосовній діяльності.

Відповідно до примітки ст. 364 КК України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011), службовими особами, окрім інших, є особи, які постійно здійснюють функції представників влади.

Також відповідно до п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону України № 224-VII від 14.05.2013) особи, уповноважені на виконання функцій держави є особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, тобто є службовими особами.

Таким чином, ОСОБА_2 , перебуваючи на вказаній посаді, будучи співробітником високомобільного спеціального підрозділу міліції, здійснював функції представника державного озброєного органу виконавчої влади, тобто був службовою особою.

Проте, ОСОБА_2 30.11.2013, будучи службовою особою правоохоронного органу, в порушення зазначених вимог Конституції та Законів України, а також підзаконних нормативно-правових актів, використав своє службове становище і надані чинним законодавством владні повноваження для вчинення тяжкого, нетяжкого кримінальних правопорушень перевищення влади та службових повноважень, незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, а також кримінального проступку - службового підроблення.

Так, з 21.11.2013 по 30.11.2013 до Київської міської державної адміністрації від Народних депутатів України, громадських організацій та об`єднань, політичних партій та громадян, відповідно до ч.1 ст.39 Конституції України, надійшли численні письмові повідомлення та заяви на проведення зборів, мітингів та демонстрацій на вулицях центральної частини м. Києва.

Так, Головою правління Всеукраїнської громадської організації «Коаліція Учасників Помаранчевої Революції» ОСОБА_9 26.11.2013 на ім`я голови Київської міської державної адміністрації направлено повідомлення про проведення з 00 год. 00 хв. 27.11.2013 безстрокових мирних зборів громадян на Майдані Незалежності в м. Києві, яке зареєстровано в Київській міській державній адміністрації 27.11.2013 за № 40248.

Також, координатором громадського руху «Спільна справа» ОСОБА_10 11.11.2013 на ім`я голови Київської міської державної адміністрації направлено повідомлення про проведення з 19 год. 00 хв. 22.11.2013 безстрокових мирних зборів, акції, громадян на Майдані Незалежності в м. Києві, яке зареєстровано в Київській міській державній адміністрації 12.11.2013 за №38282.

Починаючи з 21.11.2013 громадяни, зібравшись на Майдані Незалежності у м. Києві та прилеглій до нього території, реалізовували своє конституційне право на мирні зібрання.

30.11.2013 в період з 3 год. 00 хв. до 3 год. 20 хв. заступнику начальника Головного управління начальнику міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який знаходився в адміністративному приміщенні ГУМВС України в м. Києві, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, надійшов наказ від начальника ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_12 , який у свою чергу діяв за наказом вищого керівництва та за попередньою змовою з головою Київською міською державною адміністрацією ОСОБА_13 , Секретарем РНБО ОСОБА_14 та його заступником ОСОБА_15 (матеріали досудового розслідування стосовно яких виділено в окреме провадження), організувати витиснення із застосуванням сили з Майдану Незалежності в м. Києві громадян, які там перебували та реалізовували конституційне право на мирні зібрання та не вчиняли будь-яких протиправних дій, із залученням працівників полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві (далі ПМОП «Беркут»), а також військовослужбовців військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 внутрішніх військ МВС України, як приданих сил (далі ВВ МВС України) для охорони громадського порядку,

ОСОБА_2 з метою виконання вищевказаного наказу приблизно о 04-05 год. 30.11.2013 прибув за вищевказаних обставин разом з іншими залученими до несення служби працівниками полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві безпосередньо на прилеглу до Монументу Незалежності територію Майдану Незалежності.

В цей час громадяни, які реалізовували своє право на мирне зібрання та перебували у цей час на сходах та платформі Монументу Незалежності будь-яких порушень громадського порядку не здійснювали, передбачених законодавством підстав для їх витиснення або затримання не було, та незважаючи на оточення з усіх боків працівниками органів внутрішніх справ та безпідставне наближення впритул до них працівників полку міліції особливого призначення «Беркут» із спецзасобами, ці громадяни очевидно для прибувших за вищевказаних обставин працівників полку міліції особливого призначення «Беркут», у тому числі для ОСОБА_2 , не мали намірів покинути територію Майдану Незалежності, демонстрували свої наміри продовжити мирне зібрання, яке проводилося відповідно до чинного законодавства та не було заборонене будь-яким рішенням суду.

Незважаючи на відсутність судового рішення про заборону щодо реалізації права на проведення мітингів, мирного зібрання на території Майдану Незалежності в м. Києві, 30.11.2013 у період часу з 04 год. 11 хв. до 04 год. 22 хв., з метою незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, які проходили на Майдані Незалежності у м. Києві, перевищуючи службові повноваження, співробітники МОП «Беркут» надмірно та безпідставно застосували фізичного насильство, спеціальні засоби, зокрема кийки «ПР» та «Томфа», а також вчинили болісні і такі, що ображають особисту гідність дій, відносно учасників мирного зібрання, внаслідок чого 132 особам - учасникам мітингу спричинено фізичний біль та заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та близько 300 учасників мирного зібрання були витіснені від Монументу Незалежності, пам`ятника засновникам Києва до проїжджої частини вулиці Хрещатик.

Крім того, співробітники МОП «Беркут» у період з 04 год. 11 хв. до

04 год. 22 хв. 30.11.2013, перебуваючи на Майдані Незалежності в м. Києві, діючи умисно, з метою незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, перевищуючи владу та службові повноваження, із застосуванням заходів фізичного впливу, здійснили затримання 35 (тридцять п`ять) учасників мітингу, 34 (тридцять чотири) з яких у подальшому доставлено до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, в тому числі ОСОБА_7 , та 1 (одного) до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві.

В ході виконання наказу на незаконне перешкоджання реалізації проведенню мирних зборів громадян на Майдані Незалежності в м. Києві, ОСОБА_2 , діючи, умисно, з мотивів власного кар`єризму, хибно розуміючи інтереси служби, усвідомлюючи незаконність своїх дій та порушення законних прав осіб у разі їх вчинення, разом з ОСОБА_3 , 30.11.2013 в період 04 год. 11 хв. по 04 год. 22 хв., перебуваючи на прилеглій до монументу Незалежності площі, виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу та насильства, а також здійснення адміністративного затримання особи, помітивши як один з учасників мирного зібрання - ОСОБА_7 , внаслідок застосування невстановленими правоохоронцями спеціальних засобів та виниклої під Монументом Незалежності тисняви впав та намагався піднятися, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не вчинив і не міг вчинити будь-яких правопорушень та не міг протидіяти законним вимогам працівників міліції, діючи з прямим умислом, перевищуючи владу та службові повноваження, усвідомлюючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою перешкоджання подальшій участі потерпілого у мирному зібранні, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу діючи узгоджено, вдвох підбігли до ОСОБА_7 , схопили потерпілого за руки та ноги, стягнули його з підніжжя Монументу Незалежності, протягли кілька метрів в напрямку вулиці Інститутської, після чого, підняли на ноги, застосувавши фізичне насильство загнули обидві руки потерпілого за його спину, спричинивши тим самим ОСОБА_7 фізичний біль, вивели потерпілого за межі території Майдану Незалежності до проїжджої частини вулиці Інститутської, завели в середину спеціального автомобіля («автозаку»), який там перебував, та помістили ОСОБА_7 у спеціально обладнану камеру за місцем водія, чим вчинили дії, що ображають особисту гідність потерпілого та унеможливили подальшу участь потерпілого у мирному зібранні.

У подальшому, близько 05 год. 45 хв. 30.11.2013 ОСОБА_7 разом із іншими затриманими учасниками мирної акції протесту був доставлений в приміщення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, для складання протоколів про адміністративне затримання та про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України(в редакції Закону України №3207-VI (3207-17) від 07.04.2011), тобто в умисні дії, що виразилися у перевищенні влади та службових повноважень, що супроводжувалось болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, вчиненому групою осіб без попередньої змови.

В Україні гарантується та захищається державою право громадян на свободу мирних зібрань. Держава зобов`язана забезпечити його ефективну реалізацію.

Реалізація права на мирні зібрання в Україні регулюється актами національного та міжнародного законодавства.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Верховною Радою України згідно із Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», гарантує кожній особі, серед інших прав і свобод, право на свободу зібрань та об`єднання.

Відповідно до статті 11 Конвенції кожен має право на свободу мирних зібрань та на свободу об`єднання з іншими, включаючи право створювати профспілки і вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення прав на свободу зібрань та об`єднання не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української PCP від 19.10.1973 №2148-VIII, також визнається право на мирні збори. Згідно з положеннями вказаної статті, користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до закону і які є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського порядку, охорони здоров`я і моральності населення або захисту прав та свобод інших осіб.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 39 Конституції України у державі встановлено реєстраційний, а не дозвільний порядок проведення зборів, походів, мітингів і демонстрацій, а їх проведення може бути обмежене лише за рішенням суду та виключно у випадках, безпосередньо визначених Конституцію України. Тимчасові обмеження права громадян на мирні збори можуть встановлюватися лише в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Відповідно до статті 15 Конституції України суспільне життя в Україні ґрунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності. Жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов`язкова. Держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України.

Згідно зі статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно із статтею 64 Конституції України конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

В свою чергу, з 21.11.2013 по 30.11.2013 до Київської міської державної адміністрації від Народних депутатів України, громадських організацій та об`єднань, політичних партій та громадян відповідно до ч. 1 ст. 39 Конституції України надійшли численні письмові повідомлення та заяви на проведення мітингів та демонстрацій на вулицях центральної частини м. Києва.

Зокрема, головою правління Всеукраїнської громадської організації «Коаліція Учасників Помаранчевої Революції» ОСОБА_9 26.11.2013 на ім`я голови Київської міської державної адміністрації було направлено повідомлення про проведення з 00 год. 00 хв. 27.11.2013 безстрокового мирного зібрання громадян на Майдані Незалежності в м. Києві, яке було зареєстровано в Київській міській державній адміністрації 27.11.2013 за №40248.

Починаючи з 21.11.2013 громадяни, зібравшись на Майдані Незалежності у м. Києві та прилеглій до нього території, реалізовували своє конституційне право на мирні зібрання.

Водночас, ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді командира відділення №2 взводу №2 оперативної роти №3 полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, будучи службовою особою, на виконання явно злочинного наказу за попередньою змовою групою осіб вчинив дії, які виразилися у незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів.

30.11.2013 в період з 3 год. 00 хв. до 3 год. 20 хв. заступнику начальника Головного управління начальнику міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який знаходився в адміністративному приміщенні ГУМВС України в м. Києві, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, надійшов злочинний наказ від начальника ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_12 , який у свою чергу діяв за наказом вищого керівництва та за попередньою змовою з головою Київською міською державною адміністрацією ОСОБА_13 , Секретарем РНБО ОСОБА_14 та його заступником ОСОБА_15 (матеріали досудового розслідування стосовно яких виділено в окреме провадження), організувати витиснення із застосуванням сили з Майдану Незалежності в м. Києві громадян, які там перебували та реалізовували конституційне право на мирні зібрання та не вчиняли будь-яких протиправних дій, із залученням працівників полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві (далі ПМОП «Беркут»), а також військовослужбовців військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 внутрішніх військ МВС України, як приданих сил (далі ВВ МВС України) для охорони громадського порядку.

ОСОБА_2 , будучи службовою особою, з метою виконання вищевказаного наказу приблизно о 04-05 год. 30.11.2013 прибув за вищевказаних обставин разом з іншими залученими до несення служби працівниками полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві безпосередньо на прилеглу до Монументу Незалежності територію Майдану Незалежності.

В цей час громадяни, які реалізовували своє право на мирне зібрання та перебували у цей час на сходах та платформі Монументу Незалежності будь-яких порушень громадського порядку не здійснювали, передбачених законодавством підстав для їх витиснення або затримання не було, та незважаючи на оточення з усіх боків працівниками органів внутрішніх справ та безпідставне наближення впритул до них працівників полку міліції особливого призначення «Беркут» із спецзасобами, ці громадяни очевидно для прибувших за вищевказаних обставин працівників полку міліції особливого призначення «Беркут», у тому числі для ОСОБА_2 , не мали намірів покинути територію Майдану Незалежності, демонстрували свої наміри продовжити мирне зібрання, яке проводилося відповідно до чинного законодавства та не було заборонене будь-яким рішенням суду.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом з іншими співробітниками ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, залученими за вищевказаних обставин, підпорядковуючись вказівкам начальницького складу полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, а саме: незважаючи на відсутність судового рішення про заборону щодо реалізації права на проведення мітингів, мирного зібрання на території Майдану Незалежності в м. Києві, 30.11.2013 у період часу з 04 год. 11 хв. до 04 год. 22 хв., з метою незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, які проходили на Майдані Незалежності у м. Києві, перевищуючи службові повноваження, співробітники МОП «Беркут» надмірно та безпідставно застосували фізичного насильство, спеціальні засоби, зокрема кийки «ПР» та «Томфа», а також вчинили болісні і такі, що ображають особисту гідність дій, відносно учасників мирного зібрання, внаслідок чого 132 особам - учасникам мітингу спричинено фізичний біль та заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та близько 300 учасників мирного зібрання були витіснені від Монументу Незалежності, пам`ятника засновникам Києва до проїжджої частини вулиці Хрещатик.

Крім того, співробітники МОП «Беркут» у період з 04 год. 11 хв. до 04 год. 22 хв. 30.11.2013, перебуваючи на Майдані Незалежності в м. Києві, діючи умисно, з метою незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, перевищуючи владу та службові повноваження, із застосуванням заходів фізичного впливу, здійснили затримання 35 (тридцять п`ять) учасників мітингу, 34 (тридцять чотири) з яких у подальшому доставлено до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, в тому числі ОСОБА_7 , та 1 (одного) до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві.

В ході виконання явно злочинного наказу на незаконне перешкоджання реалізації проведенню мирних зборів громадян на Майдані Незалежності в м. Києві, ОСОБА_2 , діючи, умисно, з мотивів власного кар`єризму, хибно розуміючи інтереси служби, усвідомлюючи незаконність своїх дій та порушення законних прав осіб у разі їх вчинення, разом з ОСОБА_3 , 30.11.2013 в період 04 год. 11 хв. по 04 год. 22 хв., перебуваючи на прилеглій до монументу Незалежності площі, виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу та насильства, а також здійснення адміністративного затримання особи, помітивши як один з учасників мирного зібрання - ОСОБА_7 , внаслідок застосування невстановленими правоохоронцями спеціальних засобів та виниклої під Монументом Незалежності тисняви впав та намагався піднятися, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не вчинив і не міг вчинити будь-яких правопорушень та не міг протидіяти законним вимогам працівників міліції, діючи з прямим умислом, перевищуючи владу та службові повноваження, усвідомлюючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою перешкоджання подальшій участі потерпілого у мирному зібранні, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу діючи узгоджено, вдвох підбігли до ОСОБА_7 , схопили потерпілого за руки та ноги, стягнули його з підніжжя Монументу Незалежності, протягли кілька метрів в напрямку вулиці Інститутської, після чого, підняли на ноги, застосувавши фізичне насильство загнули обидві руки потерпілого за його спину, спричинивши тим самим ОСОБА_7 фізичний біль, вивели потерпілого за межі території Майдану Незалежності до проїжджої частини вулиці Інститутської, завели в середину спеціального автомобіля («автозаку»), який там перебував, та помістили ОСОБА_7 у спеціально обладнану камеру за місцем водія, чим вчинили дії, що ображають особисту гідність потерпілого та унеможливили подальшу участь потерпілого у мирному зібранні.

У подальшому, близько 05 год. 45 хв. 30.11.2013 ОСОБА_7 разом із іншими затриманими учасниками мирної акції протесту був доставлений в приміщення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, для складання протоколів про адміністративне затримання та про адміністративне правопорушення.

Незаконними діями ОСОБА_2 , вчиненими із застосуванням фізичного насильства, порушено конституційне право ОСОБА_7 збиратися мирно, без зброї і проводити збори та мітинги, про проведення яких завчасно сповіщено органи виконавчої влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 28, статтею 340 КК України (в редакції Закону України №2341-14 від 05.04.2001), тобто умисні дії, що виразилися в незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів службовою особою, вчиненому групою осіб без попередньої змови.

Також, згідно п. 3.1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 04.10.2013 №950 (далі - Інструкція), при вчиненні адміністративного правопорушення особами, які досягли віку, з якого настає адміністративна відповідальність, уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (далі - ОВС) складають протокол про адміністративне правопорушення.

Пунктом 3.15. Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

Згідно п. 3.17 Інструкції, протокол та матеріали про адміністративне правопорушення протягом доби надаються посадовій особі, уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Додатком 1 до п. 3.17 Інструкції з оформлення документів в системі МВС України, затвердженої Наказом МВС України від 27.07.2012 №650, передбачено, що рапорт - це письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання. Рапорт має такі реквізити: адресат; назва виду документа (Рапорт); текст документа; відмітка про наявність додатків, (якщо вони є); підпис, дата документа.

У відповідності до примітки до ст. 358 КК України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011), під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Таким чином, у відповідності до примітки до ст. 358 КК України, рапорт працівника ОВС про затримання громадянина за вчинення адміністративного правопорушення є офіційним документом, тобто документом, що містить зафіксовану на паперовому носії інформацію, яка підтверджує певні події, що спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, і яка може бути використана як доказ у правозастосовній діяльності.

Разом із тим, ОСОБА_2 , перебуваючи на посадікомандира відділення №2 взводу №2 оперативної роти №3 полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, будучи службовою особою, склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи.

Так, ОСОБА_2 , діючи, умисно, з мотивів власного кар`єризму, хибно розуміючи інтереси служби, усвідомлюючи незаконність своїх дій та порушення законних прав осіб у разі їх вчинення, разом з ОСОБА_3 , 30.11.2013 в період 04 год. 11 хв. по 04 год. 22 хв., перебуваючи на прилеглій до монументу Незалежності площі, виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу та насильства, а також здійснення адміністративного затримання особи, помітивши як один з учасників мирного зібрання - ОСОБА_7 , внаслідок застосування невстановленими правоохоронцями спеціальних засобів та виниклої під Монументом Незалежності тисняви впав та намагався піднятися, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не вчинив і не міг вчинити будь-яких правопорушень та не міг протидіяти законним вимогам працівників міліції, діючи з прямим умислом, перевищуючи владу та службові повноваження, усвідомлюючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою перешкоджання подальшій участі потерпілого у мирному зібранні, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу діючи узгоджено, вдвох підбігли до ОСОБА_7 , схопили потерпілого за руки та ноги, стягнули його з підніжжя Монументу Незалежності, протягли кілька метрів в напрямку вулиці Інститутської, після чого, підняли на ноги, застосувавши фізичне насильство загнули обидві руки потерпілого за його спину, спричинивши тим самим ОСОБА_7 фізичний біль, вивели потерпілого за межі території Майдану Незалежності до проїжджої частини вулиці Інститутської, завели в середину спеціального автомобіля («автозаку»), який там перебував, та помістили ОСОБА_7 у спеціально обладнану камеру за місцем водія, чим вчинили дії, що ображають особисту гідність потерпілого та унеможливили подальшу участь потерпілого у мирному зібранні.

У подальшому, близько 05 год. 45 хв. 30.11.2013 ОСОБА_7 разом із іншими затриманими учасниками мирної акції протесту був доставлений в приміщення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, для складання протоколів про адміністративне затримання та про адміністративне правопорушення.

Після цього, ОСОБА_2 30.11.2013, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у приміщені Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, яке розташоване по вул. Герцена, 9, в м. Києві, діючи умисно та на виконання вказівки невстановленого співробітника органів внутрішніх справ, та за попередньою змовою з ОСОБА_3 з метою створення формальних обставин законності своїх протиправних дій щодо перешкоджання проведенню 30.11.2013 зборів, мітингів на Майдані Незалежності в м. Києві, безпідставного затримання ОСОБА_7 , для штучного створення доказів ніби то вчинення ним 30.11.2013 адміністративних правопорушень, а також для надання правомірності його адміністративного затримання та подальшого притягнення судом до адміністративної відповідальності, власноручно склав, підписав і надав (передав) невстановленому співробітнику органів внутрішніх справ завідомо неправдиві офіційні документи

Надалі, близько 06 год. 00 хв. 30.11.2013, за вказівкою одного із невстановлених керівників ПМОП «Беркут», ОСОБА_2 прибув в приміщення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, де з метою створення формальних обставин законності своїх протиправних дій щодо перешкоджання проведенню 30.11.2013 зборів, мітингів на Майдані Незалежності в м. Києві, безпідставного затримання ОСОБА_7 , для штучного створення доказів нібито вчинення ОСОБА_7 30.11.2013 адміністративних правопорушень, а також для надання правомірності його адміністративного затримання та подальшого притягнення судом до адміністративної відповідальності, власноручно склав, підписав і надав (передав) невстановленому співробітнику органів внутрішніх справ завідомо неправдиві офіційні документи - два рапорти від 30.11.2013 про затримання ОСОБА_7 за вчинення дрібного хуліганства та за злісну непокору законній вимозі працівника міліції, до яких вніс інформацію, яка не відповідала дійсності, а саме, про ніби-то вчинення ОСОБА_7 30.11.2013 на Майдані Незалежності в м. Києві протиправних дій відносно працівників КП «Благоустрій» та невиконання ним законних вимог працівників міліції.

Після чого, відповідно до ст. ст. 254, 255, 261 КУпАП, уповноваженою на те посадовою особою - дільничним інспектором міліції Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_16 , близько 06 год. 00 хв. 30.11.2013, у приміщенні Шевченківського райуправілння міліції за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, на підставі, серед іншого, й згаданих рапортів ОСОБА_3 , а також письмового пояснення ОСОБА_7 , у якому він категорично заперечив факт вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень, відносно ОСОБА_7 складено протокол серії КИ №0155955 від 30.11.2013 про адміністративне затримання за ст. 173 КУпАП, протокол серії КИ №0155955 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП та протокол серії КИ №0155956 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.

Надалі, вказані протоколи разом із іншими матеріалами надіслано для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

Так, за наслідками розгляду справи №761/32207/13-п про адміністративне правопорушення та дослідження наявних доказів (у тому числі, й відповідного рапорту ОСОБА_3 від 30.11.2013), постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 02.12.2013, протокол серії КИ №0155956 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП та інші матеріали повернуто начальнику Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві для дооформлення.

У подальшому, за результатами розгляду справи №761/6853/14-п про адміністративне правопорушення та дослідження наявних доказів (у тому числі, й відповідного рапорту ОСОБА_2 від 30.11.2013), постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 07.03.2014 провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Окрім того, за наслідками розгляду справи №761/32180/13-п про адміністративне правопорушення та дослідження наявних доказів (у тому числі, й відповідного рапорту ОСОБА_3 від 30.11.2013), постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 02.12.2013, протокол серії КИ №0155955 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП та інші матеріали повернуто начальнику Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві для дооформлення.

Надалі, командир відділення №2 взводу №2 оперативної роти №3 полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2 , з метою узаконення своїх протиправних дій щодо перешкоджання проведенню 30.11.2013 зборів, мітингів на Майдані Незалежності в м. Києві, безпідставного затримання ОСОБА_7 , а також для штучного створення доказів ніби-то вчинення останнім 30.11.2013 протиправних дій, передбачених ст. 173 КУпАП, на прохання невстановлених працівників органів внутрішніх справ, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, власноручно склав, підписав і надав невстановленим співробітникам органів внутрішніх справ завідомо неправдивий офіційний документ - один рапорт від 05.12.2013 про затримання ОСОБА_7 за вчинення дрібного хуліганства, до якого вніс інформацію, яка не відповідала дійсності, а саме, про ніби-то вчинення ОСОБА_7 30.11.2013 на Майдані Незалежності в м. Києві хуліганських дій відносно працівників КМДА під час проведення робіт з монтажу новорічної ялинки.

Після чого, дільничним інспектором міліції Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_18 , у невстановлений час та у невстановленому місці, на підставі, серед іншого, й рапорту ОСОБА_3 від 05.12.2013, відносно ОСОБА_7 складено протокол серії КИ №156088 від 06.12.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.

У подальшому, вказаний протокол разом із іншими матеріалами (у тому числі, протоколом серії КИ №0155955 від 30.11.2013 про адміністративне затримання ОСОБА_7 за ст. 173 КУпАП, протоколом серії КИ №0155955 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, вищезгаданими рапортами ОСОБА_3 від 30.11.2013 та 05.12.2013 про затримання ОСОБА_7 за ніби-то вчинення ним дрібного хуліганства тощо) надіслано для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

За наслідками розгляду справи №761/32261/2013-п про адміністративне правопорушення та дослідження наявних доказів (у тому числі, й відповідних рапортів ОСОБА_2 від 30.11.2013 та 05.12.2013), постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 13.12.2013, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. На підставі ст. 22 КУпАП, останнього від адміністративної відповідальності звільнено із оголошенням усного зауваження.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 01.04.2014, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 , згадану постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 13.12.2013 скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_7 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_2 вчинив кримінального правопорушення, передбачене частиною 1 статті 366 КК України(в редакції Закону України №3207-VI (3207-17) від 07.04.2011), тобто у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді командира відділення № 1 взводу № 1 оперативної роти № 3 полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві (далі ПМОП «Беркут»), будучи співробітником високомобільного спеціального підрозділу міліції, здійснював функції представника державного озброєного органу виконавчої влади, тобто був службовою особою.

Проте, ОСОБА_3 , будучи службовою особою правоохоронного органу, в порушення зазначених вимог Конституції та Законів України, а також підзаконних нормативно-правових актів, використав своє службове становище і надані чинним законодавством владні повноваження для вчинення тяжкого, нетяжкого кримінальних правопорушень перевищення влади та службових повноважень, незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, а також кримінального проступку - службового підроблення.

ОСОБА_3 перебуваючи на посаді командира відділення № 1 взводу № 1 оперативної роти № 3 полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, будучи службовою особою, з метою виконання вищевказаного наказу приблизно о 04-05 год. 30.11.2013 прибув за вищевказаних обставин разом з іншими залученими до несення служби працівниками полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві безпосередньо на прилеглу до Монументу Незалежності територію Майдану Незалежності.

В цей час громадяни, які реалізовували своє право на мирне зібрання та перебували у цей час на сходах та платформі Монументу Незалежності будь-яких порушень громадського порядку не здійснювали, передбачених законодавством підстав для їх витиснення або затримання не було, та незважаючи на оточення з усіх боків працівниками органів внутрішніх справ та безпідставне наближення впритул до них працівників полку міліції особливого призначення «Беркут» із спецзасобами, ці громадяни очевидно для прибувших за вищевказаних обставин працівників полку міліції особливого призначення «Беркут», у тому числі для ОСОБА_3 , не мали намірів покинути територію Майдану Незалежності, демонстрували свої наміри продовжити мирне зібрання, яке проводилося відповідно до чинного законодавства та не було заборонене будь-яким рішенням суду.

При цьому ОСОБА_3 та інші співробітники ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, усвідомлювали, що ураховуючи вказану обстановку, виконання вказаного злочинного наказу щодо витиснення зі сходів Монументу Незалежності та прилеглої до нього території громадян, які приймали участь у мирному зібранні та демонстрували свої наміри залишатися на вказаному місці, буде неможливе без застосування спільно усіма залученими до цих протиправних дій співробітниками ПМОП «Беркут» сили, фізичного насильства, спецзасобів та затримань стосовно неперсоналізованого кола громадян з метою залякування та розгону учасників мирного зібрання.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом з іншими співробітниками ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, підпорядковуючись вказівкам начальницького складу полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, а саме: незважаючи на відсутність судового рішення про заборону щодо реалізації права на проведення мітингів, мирного зібрання на території Майдану Незалежності в м. Києві, 30.11.2013 у період часу з 04 год. 11 хв. до 04 год. 22 хв., з метою незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, які проходили на Майдані Незалежності у м. Києві, перевищуючи службові повноваження, співробітники МОП «Беркут» надмірно та безпідставно застосували фізичного насильство, спеціальні засоби, зокрема кийки «ПР» та «Томфа», а також вчинили болісні і такі, що ображають особисту гідність дій, відносно учасників мирного зібрання, внаслідок чого 132 особам - учасникам мітингу спричинено фізичний біль та заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та близько 300 учасників мирного зібрання були витіснені від Монументу Незалежності, пам`ятника засновникам Києва до проїжджої частини вулиці Хрещатик.

Крім того, співробітники МОП «Беркут» у період з 04 год. 11 хв. до 04 год. 22 хв. 30.11.2013, перебуваючи на Майдані Незалежності в м. Києві, діючи умисно, з метою незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, перевищуючи владу та службові повноваження, із застосуванням заходів фізичного впливу, здійснили затримання 35 (тридцять п`ять) учасників мітингу, 34 (тридцять чотири) з яких у подальшому доставлено до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, в тому числі ОСОБА_7 , та 1 (одного) до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві.

В ході виконання явно злочинного наказу на незаконне перешкоджання реалізації проведенню мирних зборів громадян на Майдані Незалежності в м. Києві, ОСОБА_3 , діючи, умисно, з мотивів власного кар`єризму, хибно розуміючи інтереси служби, усвідомлюючи незаконність своїх дій та порушення законних прав осіб у разі їх вчинення, разом з командиром відділення №2 взводу №2 оперативної роти №3 полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2 , 30.11.2013 в період 04 год. 11 хв. по 04 год. 22 хв., перебуваючи на прилеглій до монументу Незалежності площі, виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу та насильства, а також здійснення адміністративного затримання особи, помітивши як один з учасників мирного зібрання - ОСОБА_7 , внаслідок застосування невстановленими правоохоронцями спеціальних засобів та виниклої під Монументом Незалежності тисняви впав та намагався піднятися, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не вчинив і не міг вчинити будь-яких правопорушень та не міг протидіяти законним вимогам працівників міліції, діючи з прямим умислом, перевищуючи владу та службові повноваження, усвідомлюючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою перешкоджання подальшій участі потерпілого у мирному зібранні, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу діючи узгоджено, вдвох підбігли до ОСОБА_7 , схопили потерпілого за руки та ноги, стягнули його з підніжжя Монументу Незалежності, протягли кілька метрів в напрямку вулиці Інститутської, після чого, підняли на ноги, застосувавши фізичне насильство загнули обидві руки потерпілого за його спину, спричинивши тим самим ОСОБА_7 фізичний біль, вивели потерпілого за межі території Майдану Незалежності до проїжджої частини вулиці Інститутської, завели в середину спеціального автомобіля («автозаку»), який там перебував, та помістили ОСОБА_7 у спеціально обладнану камеру за місцем водія, чим вчинили дії, що ображають особисту гідність потерпілого та унеможливили подальшу участь потерпілого у мирному зібранні.

У подальшому, близько 05 год. 45 хв. 30.11.2013 ОСОБА_7 разом із іншими затриманими учасниками мирної акції протесту був доставлений в приміщення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, для складання протоколів про адміністративне затримання та про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінального правопорушення, передбачене частиною 1 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України(в редакції Закону України №3207-VI (3207-17) від 07.04.2011), тобто в умисні дії, що виразилися у перевищенні влади та службових повноважень, що супроводжувалось болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, вчиненому групою осіб без попередньої змови.

Крім того, в Україні гарантується та захищається державою право громадян на свободу мирних зібрань. Держава зобов`язана забезпечити його ефективну реалізацію.

Реалізація права на мирні зібрання в Україні регулюється актами національного та міжнародного законодавства.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Верховною Радою України згідно із Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», гарантує кожній особі, серед інших прав і свобод, право на свободу зібрань та об`єднання.

Відповідно до статті 11 Конвенції кожен має право на свободу мирних зібрань та на свободу об`єднання з іншими, включаючи право створювати профспілки і вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення прав на свободу зібрань та об`єднання не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української PCP від 19.10.1973 №2148-VIII, також визнається право на мирні збори. Згідно з положеннями вказаної статті, користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до закону і які є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського порядку, охорони здоров`я і моральності населення або захисту прав та свобод інших осіб.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 39 Конституції України у державі встановлено реєстраційний, а не дозвільний порядок проведення зборів, походів, мітингів і демонстрацій, а їх проведення може бути обмежене лише за рішенням суду та виключно у випадках, безпосередньо визначених Конституцію України. Тимчасові обмеження права громадян на мирні збори можуть встановлюватися лише в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Відповідно до статті 15 Конституції України суспільне життя в Україні ґрунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності. Жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов`язкова. Держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України.

Згідно зі статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно із статтею 64 Конституції України конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

В свою чергу, з 21.11.2013 по 30.11.2013 до Київської міської державної адміністрації від Народних депутатів України, громадських організацій та об`єднань, політичних партій та громадян відповідно до ч. 1 ст. 39 Конституції України надійшли численні письмові повідомлення та заяви на проведення мітингів та демонстрацій на вулицях центральної частини м. Києва.

Зокрема, головою правління Всеукраїнської громадської організації «Коаліція Учасників Помаранчевої Революції» ОСОБА_9 26.11.2013 на ім`я голови Київської міської державної адміністрації було направлено повідомлення про проведення з 00 год. 00 хв. 27.11.2013 безстрокового мирного зібрання громадян на Майдані Незалежності в м. Києві, яке було зареєстровано в Київській міській державній адміністрації 27.11.2013 за №40248.

Починаючи з 21.11.2013 громадяни, зібравшись на Майдані Незалежності у м. Києві та прилеглій до нього території, реалізовували своє конституційне право на мирні зібрання.

Водночас, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді командира відділення №1 взводу №1 оперативної роти №3 ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, будучи службовою особою, на виконання явно злочинного наказу за попередньою змовою групою осіб вчинив дії, які виразилися у незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів.

30.11.2013 в період з 3 год. 00 хв. до 3 год. 20 хв. заступнику начальника Головного управління начальнику міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який знаходився в адміністративному приміщенні ГУМВС України в м. Києві, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, надійшов злочинний наказ від начальника ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_12 , який у свою чергу діяв за наказом вищого керівництва та за попередньою змовою з головою Київською міською державною адміністрацією ОСОБА_13 , Секретарем РНБО ОСОБА_14 та його заступником ОСОБА_15 (матеріали досудового розслідування стосовно яких виділено в окреме провадження), організувати витиснення із застосуванням сили з Майдану Незалежності в м. Києві громадян, які там перебували та реалізовували конституційне право на мирні зібрання та не вчиняли будь-яких протиправних дій, із залученням працівників полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві (далі ПМОП «Беркут»), а також військовослужбовців військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 внутрішніх військ МВС України, як приданих сил (далі ВВ МВС України) для охорони громадського порядку,

ОСОБА_3 , будучи службовою особою, з метою виконання вищевказаного наказу приблизно о 04-05 год. 30.11.2013 прибув за вищевказаних обставин разом з іншими залученими до несення служби працівниками полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві безпосередньо на прилеглу до Монументу Незалежності територію Майдану Незалежності.

В цей час громадяни, які реалізовували своє право на мирне зібрання та перебували у цей час на сходах та платформі Монументу Незалежності будь-яких порушень громадського порядку не здійснювали, передбачених законодавством підстав для їх витиснення або затримання не було, та незважаючи на оточення з усіх боків працівниками органів внутрішніх справ та безпідставне наближення впритул до них працівників полку міліції особливого призначення «Беркут» із спецзасобами, ці громадяни очевидно для прибувших за вищевказаних обставин працівників полку міліції особливого призначення «Беркут», у тому числі для ОСОБА_3 , не мали намірів покинути територію Майдану Незалежності, демонстрували свої наміри продовжити мирне зібрання, яке проводилося відповідно до чинного законодавства та не було заборонене будь-яким рішенням суду.

При цьому ОСОБА_3 та інші співробітники ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, усвідомлювали, що ураховуючи вказану обстановку, виконання вказаного наказу щодо витиснення зі сходів Монументу Незалежності та прилеглої до нього території громадян, які приймали участь у мирному зібранні та демонстрували свої наміри залишатися на вказаному місці, буде неможливе без застосування спільно усіма залученими до цих протиправних дій співробітниками ПМОП «Беркут» сили, фізичного насильства, спецзасобів та затримань стосовно неперсоналізованого кола громадян з метою залякування та розгону учасників мирного зібрання.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом з іншими співробітниками ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, залученими за вищевказаних обставин, демонструючи начальницькому складу згоду на виконання вказаного наказу, не висловлюючи будь-яких заперечень продовжували діяти узгоджено, за єдиним планом, підпорядковуючись направленим на виконання цього наказу вказівкам начальницького складу полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, а саме: незважаючи на відсутність судового рішення про заборону щодо реалізації права на проведення мітингів, мирного зібрання на території Майдану Незалежності в м. Києві, 30.11.2013 у період часу з 04 год. 11 хв. до 04 год. 22 хв., з метою незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, які проходили на Майдані Незалежності у м. Києві, перевищуючи службові повноваження, співробітники МОП «Беркут» надмірно та безпідставно застосували фізичного насильство, спеціальні засоби, зокрема кийки «ПР» та «Томфа», а також вчинили болісні і такі, що ображають особисту гідність дій, відносно учасників мирного зібрання, внаслідок чого 132 особам - учасникам мітингу спричинено фізичний біль та заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та близько 300 учасників мирного зібрання були витіснені від Монументу Незалежності, пам`ятника засновникам Києва до проїжджої частини вулиці Хрещатик.

Крім того, співробітники МОП «Беркут» у період з 04 год. 11 хв. до 04 год. 22 хв. 30.11.2013, перебуваючи на Майдані Незалежності в м. Києві, діючи умисно, з метою незаконного перешкоджання проведенню зборів та мітингів, перевищуючи владу та службові повноваження, із застосуванням заходів фізичного впливу, здійснили затримання 35 (тридцять п`ять) учасників мітингу, 34 (тридцять чотири) з яких у подальшому доставлено до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, в тому числі ОСОБА_7 , та 1 (одного) до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві.

В ході виконання явно злочинного наказу на незаконне перешкоджання реалізації проведенню мирних зборів громадян на Майдані Незалежності в м. Києві, ОСОБА_3 , діючи, умисно, з мотивів власного кар`єризму, хибно розуміючи інтереси служби, усвідомлюючи незаконність своїх дій та порушення законних прав осіб у разі їх вчинення, разом з командиром відділення №2 взводу №2 оперативної роти №3 полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2 , 30.11.2013 в період 04 год. 11 хв. по 04 год. 22 хв., перебуваючи на прилеглій до монументу Незалежності площі, виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу та насильства, а також здійснення адміністративного затримання особи, помітивши як один з учасників мирного зібрання - ОСОБА_7 , внаслідок застосування невстановленими правоохоронцями спеціальних засобів та виниклої під Монументом Незалежності тисняви впав та намагався піднятися, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не вчинив і не міг вчинити будь-яких правопорушень та не міг протидіяти законним вимогам працівників міліції, діючи з прямим умислом, перевищуючи владу та службові повноваження, усвідомлюючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою перешкоджання подальшій участі потерпілого у мирному зібранні, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу діючи узгоджено, вдвох підбігли до ОСОБА_7 , схопили потерпілого за руки та ноги, стягнули його з підніжжя Монументу Незалежності, протягли кілька метрів в напрямку вулиці Інститутської, після чого, підняли на ноги, застосувавши фізичне насильство загнули обидві руки потерпілого за його спину, спричинивши тим самим ОСОБА_7 фізичний біль, вивели потерпілого за межі території Майдану Незалежності до проїжджої частини вулиці Інститутської, завели в середину спеціального автомобіля («автозаку»), який там перебував, та помістили ОСОБА_7 у спеціально обладнану камеру за місцем водія, чим вчинили дії, що ображають особисту гідність потерпілого та унеможливили подальшу участь потерпілого у мирному зібранні.

У подальшому, близько 05 год. 45 хв. 30.11.2013 ОСОБА_7 разом із іншими затриманими учасниками мирної акції протесту був доставлений в приміщення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, для складання протоколів про адміністративне затримання та про адміністративне правопорушення.

Незаконними діями ОСОБА_3 , вчиненими за попередньою змовою групою осіб, на виконання явно кримінально протиправного (злочинного) наказу із застосуванням фізичного насильства, порушено конституційне право ОСОБА_7 збиратися мирно, без зброї і проводити збори та мітинги, про проведення яких завчасно сповіщено органи виконавчої влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 28, статтею 340 КК України (в редакції Закону України №2341-14 від 05.04.2001), тобто в умисних діях, що виразилися в незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів службовою особою, вчиненому групою осіб без попередньої змови.

Також, згідно п. 3.1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 04.10.2013 №950 (далі - Інструкція), при вчиненні адміністративного правопорушення особами, які досягли віку, з якого настає адміністративна відповідальність, уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (далі - ОВС) складають протокол про адміністративне правопорушення.

Пунктом 3.15. Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

Згідно п. 3.17 Інструкції, протокол та матеріали про адміністративне правопорушення протягом доби надаються посадовій особі, уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Додатком 1 до п. 3.17 Інструкції з оформлення документів в системі МВС України, затвердженої Наказом МВС України від 27.07.2012 №650, передбачено, що рапорт - це письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання. Рапорт має такі реквізити: адресат; назва виду документа (Рапорт); текст документа; відмітка про наявність додатків, (якщо вони є); підпис, дата документа.

У відповідності до примітки до ст. 358 КК України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011), під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Таким чином, у відповідності до примітки до ст. 358 КК України, рапорт працівника ОВС про затримання громадянина за вчинення адміністративного правопорушення є офіційним документом, тобто документом, що містить зафіксовану на паперовому носії інформацію, яка підтверджує певні події, що спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, і яка може бути використана як доказ у правозастосовній діяльності.

Разом із тим, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді командира відділення №1 взводу №1 оперативної роти №3 ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, будучи службовою особою, склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи.

ОСОБА_3 , діючи, умисно, з мотивів власного кар`єризму, хибно розуміючи інтереси служби, усвідомлюючи незаконність своїх дій та порушення законних прав осіб у разі їх вчинення, разом з командиром відділення №2 взводу №2 оперативної роти №3 полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2 , 30.11.2013 в період 04 год. 11 хв. по 04 год. 22 хв., перебуваючи на прилеглій до монументу Незалежності площі, виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу та насильства, а також здійснення адміністративного затримання особи, помітивши як один з учасників мирного зібрання - ОСОБА_7 , внаслідок застосування невстановленими правоохоронцями спеціальних засобів та виниклої під Монументом Незалежності тисняви впав та намагався піднятися, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не вчинив і не міг вчинити будь-яких правопорушень та не міг протидіяти законним вимогам працівників міліції, діючи з прямим умислом, перевищуючи владу та службові повноваження, усвідомлюючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою перешкоджання подальшій участі потерпілого у мирному зібранні, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу діючи узгоджено, вдвох підбігли до ОСОБА_7 , схопили потерпілого за руки та ноги, стягнули його з підніжжя Монументу Незалежності, протягли кілька метрів в напрямку вулиці Інститутської, після чого, підняли на ноги, застосувавши фізичне насильство загнули обидві руки потерпілого за його спину, спричинивши тим самим ОСОБА_7 фізичний біль, вивели потерпілого за межі території Майдану Незалежності до проїжджої частини вулиці Інститутської, завели в середину спеціального автомобіля («автозаку»), який там перебував, та помістили ОСОБА_7 у спеціально обладнану камеру за місцем водія, чим вчинили дії, що ображають особисту гідність потерпілого та унеможливили подальшу участь потерпілого у мирному зібранні.

У подальшому, близько 05 год. 45 хв. 30.11.2013 ОСОБА_7 разом із іншими затриманими учасниками мирної акції протесту був доставлений в приміщення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, для складання протоколів про адміністративне затримання та про адміністративне правопорушення.

Після цього, ОСОБА_3 30.11.2013, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у приміщені Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, яке розташоване по вул. Герцена, 9, в м. Києві, діючи умисно та на виконання вказівки невстановленого співробітника органів внутрішніх справ, з метою створення формальних обставин законності своїх протиправних дій щодо перешкоджання проведенню 30.11.2013 зборів, мітингів на Майдані Незалежності в м. Києві, безпідставного затримання ОСОБА_7 , для штучного створення доказів ніби то вчинення ним 30.11.2013 адміністративних правопорушень, а також для надання правомірності його адміністративного затримання та подальшого притягнення судом до адміністративної відповідальності, власноручно склав, підписав і надав (передав) невстановленому співробітнику органів внутрішніх справ завідомо неправдиві офіційні документи

Надалі, близько 06 год. 00 хв. 30.11.2013, за вказівкою одного із невстановлених керівників ПМОП «Беркут», ОСОБА_3 прибув в приміщення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, де з метою створення формальних обставин законності своїх протиправних дій щодо перешкоджання проведенню 30.11.2013 зборів, мітингів на Майдані Незалежності в м. Києві, безпідставного затримання ОСОБА_7 , для штучного створення доказів нібито вчинення ОСОБА_7 30.11.2013 адміністративних правопорушень, а також для надання правомірності його адміністративного затримання та подальшого притягнення судом до адміністративної відповідальності, власноручно склав, підписав і надав (передав) невстановленому співробітнику органів внутрішніх справ завідомо неправдиві офіційні документи - два рапорти від 30.11.2013 про затримання ОСОБА_7 за вчинення дрібного хуліганства та за злісну непокору законній вимозі працівника міліції, до яких вніс інформацію, яка не відповідала дійсності, а саме, про ніби-то вчинення ОСОБА_7 30.11.2013 на Майдані Незалежності в м. Києві протиправних дій відносно працівників КП «Благоустрій» та невиконання ним законних вимог працівників міліції.

Після чого, відповідно до ст. ст. 254, 255, 261 КУпАП, уповноваженою на те посадовою особою - дільничним інспектором міліції Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_16 , близько 06 год. 00 хв. 30.11.2013, у приміщенні Шевченківського райуправілння міліції за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, на підставі, серед іншого, й згаданих рапортів ОСОБА_3 , а також письмового пояснення ОСОБА_7 , у якому він категорично заперечив факт вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень, відносно ОСОБА_7 складено протокол серії КИ №0155955 від 30.11.2013 про адміністративне затримання за ст. 173 КУпАП, протокол серії КИ №0155955 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП та протокол серії КИ №0155956 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.

Надалі, вказані протоколи разом із іншими матеріалами надіслано для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

Так, за наслідками розгляду справи №761/32207/13-п про адміністративне правопорушення та дослідження наявних доказів (у тому числі, й відповідного рапорту ОСОБА_3 від 30.11.2013), постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 02.12.2013, протокол серії КИ №0155956 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП та інші матеріали повернуто начальнику Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві для дооформлення.

У подальшому, за результатами розгляду справи №761/6853/14-п про адміністративне правопорушення та дослідження наявних доказів (у тому числі, й відповідного рапорту ОСОБА_3 від 30.11.2013), постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 07.03.2014 провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Окрім того, за наслідками розгляду справи №761/32180/13-п про адміністративне правопорушення та дослідження наявних доказів (у тому числі, й відповідного рапорту ОСОБА_19 від 30.11.2013), постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 02.12.2013, протокол серії КИ №0155955 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП та інші матеріали повернуто начальнику Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві для дооформлення.

Надалі, командир відділення №1 взводу №1 оперативної роти №3 ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, ОСОБА_3 , з метою узаконення своїх протиправних дій щодо перешкоджання проведенню 30.11.2013 зборів, мітингів на Майдані Незалежності в м. Києві, безпідставного затримання ОСОБА_7 , а також для штучного створення доказів ніби-то вчинення останнім 30.11.2013 протиправних дій, передбачених ст. 173 КУпАП, на прохання невстановлених працівників органів внутрішніх справ, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, власноручно склав, підписав і надав невстановленим співробітникам органів внутрішніх справ завідомо неправдивий офіційний документ - один рапорт від 05.12.2013 про затримання ОСОБА_7 за вчинення дрібного хуліганства, до якого вніс інформацію, яка не відповідала дійсності, а саме, про ніби-то вчинення ОСОБА_7 30.11.2013 на Майдані Незалежності в м. Києві хуліганських дій відносно працівників КМДА під час проведення робіт з монтажу новорічної ялинки.

Після чого, дільничним інспектором міліції Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_18 , у невстановлений час та у невстановленому місці, на підставі, серед іншого, й рапорту ОСОБА_3 від 05.12.2013, відносно ОСОБА_7 складено протокол серії КИ №156088 від 06.12.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.

У подальшому, вказаний протокол разом із іншими матеріалами (у тому числі, протоколом серії КИ №0155955 від 30.11.2013 про адміністративне затримання ОСОБА_7 за ст. 173 КУпАП, протоколом серії КИ №0155955 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, вищезгаданими рапортами ОСОБА_3 від 30.11.2013 та 05.12.2013 про затримання ОСОБА_7 за ніби-то вчинення ним дрібного хуліганства тощо) надіслано для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

За наслідками розгляду справи №761/32261/2013-п про адміністративне правопорушення та дослідження наявних доказів (у тому числі, й відповідних рапортів ОСОБА_3 від 30.11.2013 та 05.12.2013), постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 13.12.2013, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. На підставі ст. 22 КУпАП, останнього від адміністративної відповідальності звільнено із оголошенням усного зауваження.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 01.04.2014, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 , згадану постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 13.12.2013 скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_7 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 366 КК України(в редакції Закону України №3207-VI (3207-17) від 07.04.2011), тобто у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що пред?явлене обвинувачення, після зміни обвинувачення в суді, в частині ч.4 ст.41 КК України є надмірним та таким, що не доводиться доказами у кримінальному провадженні. Так єдиними фактично джерелами інформації щодо кваліфікації за даною статтею є висновок «Про результати службового розслідування щодо правомірності дій працівників міліції під час охорони громадського порядку 30.11.2013 на майдані Незалежності в місті Києві», пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.07.2014 року. Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази суд зазначає наступне. Так у висновку службового розслідування детально проаналізований та викладений хід подій, розрахунок задіяних сил та дії відповідальних осіб у ніч на 30.11.2013 року. Як слідує з висновку комісією не отримано жодних відомостей про віддання керівництвом МВС та ГУМВС усних чи письмових наказів, вказівок або команд про застосування стосовно учасників акції заходів фізичного впливу та спеціальних засобів.

Таким чином, указані у висновку порушення стали можливими внаслідок неналежного виконання начальником ГУ МВС генерал-лейтенантом міліції ОСОБА_12 , заступником начальника начальникомміліції громадської безпеки ГУ МВС полковником міліції ОСОБА_11 начальником управління громадської безпеки ГУ МВС полковником міліції ОСОБА_20 , його заступниками підполковниками міліції ОСОБА_21 та ОСОБА_22 а також командиром полку МОП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » при ГУ МВС полковником міліції ОСОБА_23 вимог ст. 12 Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460, Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку, затвердженими Постановою Ради Міністрів Української РСР від 27.02.1991 №49, Положення про підрозділ міліції особливого призначення «Беркут», затвердженого наказом МВС від 18.05.2004 №529, та внаслідок порушення Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 №155, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.04.2012, та вимог керівництва Міністерства щодо неухильного дотримання дисципліни та законності.

Вказана інформація продубльована і в рішенні Окружного адміністративного суду від 02.07.2014 року яким визнано незаконними дії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Управління Північного територіального командування внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України щодо перешкоджання проведенню мирного зібрання на Майдані Незалежності 30-го листопада 2013 року.

Визнано незаконними дії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Управління Північного територіального командування внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України 30.11.2013 на Майдані Незалежності в м. Києві, а саме застосування заходів силового впливу, застосування спеціальних засобів для розгону людей з Майдану Незалежності, застосування до них сили, спеціальних засобів, перешкоджання проведенню мирного зібрання. Вказане рішення залишено в силі ухвалою Апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014 року.

Також, у вказаному рішенні констатовано, що за наслідками подій 27.02.2014 оголошено підозру ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч.3, 4 ст.27, ст.340 КК України, та ОСОБА_24 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 340 КК України. 04.03.2014 оголошено про підозру ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 340 КК України.

Дане рішення є не персоніфікованим та загальним, оскільки в ньому не зазначено які саме та чиї саме дії визнано незаконними.

З пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 долучених в якості доказів взагалі вбачається, що 29.11.2013 близько 6.30 у складі свого підрозділу на території полку МОП «Беркут» заступник командира полку ОСОБА_25 провів інструктаж про порядок несення служби під час охорони громадського порядку, поводження із громадянами, правила застосування спецзасобів, правила особистої безпеки та інше. Тобто вказані пояснення взагалі виключають умисел на вчинення протиправних дій з боку обвинувачених на момент початку подій 30.11.2013 року.

Крім того з нового обвинувачення вбачається, що 30.11.2013 в період з 3 години до 3 год 20 хвилин заступнику начальника Головного управління начальнику міліції громадської безпеки ГУ МВС в місті Києві ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який знаходився в адміністративному приміщенні ГУ МВС України в м. Києві, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, надійшов злочинний наказ від начальника ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_12 , який у свою чергу діяв за наказом вищого керівництва та за попередньою змовою з головою Київської міської державної адміністрації ОСОБА_13 , секретарем РНБО ОСОБА_14 та його заступником ОСОБА_15 (матеріали досудового розслідування стосовно яких виділене в окреме провадження), організувати витиснення із застосуванням сили з Майдану Незалежності, які там перебували та реалізовували конституційне право на мирні зібрання. Вказані обставини в судовому засіданні не досліджувалися та не перевірялися, будь-які особи з даного приводу не допитувалися, також стороною обвинувачення не надано будь-яких судових рішень з яких вбачалося б, що дані особи видавали злочинні накази або навпаки та понесли за це покарання. Також в судовому засіданні не досліджувалися та не перевірялися обставини дій, взаємодій працівників міліції, а саме ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 ОСОБА_27 ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Що усіх вищевказаних осіб обвинувачення в рамках даного провадження не висувалося, тому вважати що вони діяли за єдиним умислом у суду не має.

Тобто, з наведеного вище вбачається що в судовому засіданні не надавалися докази того, що обвинувачені виконували завідомо злочинні накази оскільки такі обставини не були предметом розгляду та дослідження у судовому засіданні, а відтак обвинувачення в частині інкримінування дій за ч.4 ст.41 КК України підлягає виключенню як таке що не було предметом розгляду, є надмірним та не мотивованим. Визнавати накази які віддавалися переліченими особами без розгляду усіх фактичних обставин, без допиту осіб, а відносно декількох матеріали виділені в окреме провадження є неприпустимим та таким що порушують норми КПК України, а саме ст. 337 КПК України де зазначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Також, підлягають перекваліфікації дії обвинувачених за ч.2 ст. 28 та частину першу даної статті, оскільки будь-яких доказів того що працівники правоохоронних органів попередньо змовилися для вчинення протиправних дій у матеріалах провадження відсутні. А в кваліфікації злочину передбаченого ч.1 ст.366 КК України стаття 28 підлягає виключенню взагалі оскільки відсутні будь які докази які б могли свідчити що обвинуваченні індивідуально складаючи рапорти діяли групою осіб.

Отже вказані дії обвинувачених які судом визнано доведеними які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доводяться наданими прокурором письмовими доказами, відео-фото матеріалами, показаннями свідків, потерпілого які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, а саме: копія клопотання від 15.02.2017 про тимчасовий доступ до речей і документів; копією ухвали від 15.02.2017 слідчого судді Печерського районного суду міста Києва; копія супровідного листа від 23.02.2017; копія протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 28.02.2017 року; копія опису речей і документів, вилучених на підставі ухвали суду; протокол огляду документів, вилучених на підставі ухвали суду; протокол огляду документів від 02.03.2018; копія висновку службового розслідування від 30.01.2014; копія розрахунку сил і засобів, задіяних до ОГП, від 29.11.2013; копія списку співробітників ПМОП «Беркут», задіяних до ОГП; копія пояснення ОСОБА_3 від 13.12.2013; копія пояснення ОСОБА_2 , від 13.12.2013; копія запиту від 01.03.2017; копія супровідного листа від 09.03.2017; копія повідомлень громадських організацій щодо проведення мирних зібрань на Майдані Незалежності в м. Києві; копія запиту від 29.12.2014; копія супровідного листа від 06.01.2015; копія постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2014; копія запиту від 20.10.2016; копія супровідного листа від 02.11.2016; копія журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених; копія протоколу огляду документів від 08.12.2016; копія запиту від 20.03.2017; копія супровідного листа від 20.03.2017; копія протоколу огляду документів від 21.03.2017; копія журналу «Етап -31»; копія супровідного листа від 21.03.2017; копія запиту від 25.01.2017; копія супровідного листа ТОВ «УНІАН» від 25.02.2017; протокол огляду від 13.04.2018; оптичний диск із фотознімками ТОВ «УНІАН»; копія запиту від 31.08.2017; копія супровідного листа представництва «ЗЕ АССОШІЕЙТЕД ПРЕСС» від 06.09.2017; протокол огляду від 07.03.2018; оптичний диск із фотознімками «ЗЕ АССОШІЕЙТЕД ПРЕСС»; копія заяви свідка ОСОБА_31 від 20.04.2017; копія відповіді свідку від 20.04.2017; копія протоколу огляду від 22.05.2017; протокол огляду від 03.03.2018; оптичний диск із відеозаписом, наданим свідком ОСОБА_32 (АРД); копія клопотання потерпілого ОСОБА_33 , від 29.09.2017 про приєднання доказів; копія відповіді потерпілому від 02.10.2017; протокол огляду від 13.04.2018; оптичний диск із фотознімками ОСОБА_34 ; постанова від 17.03.2017 про визнання особи потерпілим; пам`ятка від 17.03.2017 про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_7 ,; протокол проведення слідчого експерименту від 22.08.2017; протокол огляду матеріальних носіїв інформації від 26.04.2018 із додатком паперовим конвертом із оптичним диском; протокол огляду відеозапису від 2007.2017; протокол огляду диску від 12.03.2018; протокол огляду відеозапису від 21.03.2018 за участю свідка ОСОБА_35 ; протокол огляду відеозапису від 23.03.2018 за участю свідка ОСОБА_36 ; копію протоколу огляду фотознімків від 21.03.2018 за участю свідка ОСОБА_37 ; копія протоколу огляду відеозапису від 27.03.2018 за участю свідка ОСОБА_38 ; копія протоколу огляду фотознімків від 05.04.2018 за участю свідка ОСОБА_39 ; копія протоколу огляду відеозаписів від 05.04.2018 за участю свідка ОСОБА_39 ; копія протоколу документів від 05.04.2018 за участю свідка ОСОБА_39 ; копія протоколу огляду документів від 03.08.2017 за участю свідка ОСОБА_16 ; копія протоколу огляду документів від 03.08.2017 за участю свідка ОСОБА_18 ; копія протоколу огляду документів від 14.04.2018 за участю свідка ОСОБА_40 ; копія протоколу огляду документів від 14.04.2018 за участю свідка ОСОБА_41 ; копія клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів від 02.12.2016; копія повідомлення про розгляд справи; копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2016; копія протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26.12.2016; копія опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали суду; копія протоколу огляду від 10.02.2017; протокол огляду документів від 06.03.2017; паперовий конверт із оптичним диском; копія титульного листа тому №168 кримінального провадження; копія титульного листа до справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 ,; копія опису до справи про адмін. Правопорушення; копія протоколу КИ №156088 про адмін. Правопорушення за ст. 173 відносно ОСОБА_7 , від 06.12.2013; копія рапорту ОСОБА_3 , від 05.12.2013; копія рапорту ОСОБА_2 від 05.12.2013; копія пояснення ОСОБА_39 ; копія пояснення ОСОБА_37 ; копія фототаблиці; копія супровідного листа від 03.12.2013; копії титульних листів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 , за ст.173 КУпАП; копія опису до адмін.справи; копія протоколу про адміністративне правопорушення КИ №0155955 від 30.11.2013 за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_7 ; копія рапорту ОСОБА_3 ; копія рапорту ОСОБА_2 ; копія пояснення ОСОБА_7 від 30.11.2013; копія витягу із бази «Армор»; копія довідки на ОСОБА_7 ; копія протоколу про адміністративне затримання КИ №0155955 від 30.11.2013; копія розписки ОСОБА_7 ; копії супровідних листів від 22.11.2013; копія акту державного виконавця від 22.11.2013; копія вимоги державного виконавця від 22.11.2013; копія постанови про залучення працівників органу МВС України для участі у виконавчому провадженні від 22.11.2013; копія постанови про залучення працівників органу МВС України для участі у виконавчому провадженні від 22.11.2013; копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2013; копія постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.11.2013; копія супровідного листа (без зазначення дати); копія постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 02.12.2013; копія розписки про отримання постанови; копія пустого бланку довідкового листа у справі та копія бланку засвідчувального напису справи; копія відомостей із адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві стосовно відсутності даних щодо реєстрації ОСОБА_7 у м. Києві та Київській області; копія договору про надання адвокатських послуг; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копія про ознайомлення із матеріалами справи; копія розписки про ознайомлення із датою та часом розгляду справи; копія клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення; копія постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 13.12.2013; копія розписки ОСОБА_7 про отримання копії постанови суду; копія апеляційної скарги ОСОБА_7 , від 19.12.2013; копія квитанції №ПН 251476 від 19.12.2013; копія опису вкладення; копія конверту; копія супровідного листа від 06.01.2014; копія довідки про телефонограму №33/796/94/2014; копія ордеру серії КВ №076216 від 16.01.2014; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копія посвідчення адвоката; копія договору про надання адвокатських послуг; копія схеми; копія роздруківки мережі Інтернет; копія розписки про перенесення розгляду справи; копії додаткових пояснень до апеляційної скарги; копія судового виклику; копія судової повістки; копія судового виклику; копія розписки захисника; копія судової судової повістки; копії судових викликів; копія відповіді КМДА на звернення Народного депутата України; копія пояснення свідка ОСОБА_39 ; копія розписки про ознайомлення із датою та часом розгляду справи; копії судових викликів; копії судових повісток; копія розписки про перенесення розгляду справи; копія листа із ГУМВС України в м. Києві про неможливість забезпечення явки до суду свідків; копія повідомлень про вручення поштових відправлень; копія клопотання захисника; копія витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.03.2014; копія супровідного листа; копія депутатського звернення; копія відповіді на звернення; копія розписки про ознайомлення із датою та часом розгляду справи; копія листа із ГУМВС України в м. Києві про неможливість забезпечення явки до суду свідків; копія конверту; копія довідки про телефонну розмову; копія схеми; копія заяви ОСОБА_7 ; копія заяви ОСОБА_7 ; копія протоколу судового засідання; копія постанови Апеляційного суду м. Києва від 01.04.2014; копія супровідного листа від 10.04.2014; копія заяви про видачу копії постанови суду; копія довідкового листа у справі та засвідчувального напису; копія клопотання захисника; копія паперового конверту; копія аркушу паперу із відтиском печатки суду та підписами секретаря та судді; копія титульного листа тому №167 кримінального провадження; копія титульного листа та опису до справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 ; копія опису до справи; копія протоколу КИ №0155956 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_7 ; копії службових рапортів ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 30.11.2013; копія довідки ОСОБА_7 від 30.11.2013; копія довідки на ОСОБА_7 ; копія незаповненого бланку про адміністративне затримання; копія розписки ОСОБА_7 ; копії супровідних листів від 22.11.2013; копія вимоги державного виконавця від 22.11.2013; копія постанови про залучення працівників органу МВС України для участі у виконавчому провадженні від 22.11.2013; копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2013; копія постанови про залучення працівників органу МВС України для участі у виконавчому провадженні від 22.11.2013; копія акту державного виконавця від 22.11.2013; копія постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.11.2013; копія супровідного листа; копія клопотання захисника; копії документів, які підтверджують повноваження адвоката; копія постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 02.12.2013; копія розписки ОСОБА_7 ; копія клопотання від 06.03.2014 про звільнення ОСОБА_7 від адміністративної відповідальності; копія постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_17 від 07.03.2014; копія супровідного листа від 18.03.2014; копія клопотання захисника; копії довідкового листа у справі та засвідчувального напису; копія аркушу паперу із відтиском печатки суду та підписами секретаря та судді;копія клопотання від 15.05.2017 про тимчасовий доступ дот речей і документів; копія супровідного листа від 22.05.2017; копія ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.05.2017; копія протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07.06.2017; копію опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді; копія протоколу огляду документів від 19.06.2017; супровідний лист від 19.06.2017; постанова від 19.06.2017 про призначення судово-почеркознавчої експертизи; супровідний лист від 17.07.2017; висновок експерта від 17.07.2017 №3579/17-26 згідно якої:

1. Рукописний текст в рапорті від 30.11.2013, складеному від імені ОСОБА_2 на ім`я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення.

2. Рукописний текст в рапорті від 05.12.2013, складеному від імені ОСОБА_2 на ім`я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП виконано ОСОБА_2 .

3. Рукописний текст в рапорті від 30.11.2013, складеному від імені ОСОБА_2 , на ім`я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП виконано ОСОБА_2 .

4. Підписи від імені ОСОБА_2 , в рапорті від 30.11.2013 (на лицьовій стороні та зворотні документа), складеному від його імені на ім`я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП виконані самим ОСОБА_2 .

5. Підписи від імені ОСОБА_2 в рапорті від 05.12.2013 (на лицьовій стороні та звороті документа), складеному від його імені на ім?я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП виконані самим ОСОБА_2 .

6. Підпис від імені ОСОБА_2 в рапорті від 30.11.2013, складеному від його імені на ім?я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП виконано самим ОСОБА_2 .;

Акт здачі приймання висновку експерта від 17.07.2017; протокол огляду документів від 05.03.2018; фототаблицю до протоколу огляду; паперовий конверт; копії документів, які містять вільні та умовно-вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_2 ; паперовий конверт; постанову від 12.06.2017 про відібрання зразків для експертизи; протокол отримання зразків для експертизи від 16.06.2017; документи, що містять експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_2 ; паперовий конверт; рапорт від 30.11.2013 про затримання ОСОБА_7 , за ст. 173 КУпАП; рапорт від 05.12.2013 про затримання ОСОБА_7 за ст. 173 КУпАП; рапорт від 30.11.2013 про затримання ОСОБА_7 за ст. 185 КУпАП; постанова від 05.03.2018 про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами; копія супровідного листа від 18.04.2018; копія клопотання від 12.06.2017 про тимчасовий доступ до речей і документів; копія супровідного листа від 27.06.2017; копія ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2017; копія протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 11.07.2017; копія опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді; копія протоколу огляду документів від 04.08.2017; супровідний лист від 14.09.2017 про призначення судово-почеркознавчої екпертизи; супровідний лист від 05.03.2018; висновок експерта від 05.03.2018 №5663/5664/17-26, №1229/1230/18-26в частині що стосується даного кримінального провадження згідно якого:

1. Рукописний текст в рапорті від 30.11.2013, складеному від імені ОСОБА_3 на ім`я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виконано ОСОБА_3 .

2. Рукописний текст в рапорті від 05.12.2013, складеному від імені ОСОБА_3 на ім?я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виконано ОСОБА_3 .

3. Рукописний текст в рапорті від 30.11.2013, складеному від імені ОСОБА_3 на ім`я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_43 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, виконано ОСОБА_3 .

4. Підпис від імені ОСОБА_3 в рапорті від 30.11.2013, складеному від його імені на ім`я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виконано самим ОСОБА_3 .

5. Підпис від імені ОСОБА_3 в рапорті від 05.12.2013, складеному від його імені на ім?я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виконано самим ОСОБА_44 .

6. Підпис від імені ОСОБА_3 в рапорті від 30.11.2013, складеному від його імені на ім?я начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_42 , про затримання ОСОБА_7 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, виконано самим ОСОБА_3 .

11. Підписи від імені ОСОБА_3 в протоколі допиту свідка ОСОБА_3 від 01.12.2013, виконані самим ОСОБА_3 .

12. Рукописний текст «З моїх слів надруковано вірно, мною прочитано ОСОБА_3 » на аркуші 4 (з лицьової сторони) протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 01.12.2013, виконано ОСОБА_3 .

13. Підписи від імені ОСОБА_3 в протоколі допиту свідка ОСОБА_3 від 09.12.2013, виконані самим ОСОБА_3 .

14. Рукописний текст «Протокол з моїх слів записано вірно, мною прочитано» на аркуші 6 (з лицьової сторони) протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 09.12.2013, виконано ОСОБА_3 .;

Акт здачі-приймання висновку експерта; протокол огляду документів від 19.03.2018; паперовий конверт; копії документів, які містять вільні та умовно-вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_3 ; паперовий конверт; копії протоколів допиту свідка ОСОБА_3 ; рапорт від 30.11.2013 про затримання ОСОБА_7 за ст. 173 КУпАП; рапорт від 05.12.2013 про затримання ОСОБА_7 за ст. 173 КУпАП; Рапорт від 30.11.2013 про затримання ОСОБА_7 за ст. 185 КУпАП; копії рапортів про затримання ОСОБА_45 за ст. 173, 185 КУпАП; фототаблиця до протоколу огляду; постанову від 19.03.2018 про визнання матеріальних об?єктів речовими доказами; копію супровідного листа від 18.04.2018.

Крім того прокурором надані та дослідженні процесуальні документи щодо руху справи, джерел здобуття доказів на досудовому розслідуванні та характеризуючи матеріали на обвинувачених що окремому переліку на думку суду не підлягають.

Надані стороною обвинувачення докази суд вважає належними та допустимим. Доводи захисника про те, що постановою заступника Генерального прокурора України від 16.01.2015 року було скасовано постанову про закриття кримінального провадження №017809 від 20.11.2013 року що є незаконним, а відтак усі письмові докази є недопустимими суд до уваги не приймає, оскільки сторонами не надавалося суду будь-яких доказів того, що дана постанова заступника Генерального прокурора оскаржувалася будь ким чи була скасована, а відтак вона є чинною та законною. Доводи про те, що відповідно Ухвали Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_46 від 14.12.2016 було надано слідчому тимчасовий доступ до матеріалів адміністративних справ з можливістю з ними ознайомитися та зробити їх копії а слідчим поза межами дозволу було вилучено і оригінали адміністративних справ та рапортів зокрема щодо ОСОБА_7 не зрозуміла оскільки в матеріалах провадження присутня саме копія адміністративної справи щодо ОСОБА_7 .

Позиція сторони захисту про те, що рапорт не є офіційним документом спростовується обгрунтуванням наведеним в обвинуваченні, а саме, щоДодатком 1 до п. 3.17 Інструкції з оформлення документів в системі МВС України, затвердженої Наказом МВС України від 27.07.2012 №650, передбачено, що рапорт - це письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання. Рапорт має такі реквізити: адресат; назва виду документа (Рапорт); текст документа; відмітка про наявність додатків, (якщо вони є); підпис, дата документа.

У відповідності до примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011), під офіційним документом, у статті 366 Кримінального кодексу України, слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Таким чином, у відповідно до примітки ст. 358 КК України, рапорт працівника ОВС є офіційним документом, тобто документом, що містить зафіксовану на паперовому носії інформацію, яка підтверджує певні події або факти, що спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, і яка може бути використана як доказ у правозастосовній діяльності. З таким обґрунтуванням суд погоджується та вважає його вірним.

Обвинувачені ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 від надання показань відмовилися скориставшись ст. 63 Конституції України.

Однак їх вина доводиться і показаннями потерпілого та свідків зокрема:

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, що так він приймав участь у протесті, приблизно з 29 листопада прибув на майдан десь з 08 до 10 години, стояли слухали музику. 30 листопада перебував біля бочок, де можна було погрітися, спілкувався з хлопцями, побачили, що йде наче поліція всі побігли до стели, він теж відійшов. Коли почалися агресивні дії з боку наступаючих правоохоронців він був внизу, дуже злякався, його штовхали, намагався вилізти, втікати, але його вивели з під стели і завели в автозак. Під час події знаходився на другій сходинці знизу збоку торгового центру, коли почався наступ, люди тисли не можна було повернутися, але у потерпілого вийшло він повернув на право виліз на скло, намагався на нього залізти, але з`їхав, його збили і він упав, потім його підняли деякий час пронесли і поставили на землю, завели руки за спину, по дорозі впали окуляри, шапка загубилася, завели в автозак, речі залишили з потерпілим. Затримували особи яких він не можу ідентифікувати, по- перше він спочатку лежав на землі голови не повертав, по друге правоохоронці всі були в масках, було темно і він загубив окуляри,а в нього поганий зір. Потерпілому загибали руки, щодо болі у нього був високий рівень адреналіну, для нього це було не найстрашніше, відчував не сильний біль. Потім потерпілого посадили в першу кабіну за водієм, був одним із перших хто зайшов в автозак, він сидів там доволі довго десь півгодини, заводили людей різних, до нього завели ще двох людей молодого з травмою голови і старша людина в нього було зламано ребро, було тісно в камері в автозаку, і десь через годину привезли на вул.Герцена, завели в актовий зал, почали ділити на групи, потерпілого завели в окрему кімнату і взяли покази, підписував певні свідчення і десь коли розсвітало випустили і вручили повістку.

Безумовно він не може ідентифікувати осіб, перший раз обвинувачених побачив в суді, так впізнання проводили сказав, що не може їх ідентифікувати.

Під час перебування в автозаку у нього був телефон з якого він подзвонив другу тоді і повідомив що їде в автозаку, і сказав що везуть на герцена. Там складали протокол про затримання інше не може згадати, щодо рапортів не може сказати, на герцена таких співробітників потерпілий не пам`ятає. Щодо протоколів на потерпілого було відкрито адміністративні протоколи, за однією статтею визнали винним але без санкцій. Подали апеляцію і її задовільнили, так надавалися рапорти про затримання для ознайомлення, ні вони не відповідають дійсності, а саме в моменті що він чимось кидався та була не цензурна лексика, але він намагався втікати, дії образили потерпілого, потерпілий стверджує що його переміщали і садили в автозак одні і тіж особи.

Не пам`ятає чи наносили удари працівники поліції, ніяк не звертались до нього, пояснення відбирали на ОСОБА_47 , якийсь слідчий хто саме не пам`ятає, працівники беркута не відбирали пояснення.Під час затримання на ньому була шапка з написом ОСОБА_48 , чорна куртка джинси інше не пам`ятає, на відео впізнав себе, затримання відбувалося в супереч його волі, був в шоковому стані супротиву з його боку не було.

Показаннями свідка ОСОБА_49 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, що працював журналістом на телебаченні, разом з оператором 30 листопада прибув на Майдан незалежності, спочатку хотів припаркувати автомобіль на вулиці Інститутський, але в`їзд був перекритий, їм повідомили, що буде працювати спецтехніка, вони переїхали вище, потім вони з оператором спустились на майдан, зайшли в ТРЦ Глобус. Після того як вони підійшли до ОСОБА_50 оператор виліз на одну із опорних колон, і тоді він побачив скупчення працівників міліції. Свідок запевняє, що ніяких провокаційних дій з боку протестувальників не було,самі протестувальники кричали гасла «міліція з народом», тому вважає, що застосування сили було зайвим і для нього це стало взагалі несподіванкою те, що працівники правоохоронних органів застосовують проти протестувальників кийки.

Протестувальників повністю почали витісняти з майдану в сторону Хрещатика.

Ніяких звернень залишити майдан нечув, принаймні в тій стороні де він перебував з оператором. Момент затримання протестувальників небачили. Працівників комунальних служб не пригадує. Обвинувачені та потерпілий свідку не відомі.

На скільки він пам`ятає форма була чорного кольору з традиційними нашивками "Беркут" обличчя були закритті шоломами, в руках вони тримали щити прямокутної форми

ОСОБА_51 знімала безперервно до моменту витиснення протестувальників, окрім одного моменту коли вони міняли локацію, тоді камера вимикалась на 1-2 хв. Протестувальників було близько 200-300 осіб, серед них більшість людей студентського віку, які не мали ніяких засобів для провокації. Пам`ятає, що бачив працівників ОСОБА_52 біля українського дому. Вони з оператор були одягненні просто, без ніяких позначок крім одного факту, що в них була професійна камера, також на майданні працював ще один оператор з ТРК "Київ". Оператор був російськомовний, на іноземця не схожий. Бачив, що командир « ОСОБА_52 » ОСОБА_53 намагався стримувати застосування кийків.

Показаннями свідка ОСОБА_54 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, що у свідка з ОСОБА_7 добрі та дружні відносини, вони познайомились в 2000 році,підтримують один одного. Свідку відомо, що ОСОБА_55 приймав участь в мирних акціях на Майдані Незалежності. Прибули вони разом ввечері, близько 9 вечора та звідти свідок поїхав, якщо не помиляється о першій годині ночі разом зі знайомими, а ОСОБА_55 там залишився. Там проходила мирна акція. Виключно к мирній формі проводилися акція. Люди спілкувалися між собою, обговорювали рішення. Свідок не пам`ятає, щоб там було багато працівників правоохоронних органів. До моменту відбуття, свідок не бачив жодних заворушень, правопорушень. Свідку відомо про те,що ОСОБА_56 затримали, коли свідок під`їжджав до м.Ірпінь на власному транспорті, йому зателефонував ОСОБА_55 , о котрій годині він пам`ятає. Федяй сказав, що його затримали та, що він знаходиться в Шевченківському районному відділі міліції. Свідок спочатку сприйняв це, як жарт. Зайшовши до соцмережі, свідок зрозумів, що там щось коїться. Свідок поїхав у райвідділ, він поїхав самостійно. Біля райвідділу було багато швидких, приїхали народні депутати, ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , чинний помічник пана ОСОБА_59 . В чому був одягнений ОСОБА_55 свідок не пам`ятає, але він був в шапці з надписом «Амстердам» з балабоном, вона була темного кольору. Федяй не був конфліктною людиною, він був законнослухняною людиною, на той момент ОСОБА_55 був науковим співробітником, на даний час він працює в Єврокомісії. Свідок думає,що ОСОБА_55 не вчиняв ніяких протиправних дій.

Показаннями свідка ОСОБА_60 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, ОСОБА_61 свідок знає близько 15 років, у них дружні відносини. Свідку відомі обставини, як трапились 29-30 листопада 2013 року на ОСОБА_62 , вони там разом перебували. Вони прибули туди ввечері в годин шість або сім, точний час свідок не пам`ятає, вони прибули в п`ятницю після роботи. Відбувався мітинг проти рішення президента ОСОБА_63 щодо угоди про асоціацію. Виступали опозиційні лідери, співали пісні. Особисто свідок та ОСОБА_55 приймали участь, підтримували цю акцію. Була перерва, після цього було повідомлено, що на майдані готується розгін,це було приблизно о 12 ночі. Свідок перебував на ОСОБА_64 близько до 3-ої ночі. Після 3-ої години ночі свідок поїхав додому. Потім ОСОБА_55 набрав свідка. Розмова була швидкою, свідку ОСОБА_55 повідомив, що їх затримали. Свідок почав збиратися до відділу. Коли він приїхав до відділу він побачив, що там збираються багато людей. Також почали збиратися опозиційні політики, приїхав ОСОБА_57 . До ОСОБА_56 не пускали, він перебував у відділку міліції. Коли приїхав ОСОБА_57 їх почали випускати. Близько 8 чи 9 ранку Федяя випустили. В чому був одягнений ОСОБА_55 пригадати свідку важко, але пам`ятає,що він був одягнений в зимову куртку, шапка з надписом «Амстердам» червоно чорно біла. Свідок характеризує ОСОБА_56 , як позитивною, доброю, не конфліктною людиною.

На той час вся активність на Майдані Незалежності була припинена, хтось вів розмову між собою, деякі лежали. Працівників міліції не було, вони стояли за рестораном. Ніяких протиправних дій там не було. На сцені вже нічого не відбувалось, вже люди залишались на своїх місцях та спілкувалися, ніякої музики не лунало. Свідка ОСОБА_65 допитували в прокуратурі. Свідку пред`являли відеозапис за участю ОСОБА_56 . На відео свідок впізнав ОСОБА_56 . Свідок повідомляє, що ОСОБА_55 був в окулярах та в світлій шапці.

Показаннями свідка ОСОБА_37 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, щозалучався для проведення огляду саме в ніч з 29 по 30 листопада, свідок був у складі бригади. Головний інженер їхнього підприємства дав усне розпорядження з`явитися на ОСОБА_66 . Коли свідок ОСОБА_67 прийшов на нічну зміну, головний інженер знаходився в приміщенні підприємства та пояснив, що свідок повинен бути на ОСОБА_62 для проведення огляду. Свідок їхав у складі бригади, виїхали вони приблизно о 12 годині ночі. Хто саме керував бригадою на місці свідок не пам`ятає. Близько другої або третьої години вони приїхали на ОСОБА_66 . Вони заїхали з технічного з`їзду, який знаходиться біля пам`ятника. Коли свідок ОСОБА_67 прибув на ОСОБА_66 , він побачив багато мітингувальників. Оскільки на майдані було дуже багато людей, вони не змогли проїхати, тому вони просто стояли. Свідок повідомив, що ніяких погроз з боку мітингувальниківне було. Він телефонував своєму керівництву, керівництво сказало їм чекати, після чого бригада чекала. Свідок з членами бригади не зверталися до поліції, для того щоб їх пропустили. Свідок побачив, що з вулиці Інститутській спускаються правоохоронці в спецодягу, вони спустились до технічного заїзду. Правоохоронці попереджували мітингувальників, щоб вони звільнили ОСОБА_68 . Але мітингувальники не звільнили ОСОБА_68 . Свідок давав дуже багато пояснень слідчим, його викликали в телефонному режимі для того щоб він з`явився для допиту по справі. Він їм пояснював все, що бачив. Свідок не бачив, щоб потерпілий ОСОБА_55 вчиняв якісь протиправні дії.

Також повідомив, що було дві групи правоохоронців які йшли по вулиці Інститутській, одна група була у чорному спецодягу, інша група правоохоронців була світлого кольору, а саме плямистий камуфляж, зеленого, синього, білого,коричневого та жовтого кольору. Перша група була в формі чисто чорного кольору.

Показаннями свідка ОСОБА_69 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, щопрацює майстром з 2002 року. 30.11.2013, точного часу свідок сказати не може, надійшло доручення начальника ОСОБА_70 . Працівників ОСОБА_71 було в бригаді 6 осіб, точно не пам`ятає хто, свідок був начальником. Диспетчер сказав поїхати до майдану незалежності для прибирання. Він конкретно не був свідком витисненнямітингувальників, там все було загороджено. Свідок почув колотнечу, шум, бачив як люди побігли по Майдану. Конкретно свідок ОСОБА_69 не може сказати, що там відбувалось. На момент витиснення вони не починали роботу, по команді начальника ШЕУ, почали роботу десь в 4-5 годин, там було абсолютно пусто, речі розкидані, кухні. Під час прибирання на території нікого не було, стояло лише оцеплення, прибирали біля монументу. Їм ніхто не заважав робити свою роботу, жодного тиску не було. Обвинувачених свідок не знає, не зустрічалися жодного разу. Потерпілого також не знає. Ніяких контактів у свідка з ними немає.

Показаннями свідка ОСОБА_72 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, щопрацював заступником начальника Шевченківського районного управління м.Києва, працював на цій посаді з 2010 року. Наскільки свідку відомо напередодні відбувалися акції на ОСОБА_62 . В ніч, коли відбувалися заходи розгону, свідок знаходився вдома та йому стало відомо, близько 3 або 4 ночі, що на лінію 102 почали надходити виклики про те, що працівники поліції б`ють людей та про те, що люди б`ють працівників поліції. Свідок вдягнувся та поїхав до Майдану Незалежності, прибув туди приблизно під ранок. Коли він прибув до Майдану Незалежності там були цивільні люди, працівники правоохоронних органів, комунальні служби, та спец техніка комунальних служб. Безпосередніх керівників свідок не бачив, чи спілкувався він з ними точно не пам`ятає, але він повинен був це зробити для повідомлення, що він прибув та отримати завдання що робити надалі. Скільки осіб було затримано йому точно не відомо, черговий доповідав, що доставляють людей за вчинення адміністративних правопорушень. Якими підрозділами затримувалися, свідок не пам`ятає, але він знає, що в цю ніч від районного управління ніяких сил вони не направляли, окрім щоденних нарядів, які працюють на цій території. Територія Майдану Незалежності належить до Шевченківського району, тому затриманих було доставлено до Шевченківського УП. Свідку не відомо хто надав наказ на направлення затриманих туди. Мабуть на 4 годину ранку старим лишався черговий, тому що свідок не заїжджав до райуправління, а поїхав одразу до Майдану Незалежності. Під час доставки затриманих свідка в рай управлінні не було, тому він не може сказати скільки було поранених. Черговий отримував від свідка повідомлення щодо того, що якщо хтось буде скаржитися на стан здоров`я відразу робити виклик швидкої допомоги. Складення адміністративного протоколу, це їх обов`язок, якщо особу було доставлено, вказівка тут не потрібна. До управління міліції почали прибувати народні депутати та для посилення додаткової сили свідок просив підкріплення. Свідок не пам`ятає чи через чергового чи через керівників просив посилення. Вказівок про написання рапортів свідок не надавав, але надав вказівку черговій частині про перевірку людей,яких доставляють, щоб вони були з матеріалами, тобто ті які свідок перелічив, рапорти, пояснення, предмети з якими вони вчиняли ті чи інші правопорушення. Для накладання письмової резолюції той чи інший документ, не є обов`язковим, достатньо було усної вказівки свідка. Адміністративний матеріал складається на підставі необхідних документів, наявність на них резолюції не обов`язково. Щодо повторного складання протоколів, свідок не може сказати, тому що йому нічого не відомо. На скільки відомо, що людей яких доставляли з управління, частину людей привозила швидка медична допомога, працівники швидкої пропонували людям поїхати в медичний заклад, та на цих людей адміністративний протокол не складали, хоча матеріали могли бути, можливо після їх одужання, повторних складань протоколів не могло бути. ОСОБА_73 приймали з відповідними матеріалами до управління, без матеріалів їх ніхто не приймав, така була вказівка свідка. Рапорти писалися у тому випадку якщо працівники міліції бачили адміністративне правопорушення або відносно працівників міліції скоювалось адміністративне правопорушення, якщо обвинувачені й писали ці рапорти, то з метою того, що та чи інша людина була притягнена до адміністративної відповідальності.

Частину цих рапортів бачив. Ці рапорти знаходяться в адміністративному матеріалі, або він, або колега, пише відповідну візу, чи направити до суду, чи штраф. Деякі матеріали могли бути зареєстровані в журналі вихідної кореспонденції.

На той час у ОСОБА_74 були заступниками ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , та інші, за вказівкою свідка до райвідділкуприбули всі. Коли правоохоронець пише рапорти він про це повідомляє ОСОБА_42 , та призначається відповідна перевірка. Рапорти в ніч 29-30 листопада можливо й були, свідок не пам`ятає, у зв`язку з протягом великого часу. З тілесними ушкодженнями навіть працівники міліції, які доставляли людей були, про це свідку повідомляв заступник. Черговий викликав медика, медик прибував до чергового, якщо затриманий знаходиться у чергового, хто доставлявся до чергової частини це помічалось, адже всі знаходились в відділі управління, тому в подальшому медики коли заходили до особи на яку складається адміністративний протокол, почали його розглядати. Свідок не пам`ятає чи в Шевченківському управлінні інформація щодо 29-30 числа реєструвалась у канцелярії. Інформація про спричинення тілесних ушкоджень, застосування спецзаходівдо потерпілих доводиться до ОСОБА_42 письмовим рапортом, свідок ставив резолюцію і він міг долучити відповідну інспекцію особовому складу провести розслідування. Відповідно реєстрації щодо спричинення тілесних ушкоджень, застосування спецзаходів до потерплих немає. Якщо хтось з працівників міліції побачив склад адміністративного правопорушень він має право скласти адміністративний протокол на ту чи іншу людину. Працівник міліції який складав адміністративний протокол в той час 2013 році мав би задати ряд питань щодо скоєння особою адміністративного правопорушення, на його думку та на думку тих співробітників, які надали ті чи інші документи. Якщо людина не бажає давати пояснення, то вона так і пише, що не бажає давати пояснення або взагалі нічого не пише і каже « Я з вами не буду спілкуватися», для цього викликається двоє понятих і складається відповідний акт, долучається до матеріалів адміністративної справи. Адміністративний матеріал розглядає суд. Свідок має оглянути територію де відбувалося правопорушення та на очно оглянути чи обладнана ця територія відеокамерами чи ні, крім того свідок, як керівник підрозділу має право звернутися до вищого керівництва з питання чи формувалися відповідні групи документування, на ті чи інші заходи, чи використовували ці групи заходи документування техніку відео або фото фіксацію, якщо свідок отримує інформацію щодо використання, то він може запитати для себе цю копію, для перегляду але він може цього і не робити. Свідок не пам`ятає чи він запитував щодо документування даних подій 29 30 листопада. Але повідомив що події відбувалися в темну добу, тобто ніч і тому навіть якщо працювали групи документування, то проведення відео зйомок практично не можливо, але якщо й вони проводились, то рівень їх ефективності був поганий. Якусь частину матеріалів свідок і сам досліджував, точну частину свідок не пам`ятає, оскільки пройшов великий проміжок часу. Відповідні матеріали працівники ПМОП «Беркут» можуть скласти на місці де особа скоїла правопорушення. Далі особа відправляється відповідним транспортом і можуть скласти даний матеріал в автотранспорті, можуть частину матеріалів відібрати по місцю або по прибуттю до відділу міліції. Окрім свідка накладати резолюцію на документи мав право будь хто із його заступників. Депутати цікавилися про затриманих, кого затримали, тому і приїхали до відділу міліції. Свідок безпосередньо спілкувався з депутатами, а саме ОСОБА_57 та інші, всіх не пам`ятає. Викликалась швидка для тих, хто говорив, що йому дійсно потрібна медична допомога. Особисто свідок давав вказівку черговому проте, що кому потрібна медична допомога викликати карети швидких медичних допомоги, хто б не звернувся всім викликалися медичні допомоги. Медичну допомогу викликали саме працівники управління. Приїзд швидких реєструвався в журналах медичної допомоги. Записувалися в журналах: яка бригада та кому надавалася медична допомога. Свідок доповідав про події в відділку керівництву головного управління. Серед адміністративних матеріалів що б вчиняли правопорушення правоохоронці свідок не пам`ятає, в районному управлінні реєструвалися повідомлення від швидкої проте, що люди зверталися начебто їх побили працівники правоохоронних органів. По подіям, які відбувалися в центрі міста Києва з 29 листопада 2013 року по 23 лютого 2014 року, свідком 16 разів надавались покази різним прокуратурам, щодо подій 29-30 листопада, свідок був допитаним генеральною прокуратурою. Покази, які свідок давав підтримує.

Показаннями свідка ОСОБА_16 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, щопрацював в Шевченківському райвідділкуміліції, на посаді дільничного, в той час 30 листопада 2013 року почалась акція протесту в центрі міста Києва, відносно двох осіб вони склали протокол про адміністративне правопорушення. По тривозі свідок прибув в райуправління, це була ніч близько 4 ночі, викликав черговий або керівник. Були деякі особи, на яких були матеріали, проте що вони вчинили правопорушення. Є клас-служби, де брали цих осіб та в класі спілкувалися з ними, складалися відповідні адміністративні матеріали. На кожну особу були по рапорту працівників, працівників беркуту. Свідку повідомили, що до відділу потрібно прибути негайно по тривозі. Черговий сказав, що на доставлених осіб потрібно скласти протоколи. Якщо свідок виявляв правопорушення, то й він складав протокол. Протоколи по двом особам складали за ст.173 КУпАП та ст.185 КУпАП. Протягом шести годин особи, були звільнені. Після складання адміністративних протоколів, свідок надав керівнику протоколи для відома. Особа, щодо якої складався протокол повідомив, що він випадково з`явився там. Всім у кого був поганий стан здоров`я, викликалась швидка допомога.

Показаннями свідка ОСОБА_80 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, щоофіційно працював на каналі НТН, а фрілансом на німецькому першому каналі.Працював телеоператором, до його обов`язків входило зняття подій, робота оператора зняти відео за допомогою камери, працював десь з 2011 чи 2012 року, час не пам`ятає повертались зі Львову, уже темно було, поїхали на майдан познімати подивитися, що робиться, просто самі поїхали туди познімати, знімав усі моменти на майдані.Коли приїхали подивитися, пішли знімати, там стояли студенти. Він заліз на парапет і знімав, був розгін студентів, не пам`ятає час, десь було під вечір, студенти захищалися, приблизно їм рокі 18 було, було те що їх видьоргували з натовпу, били дубинками. Вважає, що не було причин їх бити, вони стояли.

Показаннями свідка ОСОБА_81 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, щопрацював виконробом в КП Київблагоустрій, в ті дати про які питають він там був, вигружав щити, їх функції йому були не відомі, але на думку свідка для того щоб за щитами стояла міліція, щити ставили в доль охорони по вулиці Інституцькій. Події відбувалися в ночі десь в 3 години ночі, вони виходили в ніч і раніше і цього разу теж вийшли робити. Як повідомив свідок йому подзвонив ОСОБА_82 і сказав їхати в сторону майдану, саме свідку було повідомлено про виїзд, в бригаді було чоловік 10. ОСОБА_82 повідомляв всім, керував всім ОСОБА_82 . Що будуть виходити в ніч повідомили в день і теж ОСОБА_82 , бригада приїхала до ОСОБА_83 і поставили там свої транспортні засоби автомобілі газель.Щити знаходились в вантажних машинах, а далі до них підійшов ОСОБА_82 і сказав йти в сторону майдана і вони всією бригадою пішли. Поліція яка була вся в чорному, їх пропустила, десь було пісня двох годин ночі, вони всі були в чорному і в масках, іншої форми не бачив, почали вивантажувати щити. Також повідомив, що ходили люди, питали у них чого приїхали,відповідали що по роботі, ще був директор ОСОБА_84 вказівок не давав, ніхто їм не заважав, і ніхто нічого не казав, ніхто ні до кого не звертався просто вивантажували щити, особисто не чув ніяких зауважень. Вказівку надавали усно по телефону щоб виходити в ніч, не знає чи був це позаплановий чи плановий вихід, була тільки вказівка, обвинувачених не бачив ні разу, їздив в апеляційний суд та в поліцію, перший раз з юристом їздили в поліцію. ОСОБА_82 сказав поїхати, юрист показував куди йти, писав пояснення з корективами юриста.В ту ніч не бачив жодних дій, було не цікаву, розвантажили щити і тоді сказали вертатися назад, чули крики і шум, стояли біля машини і бачили як людей гнали, не чули і не цікавилися нічим, ніхто не перешкоджав для заїзду машини з щитами, щити в перший раз бачив.

Вказаних у залі суду людей свідок перший раз бачить, не відомі події, що відбувалися, знаходилися від стели дуже далеко метрів 10 від міліції, близько до ОСОБА_85 , до стели було десь метрів 50.

Повторними показаннями свідка ОСОБА_37 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, щоїм була поставлена задача провести огляд мереж на майдані незалежності, у разі пошкодження ліквідувати проблему, а також якщо знадобиться надати технічну допомогу комунальному підприємству, у зв`язку з тим що вони не мали спеціально транспорту з підняття на верх, а саме з прибирання плакатів речей на монументі.Коли він прийшов на зміну там бум головний інженер ОСОБА_86 , повідомив свідку суть завдання та задачі, він намалював їм схему, де що має розташовуватися, і в`їзд на території мав відбуватися по телефону, після того як мітингувальників витіснили вони змогли заїхати і оглянути мережі, одна автовишка змогла заїхати, а автовишка де знаходився свідок не змогла проїхати. Мітингувальники заблокували проїзд, свідок вийшов до мітингувальників, які спитали хто вони і навіщо приїхали, свідок повідомив їм що вони з київміськсвітла і приїхали для огляду, мітингувальники повідомили що не пропустять їх, фізичного впливу не були як і лайки. Після цього близько 10 хв приїхали працівники поліції, до них не зверталися, щодо ялинки свідок повідомив, що стосунку до неї вони не мали. Свідок повідомив, що не був свідком не правомірних дій.

Не пам`ятає чи повідомляли керівництво про ситуацію з машиною, перша машина зупинилася та чекали на другу, її ніхто не блокував, після всіх подій вони змогли все оглянути і виконати всі поставлені задачі.

Показаннями свідка ОСОБА_87 наданими у судовому засіданні, відповідно яких останній повідомив, щобув на посаді першого заступник директора ОСОБА_88 , свідок відповів, що перебував на майдані в той день десь о 12 годині пізно вечері, мали допомогти постановці захисного забору.Була нарада і була поставлена задача, вони допомагали тільки, в них не хватало сил, деколи допомагали їм. Вони з`явилися пізно ввечері 30 числа, їм поставили задачу зібратися 30 числа біля головпоштампу, була поставлена задача йти розвантажувати і вони з бригадою пішли.Вони розвантажували, а демонтажники встановлювали паркан, чули якісь звуки крики, зверху насувалися працівника поліції, вони прийшли ввечері і знаходились там під час тих подій, задачу отримали за добу, знаходились та з 29 числа у ввечері, за це був відповідальний ОСОБА_82 . Відповідальними були працівники інспекції і демонтажного відділу, коли прийшли там вже були машини з щитами, зверху були люди і встановлені палатки, люди протестували проти того що не було підписано якісь документи, приблизно чоловік 200, у людей до них претензій не було. Коли почали розвантажувати через деякий час зверху почули крики і зверху спускалися працівники міліції, спускалися зверху, а вони стояли в нижній стороні, вони йшли з району монумента слави, зрозуміло було що мітингувальники висловлювали свої позиції, міліція спочатку йшла на них, потім відбувалося побиття, працівники міліції били протестувальників, мали при собі дубинки і уніформу, кольору не пам`ятає.Кількістьпрацівників міліції вказати не може, але більше ніж мітингувальників, свідок знаходився на відстані 100-80 метрів, знаходилися ближче до проїжджої частини, на тай момент каркас ялинки вже стояв, від неї перебували на відстані 10 метрів.Громадяни які перебували на ОСОБА_64 хтось тікав хтось захищався, хтось там кинув банку варення, працівник поліції вдарив когось дубинкою, вони тікали в сторону Хрещатику, так у них були тілесні ушкодження, в основному люди всі тікали, їм ніхто не заважав робити роботу, процес керування подіями був.

Осіб які присутні в залі не бачив раніше.

Оцінюючи показання потерпілого та свідків у сукупності суд приходить до висновку, що загалом свідчення даних осіб стосуються загального перебігу подій на Майдані Незалежності 30.11.2013 року, масованого застосування насильства з боку працівників правоохоронних органів до мітингувальників, перешкоджання з боку правоохоронців проведенню акції. Показання потерпілого, хоча він і не впізнав обвинувачених, суд вважає такими що доводять провину обвинувачених, оскільки після того як ОСОБА_7 було затримано, саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 власноручно складали рапорти в яких зазначалася неправдива інформація щодо вчинення ОСОБА_89 адміністративних правопорушень, які в подальшому були направлені до суду.

Слід також зазначити що факт блокування транспортних засобів мітингувальниками підтвердив свідок ОСОБА_67 тому вирішувати питання щодо правомірності чи не правомірності наказів які віддавалися в той час посадовими особами, в тому числі щодо застосування працівників ПМОП «Беркут» в рамках даного кримінального провадження є не можливим та таким що порушить права осіб яким звинувачення в даному кримінальному провадженні не висувалося.

Стороною захисту та обвинуваченими фактично не було висунуто альтернативних версій подій чи доказів які б вказували на невинуватість обвинувачених тому аналізувати не має чого.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з наведених вище обставин які суд вважає доведеними, у вчиненні інкримінованихїм злочинів повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне. Так, з матеріалів провадження вбачається, що дійсно 30.11.2013 року обвинувачені в складі ПМОП «Беркут» прибули на Майдан Незалежності. Вони входили до розрахунку сил і засобів виділених на забезпечення громадської безпеки в той день. Отримавши вказівки від керівництва свого підрозділу у складі ПМОП «Беркут» витіснили громадян з Майдану Незалежності застосовуючи фізичну силу та спецзасоби, тим самим перешкодивши проведенню мирної акції, а також потерпілому ОСОБА_7 якого вони діючи спільно затримали біля підніжжя Монументу Незалежності схопивши його та в подальшому помістили в автозак. Вказане підтверджується і фото та відеоматеріалами дослідженими в судовому засіданні, в томи числі потоколом огляду відеозапису від 20.07.2017 року де потерпілий впізнав себе та з даного запису вбачається, що останній ніякого хуліганства та опору не чинив. В подальшому в Шевченківському районному управлінні за адресую вул. Герцена, 9 обвинувачені склали відповідні рапорти про затримання ОСОБА_7 за вчинення дрібного хуліганства та за злісну непокору законній вимозі працівника міліції які не відповідали дійсності. Вказані обставини детально викладені у частині вироку в якій суд виклав обвинувачення яке вважає доведеним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_90 , у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме, умисних діях, що виразилися у перевищенні влади та службових повноважень, що супроводжувалось болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, вчиненому групою осіб без попередньої змови, передбаченого ч.1ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України; умисних діях, що виразилися в незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів службовою особою, вчиненому групою осіб без попередньої змови, передбаченого ч.1 ст.28, ст. 340 КК України; у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

Винність ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме, умисних діях, що виразилися у перевищенні влади та службових повноважень, що супроводжувалось болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, вчиненому групою осіб без попередньої змови, передбаченого ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України; умисних діях, що виразилися в незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів службовою особою, вчиненому групою осіб без попередньої змови, передбаченого ч.1 ст.28, ст. 340 КК України; у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, характеризується позитивно, не намагався уникнути слідство та суд. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі за ч.1 ст.28 ч.2 ст.365 КК України, по найнижчій межі санкції статті, у вигляді обмеження волі за ч.1 ст.28 ст.340 КК України, у вигляді обмеження волі за ч.1 ст.366 КК України та застосуванням додаткових мір покарання відповідно до статті, 55 КК України у вигляді права обіймати посади у правоохоронних органах за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.365 КК України.Однак враховуючи, що відповідно до ст.12 КК України, злочини, передбаченіст.340, ч.1 ст.366 КК України є нетяжким злочином, а з моменту вчинення злочину минуло більше п?яти років то відповідно до ст. 44, 49 КК України обвинувачений підлягає звільненню від покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, характеризується позитивно, не намагався уникнути слідство та суд. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі за ч.1 ст.28 ч.2 ст.365 КК України, по найнижчій санкції межі санкції статті, у вигляді обмеження волі за ч.1 ст.28 ст.340 КК України, у вигляді обмеження волі за ч.1 ст.366 КК України та застосуванням додаткових мір покарання відповідно до статті, 55 КК України у вигляді права обіймати посади у правоохоронних органахза вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.365 КК України. Однак враховуючи, що відповідно до ст.12 КК України, злочини, передбачені ст.340, ч.1 ст.366 КК України є нетяжким злочином, а з моменту вчинення злочину минуло більше п?яти років то відповідно до ст. 44, 49 КК України обвинувачений підлягає звільненню від покарання у зв`язку з закінченням строків давності..

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі заявлений ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Національної поліції в м. Києві, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди то його слід задовольнити з наведених та перелічених в ньому факторів, Закону України «Про державну допомогу постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та їх сім?ям», того що вина ОСОБА_2 , та ОСОБА_91 у незаконному затриманні та складення рапортів, що слугували підставою для притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності.

Судові витрати по справі необхідно стягнути з обвинувачених на користь держави.

Речовідокази по справі: залишити в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, ст.49, 55, 74 КК суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст. 28, ч.2 ст.365 КК України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011 року) та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та додаткової міри покарання на підставі ст. 55 КК України заборонивши обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України №2341-14 від 05.04.2001) та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 49, ч.4 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_2 від покарання за ч.1 ст.28 ст. 340 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011 року) та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 49, ч.4 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_2 від покарання за ч.1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_92 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 365 КК України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011 року) та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та додаткової міри покарання на підставі ст. 55 КК України заборонивши обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_92 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ст. 340 КК України (в редакції Закону України №2341-14 від 05.04.2001) та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 49, ч.4 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_92 від покарання за ч.1 ст.28 ст. 340 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_92 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України №3207-VI від 07.04.2011 року) та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 49, ч.4 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_92 від покарання за ч.1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь держави судові витрати у сумі 11892 (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві) гривні80 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Національної поліції в м. Києві, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з цивільних відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Національної поліції в м. Києві, Міністерства внутрішніх справ України солідарно на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 400000 (чотириста) тисяч гривень.

Речові докази по справі: залишити в матеріалах справи.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_93 БУГІЛЬ