ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року

м. Харків

справа № 638/2229/21
провадження № 1-кп/638/1055/21

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасників кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого - ОСОБА_10 ,
потерпілого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001251 від 26 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, який навчається на третьому курсі в Харківському політехнічному інституті на денній формі навчання, неодруженого, на утриманні осіб не має, офіційно не працевлаштованого, в силу статті 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України,

у с т а н о в и в:

25 грудня 2020 року, приблизно о 00 годин 00 хвилин, ОСОБА_11 разом зі своїми знайомими - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 проходили повз магазину «Спар», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Культури 15, де вони зустріли раніше незнайомого їм ОСОБА_10 . Далі, між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, а саме, приводом до якого стало зауваження ОСОБА_11 до ОСОБА_10 щодо задирливої поведінки останнього. В результаті чого, у ОСОБА_10 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Далі ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, стоячи в положенні обличчям до ОСОБА_11 кулаком правої руки наніс удар в область обличчя останнього. Після чого, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ще декілька ударів кулаками обох рук по обличчю ОСОБА_11 , в результаті чого останній впав на землю.

Протиправними діями ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені такі тілесні ушкодження: садна м`яких тканин обличчя, периорбітальна гематома, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-120/2021 від 28 січня 2021 року відносяться до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.2 «б», пункти 2.3.5, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за частиною першою статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_10 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні.

Оскільки обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх обставин із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений частиною першою статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням даних про особу ОСОБА_10 встановлено, що він в силу статті 89 КК України не судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Відповідно до статті 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Відповідно до вимог частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з частиною другою статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, який не має джерела доходу, в силу статті 89 КК України не судимий, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті обвинувачення, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_10 не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 5, 349, 373-374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Контроль за виконанням покарання у вигляді громадських робіт покласти на уповноважений орган пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1