ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Індустріальний районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000941 від 16.04.2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, пенсіонера, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_8 , потерпілого - ОСОБА_9 , представника потерпілого - ОСОБА_10 , захисника-адвоката - ОСОБА_11 , обвинуваченого - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2019 року приблизно о 10 годині 15 хвилин водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «RENAULT KANGOO», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , рухався в Індустріальному районі м. Дніпро по дорозі без назви, яка веде від вул. Воронезької повз Байкальський ринок в напрямку проїзної частини вул. Байкальської.

Під час руху водій ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, рухаючись по другорядній дорозі і виїжджаючи на перехрестя з вул. Байкальською не дав дороги та допустив зіткнення з мотоциклом «SYM SYMPHONY» р.н. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_13 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався зліва направо за напрямком його руху по головній дорозі.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_9 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді - тупої травми правої нижньої кінцівки, закритого уламкового перелому чрезвертлюжного перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, масивної рваної рани по передньо-зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині з ушкодженням шкіри та підшкірно-жирової клітковини, забійної рани в області правого надколінника, численні садни м`яких тканин правого стегна, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «RENAULT KANGOO» Хорольський ОСОБА_14 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 ПДР. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «RENAULT KANGOO» ОСОБА_15 не відповідали вимогам п. 16.1. ПДР України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній обстановці водій мотоциклу «SYM SYMPHONY» ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. ПДР України. Водій мотоцикла «SYM SYMPHONY» ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «RENAULT KANGOO» під керуванням водія ОСОБА_15 своєчасним гальмуванням і зупинкою мотоцикла до місця зіткнення при заданих вихідних даних.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом автомобілем «RENAULT KANGOO», порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

п. 16.11 - «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_7 виразилися в порушенні Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Будучи допитаним якості обвинуваченого, ОСОБА_7 на початку судового розгляду кримінального провадження свою провину у скоєному злочині визнавав, пояснюючи суду, що дійсно, 16 квітня 2019 року приблизно о 10 годині 15 хвилин керуючи автомобілем «RENAULT KANGOO», р.н. НОМЕР_1 рухався по дорозі яка розташована від вул. Воронезької повз Байкальський ринок в напрямку проїзної частини вул. Байкальської, та побачивши затор на дорозі вирішив його об`їхати, та виїхав з другорядної дороги на головну не переконавшись у безпечності та проїхав близько 1,5м., як на дорогу виїхав мотоцикл «SYM SYMPHONY» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 та відбулось зіткнення.

У подальшому, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 змінив показання, зазначаючи суду, що не визнає себе винним у вчиненні дорожньо- транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Обвинувачений пояснив, що 16.04.2019 року, керуючи автомобілем «RENAULT KANGOO», р.н. НОМЕР_1 , близько 10 години 15 хвилин перед перетином вул. Байкальська у м. Дніпро він зупинився надаючи дорогу іншому транспорту, а у подальшому, поки по пішохідному переходу люди почали рух, переконався в тому, що автомобілі на двох смугах руху зупинилися пропускаючи пішоходів, та розуміючи, що йому надана перевага у русі, почав перетин перехрестя, при цьому зазначивши, що транспорт на головній дорозі не рухався. У подальшому, майже на середині дороги у ліву передню частину його автомобіля врізався мотоцикл «SYM SYMPHONY» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який здійснював маневр обгону автомобілів, які стояли та не рухались, а тому вважає, що ДТП відбулось у зв`язку з тим, що саме ОСОБА_9 порушив правила дорожнього руху. Окрім того обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначав, що йому відомо, що відносно потерпілого ОСОБА_9 , було винесено постанову суду від 04.04.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою позбавлено останнього права керування, а тому вважає, що якби потерпілий не сів за кермо мотоциклу, то не відбулось би події ДТП.

Щодо заявленої позовної заяви потерпілого ОСОБА_9 повідомив, що не визнає її у повному обсязі, оскільки вже відшкодував на його думку всю спричинену потерпілому моральну шкоду у розмірі 26 250 гривень під час досудового розслідування.

Потерпілий ОСОБА_9 суду повідомив, що 16 квітня 2019 року близько 10 години керував мотоциклом «SYM SYMPHONY» р.н. НОМЕР_2 та виїжджаючи на перехрестя з вул. Байкальською у м. Дніпро з ним скоїв зіткнення автомобіль «RENAULT KANGOO», р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , в результаті чого отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, отримав ІІ групу інвалідності.

Також, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 підтримав уточнену позовну заяву та просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай», матеріальну шкоду в розмірі 120301,10 гривень, стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 97 000 гривень, а також стягнути з ОСОБА_7 та з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай» судові витрати в розмірі 14 000 гривень.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що є матір`ю потерпілого ОСОБА_9 , свідком подій дорожньо-транспортної пригоди вона особисто не була, однак зазначила, що після ДТП її син тривалий час лікувався, змінився його спосіб життя, він переніс моральні страждання та внаслідок ДТП отримав інвалідність.

Свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що 16 квітня 2019 року близько 10 години керував автомобілем "Лексус" та на вул. Байкальська у м. Дніпро зупинився пропускаючи пішоходів та бачив як обвинувачений ОСОБА_7 керуючи автомобілем RENAULT KANGOO», р.н. НОМЕР_1 зі сторони ринку виїхав на перехрестя, не переконавшись при цьому в безпеці маневру, та в цей час з ним скоїв зіткнення мотоцикл під керуванням ОСОБА_9 , після чого обвинувачений вийшов зі свого автомобіля та підійшов до потерпілого, який лежав на землі. Також свідок ОСОБА_17 , зазначив, що на тій ділянці дороги вул. Байкальська є головною дорогою, а обвинувачений ОСОБА_7 виїжджав з прилеглої дороги, а тому зазначив, що лише обвинувачений при здійсненні маневру повинен був впевнитися у його безпеці.

Окрім показів потерпілого та свідка винність обвинуваченого повністю підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому розгляді та дослідженими судом:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 квітня 2019 року зі схемою та фото-таблицею до нього згідно якого було оглянуто місце ДТП за адресою вул. Байкальська 11 у м. Дніпро та вилучено транспортний засіб «RENAULT KANGOO», р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «SYM SYMPHONY» р.н. НОМЕР_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02 травня 2019 року за участю ОСОБА_7 зі схемою до нього, згідно якого ОСОБА_7 вказав на механізм дорожньо-транспортної пригоди за обставин які мали місце 16 квітня 2019 року між автомобілем «RENAULT KANGOO», р.н. НОМЕР_1 та мотоциклом «SYM SYMPHONY» р.н. НОМЕР_2

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №11/10.1/421 від 23 травня 2019 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля «RENAULT KANGOO» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху.

При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «RENAULT KANGOO» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «RENAULT KANGOO» ОСОБА_7 визначалася виконанням ним вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху і для нього не було будь яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати.

В даній дорожній обстановці водій мотоцикла SYM SYMPHONY ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

При заданому механізмові події, дії водія мотоцикла SYM SYMPHONY ОСОБА_9 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, однак данні невідповідності з технічної точки зору не знаходились в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Водій мотоцикла SYM SYMPHONY ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «RENAULT KANGOO» своєчасним гальмуванням і зупинкою мотоцикла до місця зіткнення, при заданих вихідних даних.

Експерт ОСОБА_18 будучи допитаний у судовому засіданні підтвердив висновок вищезазначеної експертизи у повному обсязі та зазначив, що дії водія автомобіля «RENAULT KANGOO» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1582е від 20 травня 2019 року у ОСОБА_9 за даними медичної документації та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми правої нижньої кінцівки: закритого уламкового чрезвертлюжного перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням уламків; масивної рваної рани по передньо-зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині з ушкодженням шкіри та підшкірно-жирової клітковини; забійної рани в області правого надколінника; численних саден м`яких тканин правого стегна.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми правої нижньої кінцівки, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини рухомих транспортних засобів (мото- та авто-), за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми правої нижньої кінцівки - відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні.

Експерт ОСОБА_19 підтримала вищезазначений висновок експертизи, зазначила, що при проведенні експертизи досліджувала медичну документацію ОСОБА_9 , та рентгенівські знімки останнього, було виявлено закритий перелом стегна, що відповідає тілесним ушкодженням середньої тяжкості.

Доводи сторони захисту про визнання неналежними й недопустимими доказами протоколу проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 на тих підставах, що вказаний доказ був отриманий з його показань як свідка, а також протоколу огляду місця події від 16.04.2019 року, є необґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Порядок визнання доказів недопустимими визначено у ст. 89 КПК України.

Зміст цієї норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Тобто, для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією і законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вирішуючи питання, чи були відомості про обставини ДТП, надані ОСОБА_7 як свідком під час проведення слідчого експерименту від 02 травня 2019 року за його участю, такими, що отримані внаслідок вчинення слідчим діянь, які б мали ознаки істотного порушення права особи на мовчання та свободи від самовикриття, слід звернути увагу на таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

З протоколу слідчого експерименту від 02 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_7 під підпис було роз`яснено зміст його прав та обов`язків відповідно до статей 66, 67 КПК України, які передбачають право на правову допомогу та право не свідчити проти себе і відмовитися давати показання, що можуть стати підставою підозри, обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення. Жодних зауважень чи заперечень з приводу порушень прав чи недотримання вимог ст. 240 КПК України при проведенні вказаної слідчої дії чи після її проведення ОСОБА_7 у протоколі проведення слідчого експерименту не зазначено.

Слідчий експеримент проведено слідчим з метою перевірки і уточнення відомостей шляхом відтворення обставин ДТП, а не одержання викривальних показань від свідка ОСОБА_7 , і для прийняття процесуального рішення відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, оскільки відомості про ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені по факту, а не щодо ОСОБА_7 .

У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б давали підстави вважати, що при проведенні слідчого експерименту слідчим були вчинені діяння, якими були порушені права ОСОБА_7 , або слідчий у будь-якій формі схиляв його до визнання своєї винуватості у ДТП. Тільки після проведення відповідних експертиз, згідно з якими встановлено наявність у діях останнього порушення правил дорожнього руху та причинно-наслідковий зв`язок між цими порушеннями і настанням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди наслідків у виді отримання тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_9 , йому було оголошено про підозру.

Щодо протоколу огляду місця події від 16 квітня 2019 року, суд зазначає, що зазначений протокол було складено безпосередньо після дорожньо- транспортної пригоди, за участю понятих та ОСОБА_7 , які не мали будь-яких заяв та зауважень при його підписанні, а також відповідно до вимог ст.ст.104-107, 223, 237 КПК України.

Досліджені висновки експертів суд вважає належно мотивованими, науково обґрунтованим, складеними кваліфікованими експертами, що мають достатній фах, досвід і стаж експертної роботи, на підставі ретельного дослідження з використанням наукових інформаційних джерел, даних загальноприйнятої експертної практики, матеріалів кримінального провадження, яким не суперечать, відповіді та висновки експерта повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей.

Таким чином, всупереч доводам захисту, немає підстав вважати протокол слідчого експерименту, протокол огляду місця події і висновки експертів недопустимими доказами.

До невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_7 суд відноситься критично, оскільки його винність у скоєнні злочину повністю підтверджується показами потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_17 , який повідомляв, що 16 квітня 2019 року близько 10 години був свідком дорожньо-транспортної події, яка відбулась на вул. Байкальській у м. Дніпро, між автомобілем RENAULT KANGOO, р.н. НОМЕР_1 та мотоциклом, при цьому зазначив, що автомобіль RENAULT KANGOO, р.н. НОМЕР_1 виїхав з прилеглої дороги на головну; висновками експертів що узгоджуються з поясненнями самих експертів, наданими у судовому засіданні, зокрема висновком судової автотехнічної експертизи №11/10.1/421 від 23 травня 2019 року, згідно якої встановлено, що дії водія автомобіля «RENAULT KANGOO» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП, та який було підтримано експертом ОСОБА_18 у судовому засіданні у повному обсязі; висновком судово-медичної експертизи №1582е від 20 травня 2019 року, згідно якої потерпілий ОСОБА_9 отримав в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження, що відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що було підтверджено експертом ОСОБА_19 у судовому засіданні, а також протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , який вказував на обставини дорожньо-транспортної події, що мала 16 квітня 2021 року.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України, у виді штрафу у дохід держави без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , останній раз змінений 02 квітня 2021 року, відповідно до якого останній просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай», матеріальну шкоду всього в розмірі 120 301,10 гривень, що складається з матеріальної шкоди, пов`язаною з лікуванням в розмірі 45 187,10 гривень та матеріальної шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності в результаті встановлення II групи інвалідності внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 75 114 гривень, відповідно до полісу № АМ 5198128 обвов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.08.2018 року, стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 97 000 гривень, а також стягнути з ОСОБА_7 та Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай», судові витрати в розмірі 14 000 гривень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Для відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальними законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 № 1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності вказаний закон (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, та/або майну потерпілих у наслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5).

Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Також, за змістом вказаного вище закону (ст.9, 22-31, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі і шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай».

Так, потерпілим ОСОБА_20 було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай».

З долучених до позовної заяви копій чеків та квитанцій вбачається, що сума матеріальної шкоди, внаслідок даної ДТП, яку поніс потерпілий ОСОБА_9 у розмірі 45 187, 10 гривен, підтверджується.

Як вбачається з копії страхового Полісу № АМ 5198128 від 27 серпня 2018 страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 200 000 гривень, за шкоду, заподіяну майну - 100 000 гривень, франшиза за полісом - 2000 гривень.

Як зазначалося судом вище згідно закону №1961-IV страхове відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Розмір підтвердженої матеріальної шкоди, яку поніс потерпілий ОСОБА_9 складає 45187, 10 гривень, що підтверджується наданими чеками та квитанціями, вказана сума не перевищує страхову суму. Враховуючи зазначене, а також те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 застрахована, то зазначена матеріальна шкода у сумі 45187,10 гривень, має бути відшкодована ОСОБА_9 страховою компанією.

Крім того, ОСОБА_9 внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_7 встановлено II групу інвалідності та спричинено шкоду пов`язану із стійкою втратою працездатності. Спричинена шкода, пов`язана із стійкою втратою ним працездатності як потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає відшкодуванню Товариством з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай».
Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 620906 від 13.02.20210 року підтверджується, що ОСОБА_9 встановлено другу групу інвалідності та встановлення другої групи інвалідності пов`язано із зазначеною дорожньо- транспортною пригодою, внаслідок чого підлягає стягненню сума в розмірі 75 114,00 ( сімдесят п`ять тисяч сто чотирнадцять) гривень 00 кой. із розрахунку: 4173,00 гривень х 18 = 75 114,00 гривень, де 4173,00 гривень - мінімальна заробітна плата встановлена законом на дату настання страхового випадку, з 1 січня 2019 року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», 18 - кількість мінімальних заробітних плат.
Таким чином, з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_9 за шкоду пов`язану із стійкою втратою працездатності позивача у разі встановлення II групи інвалідності внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає стягненню 75 114,00 ( сімдесят п`ять тисяч сто чотирнадцять)гривень 00 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_7 спричиненої моральної шкоди у розмірі 97 000 гривень, на думку суду підлягають частковому задоволенню, з урахуванням характеру й обсягу фізичних та моральних страждань потерпілого, психоемоційних переживань, понесених ним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, у розмірі 50 000 гривень.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з ОСОБА_7 та Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай», судові витрати в розмірі 14 000 гривень, які є витратами пов`язаними з наданням правничої допомоги адвокатом, та підтверджуються у повному розмірі наданим договорами, а тому є такими, що підлягають задоволенню, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України (в редакції Кримінального Кодексу України внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008 р., № 586-VI від 24.09.2008 р.) та призначити йому покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай» на користь потерпілого ОСОБА_9 45 187, 10 гривень, за рахунок спричиненої матеріальної шкоди та 75 114, 0 гривень в результаті встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 50 000 гривень, за рахунок спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 судові витрати на правову допомогу у розмірі 4109 гривень.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай» на користь потерпілого ОСОБА_9 судові витрати на правову допомогу у розмірі 9 891 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави кошти за рахунок проведення експертизи у розмірі 1256,08 гривень.

Речовий доказ - «RENAULT KANGOO», р.н. НОМЕР_1 , залишити ОСОБА_7 як власнику.

Речовий доказ - мотоцикл «SYM SYMPHONY» р.н. НОМЕР_2 , залишити ОСОБА_9 , як власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1