Провадження № 1-кп/161/332/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 03 березня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку кримінальне провадження № 0000835 від 21.09.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10.06.2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., 10.06.2020 року сплатив призначене судом покарання.

-за ст.122 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 20.09.2020, близько 19:00 год., перебуваючи за місцем проживання потерпілого, а саме в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, на ґрунті ревнощів, умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя та один удар правою ногою в ділянку тулубу ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді перелому 8-го ребра зліва з пневмомедіастінумом та підшкірною емфіземою, які згідно висновку експерта № 860 від 02.11.2020 за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для загоєння ребра необхідний час більше 21 доби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений в обвинувальному акті злочин. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , своїми умисними протиправними діями, які виразилися в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив злочин, передбачений ст.122 ч.1 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії нетяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом враховується те, що останній раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання за яким характеризується із посередньої сторони, крім того, потерпілий в своїй заяві зазначив, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 не має та на призначенні суворого покарання не наполягає, поряд з цим, обвинувачений в подальшому зобов`язався дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_4 , слід призначити в межах санкції ст.122 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, при цьому на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання із встановленням іспитового строку, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Речові докази в даному кримінальному провадженні, слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому за належністю.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: