Провадження №1-кп/523/323/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

22.06.2021 Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0007482 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Писарівка Сумської області, із вищою освітою, одруженого, пенсіонера, не зареєстрованого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2016р., приблизно о 17год. 25хв., ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, а саме п.12.3 Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об 'їзду перешкоди», яке виразилось в тому, що ОСОБА_8 керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у темний час доби, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Ак. Заболотного в м. Одесі, де організований двосторонній, дворядний рух у кожному з напрямків, з боку Об`їзної дороги в напрямку просп. Добровольського, у крайній лівій смузі свого напрямку руху; рухаючись зі швидкістю 40 км/г., будучи неуважним, діючи самовпевнено, здійснив наїзд, передньою правою частиною автомобіля пішохода ОСОБА_7 , який рухався справа на ліво відносно напрямку руху вищезазначеного автомобіля, по нерегульованому пішохідному переходу, розташованому біля буд.№15 по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі. В результаті неуважних дій водія ОСОБА_8 , пішоходу ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми у формі струсу головного мозку, осколковий перелам кісток носу та носової перетинки зі зміщенням, перелами дужки 6-го шийного хребця зліва та суглобового відростку 7-го шийного хребця, крайовий перелам поперечного відростка 5-го поперекового хребця зліва, перелам бічної маси крижі зліва та тіла лонної кістки зліва, закритий передньо - нижній вивих лівого плеча із ушкодженням плечового сплетіння, травма лівого колінного суглобу у вигляді пошкодження передньої хрестоподібної зв`язки з крововиливом в порожнину суглобу, закритий перелам обох щиколоток лівого гомілково - ступеневого суглоба зі зміщенням та задньо - зовнішнім вивихом лівої стопи, рани лоба та області ліктьових суглобів, множинні садна тулуба та кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

В умовах даної дорожньо-транспортної події, дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки виконуючи вказані вимоги ПДР України, шляхом застосування екстреного гальмування, водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода.

В судовому засіданні, ОСОБА_8 повністю визнав свою вину за пред`явленими та викладеними в обвинувальному акті обвинувачені, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, а також просив застосувати до нього норми Закону «Про Амністію» та відповідно не заперечував проти цього і надав згоду суду в усній формі.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, представник потерпілого та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини проваджень та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини проваджень у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин проваджень, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та його дії кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Так, ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, маючий вищу освіту, є пенсіонером за віком, одружений, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття, повне визнання вини

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_8 , який є особою раніше не судимою, вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, маючий вищу освіту, є пенсіонером за віком, одружений, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, з метою запобігання вчиненню обвинуваченими нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі та без застосування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Водночас, у відповідності з пунктом «г» ст.1 та ст.11 Закону України «Про амністію у 2016 році» (далі Закону) підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, засуджені за необережний злочин, який не є особливо тяжким, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом (ч.1 ст.15 Закону).
Цей закон набрав чинності 07 вересня 2017 року, в зв`язку із чим, вчинене ОСОБА_9 діяння за часом підпадає під його дію.
Оскільки санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, то зазначений склад злочину ст.12 цього ж Кодексу віднесено до тяжких злочинів з необережною формою вини.
Будь-які докази про можливе вчинення ОСОБА_9 зазначеного діяння у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, стороною обвинувачення суду не подані.
На момент розгляду справи в суді будь-яких обставин, передбачених ст.9 цього ж Закону, що перешкоджали б застосуванню амністії, не встановлено.
Крім того, про згоду на застосування акту амністії ОСОБА_9 заявив в суді усно.
За таких обставин, відповідно до положень ст.44 КК України, п.2 ч.4 ст.374 КПК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування основного та додаткового покарань.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 до Моторного (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_6 - підлягає задоволенню, оскільки підтверджений документально та визнаний обвинуваченим.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 .

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.127-129, 370, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст.1 п.«г» Закону України «Про амністію у 2016 році», на підставі ст.44 КК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», пункту «г» ст.1, ст.11 та ч.1 ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 791,64грн. та 3958,2грн., 1716грн., 1716грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_6 у повному обсязі, в інтересах держави в особі Одеського НДЕКЦ.

Речові докази: автомобіль марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 - вважати повернутим за належністю ОСОБА_6 , арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2016р. на вказаний транспортний засіб - скасувати.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 до МТСБУ та ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з Моторне (транспортне) страхове бюро України та ОСОБА_6 солідарно в рівних частинах на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 22943,68гривень і 13650гривень, та моральну шкоду в розмірі 50000гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1