Провадження № 1-кс/344/4946/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з в.о. прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000011 від 25.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 25.02.2021 року за № 0000011, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. В ході досудового розслідування досліджуються обставини щодо можливого зловживання службовим становищем службовими особами ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області та органів місцевого самоврядування Івано-Франківської області, котрі в особистих інтересах та в інтересах третіх осіб налагодили протиправний механізм розтрати земель сільськогосподарського призначення державної форми власності. Так, в процесі проведення інвентаризації земельного фонду вказані особи могли налагодити механізм пошуку та встановлення вільних ділянок, які підлягають приватизації. В подальшому проводився пошук та встановлення особистих відносин з особами, які за своїм правовим статусом мають право претендувати на приватизацію земельних ділянок та здійснювався максимально пришвидшений процес приватизації до моменту передачі земель громадам. Крім того, службові особи, у ході реалізації повноважень з розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, вносили недостовірні дані на підставі яких державними реєстраторами реєструвались речові права на нерухоме майно (земельні ділянки).

У клопотанні зазначено, що як встановлено, службовими особами могло бути незаконно виведено із державної власності та передано у приватну власність на користь фізичних осіб ряд земельних ділянок, котрі знаходяться у с. Пійло Калуської ТГ, зокрема земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0542 (0.3145 га), форма власності приватна, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Згідно з даними витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка належить ОСОБА_5 . Підстава державної реєстрації права власності - рішення Пійлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області № 458-36/2020 від 19.11.2020. Реєстрацію зазначеної земельної ділянки здійснено державним реєстратором виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області. Розробником технічної документації щодо відведення земельної ділянки є ТОВ «ЗемЮрКосалтинг». Водночас, встановлено, що рішенням Пійлівської сільської ради № 458-36/2020 від 19.11.2020 є «Затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_6 » (кадастровий номер :01:003:0249, Калуський район, с. Пійло, урочище «Помірки», площа земельної ділянки 0.1737 га). Крім того, згідно з проектом землеустрою на відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0542, підставою його виготовлення було рішення Пійлівської сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5 » № 182-32/2020 від 11.06.2020. Проте, встановлено, що рішенням Пійлівської сільської ради № 182-32/2020 від 11.06.2020 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення зовсім іншої земельної ділянки та іншим громадянам.

Як зазначається, 09.06.2021 року проведено тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні Архівного відділу Калуської РДА та вилучено оригінали протоколів 31, 32 1 36 сесії 7 демократичного скликання Пійлівської сільської ради Калуського району. Відомості про розгляд на вказаних сесіях сільської ради будь-яких заяв від ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо виділення у власність земельних ділянок, відсутні. Крім того, вилучено оригінали рішень сесій Пійлівської сільської ради № 181-32/2020, № 182-32/2020, 184-32/2020 від 11.06.2020, №457-36/2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 », №458-36/2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 », №459-36/2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 » від 19.11.2020.

Вказується на те, що 6 червня 2021 року проведено огляд публічної кадастрової карти України, у ході якого встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0542 площею 0.3145 га, власник ОСОБА_5 , :01:001:0543 площею 0.3145 га власник ОСОБА_7 , :01:001:0544 площею 0.3715 га, власник ОСОБА_8 мають цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства для ведення особистого селянського господарства.

У клопотанні вказано, що викладене свідчить про спрямованість діянь службових осіб на протиправне відчуження земельних ділянок, що знаходяться у с. Пійло Калуського району.

Вказані земельні ділянки є об`єктом кримінально протиправних дій, на які безпосередньо спрямоване кримінально протиправне посягання, та 06.08.2021 їх визнано речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує, що з метою недопущення відчуження третім особам вищевказаних земельних ділянок, які є предметом злочинного посягання та належать Карпатському Національному природному парку, а також з метою забезпечення в подальшому позову про визнання недійними державних актів про право власності на земельні ділянки, збереження речових доказів та повернення їх законному власнику у користування, на них слід накласти арешт на нерухоме майно - земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0542 площею 0,3145 га, розташовану у с. Пійло ур. «Біля шахти» Калуського району Івано-Франківської області, яка на праві власності належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0542 площею 0,3145 га., заборонити власнику земельної ділянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншим особам вирішувати будь-які питання про виділення, зміну координат (місця розташування), поділ, відчуження чи надання в користування третім особам земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0542 площею 0,3145 га.

Сторони про час і місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, в судове засідання не прибули.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі та підтримав вимоги клопотання у повному обсязі.

Як передбачено ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання підставним, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином слідчим доведена необхідність арешту майна на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0542 площею 0,3145 га, розташовану у с. Пійло ур. «Біля шахти» Калуського району Івано-Франківської області, яка відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки вказана земельна ділянка була об`єктом кримінально протиправних дій, на які безпосередньо спрямоване кримінально протиправне посягання, та 06.08.2021 року її визнано речовим доказом в порядку ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна в даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

З урахуванням обставин справи слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку арешт майна, який в розумінні ст. 1 Першого протоколу Конвенції є здійсненням контролю держави за користуванням майном, відповідатиме загальним інтересам, буде розумним і співмірним із завданнями кримінального провадження № 0000011 та пропорційним тимчасовим обмеженням прав на земельну ділянку.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, за змістом п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Зважаючи на вищенаведене, слідчий суддя вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання в частині інших вимог клопотання, з урахуванням задоволення клопотання в частині накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 107, 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно - земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0542 площею 0,3145 га, розташовану у с. Пійло ур. «Біля шахти» Калуського району Івано-Франківської області, яка на праві власності належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1