справа № 488/20/21
провадження № 1-кп/488/4/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої у справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001446 від 01.10.2020 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Пемзашень, м. Артик, Республіка Вірменія, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, дітей немає, без місця реєстрації, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.05.2019 року Селидівським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, знятий з обліку 01.03.2021 року у зв`язку з відбуттям покарання,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2020 року приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будинку №12-Б, який розташований по пр. Корабелів в м. Миколаєві, за раптово виниклим корисливим умислом, з метою наживи, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Iphone» моделі «6S», IMEI: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 .
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, яким розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3395 грн., яка обвинуваченим не відшкодована, у зв`язку з чим потерпілою заявлено цивільний позов.
Вказане діяння передбачає кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за висунутим обвинуваченням визнав повністю та пояснив, що дійсно у вересні 2020 року у вечірній час, проходячи повз будинок №12-Б по пр.Корабелів в м.Миколаїв, побачив дівчину вказавши на потерпілу, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння та присіла на лавку, а коли підводилася, то впала. Він допоміг їй підвестися, декілька метрів провів, після чого дівчина його відштовхнула. Повератючись тим же шляхом, на лавці, де раніше сиділа потерпіла, він побачив сумку, зрозумів, що вона належить останній, але її не повернув, забрав із собою. Коли оглянув сумку, виявив в ньому мобільний телефон, бейджик із фотознімком потерпілої, та яку розшукував декілька днів по місцевих ломбардах, гадаючи, що вона може там працювати. Коли її не знайшов, то розпорядився її телефоном, який продав знайомому за 200 грн. кошти витратив на продукти харчування. У скоєному щиро розкаявся, у потерпілої просив вибачення. Цивільний позов визнав. Пояснив, що за станом здоров`я позбавлений на даний час можливості працювати, та лише з цих причин не відшкодував їй завданого збитку.
Потерпіла ОСОБА_6 в ході розгляду справи показала, що 30.09.2020 року приблизно о 22 годині поверталася з дня народження подруги. Оскільки перебувала у стані сп`яніння, то погано пом`ятає події, але того ж вечора зрозуміла, що відсутня її сумка, в якій з цінних речей, був лише мобільний телефон, що зазначений в обвинувальному акті, та який вона придбала у грудні 2019 року приблизно за 5000 грн. Стала розшукувати сумку, але останню не віднайшла, та повернулася додому. Матеріальний збиток їй відшкодовано не було, цивільний позов на суму 3395 грн. підтримує в повному обсязі.
На підтвердження вартості викраденого ОСОБА_3 майна стороною обвинувачення надано висновок товарознавчої експертизи від 30.11.2020 року №1758.
У зв`язку з визнанням обвинуваченим своєї вини, та згодою зі всіма обставинами, встановленими під час досудового розслідування, за клопотанням прокурора, згодою обвинуваченого, його захисника та потерпілої, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи вище наведене, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції статті, яка передбачає покарання за вчинене, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким. Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий за аналогічний злочин до покарання у виді 100 годин громадських робіт, які відбув повністю, що підтверджується даними Корабельного відділу філії ДУ Центр пробації в Миколаївській області, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не працює за станом здоров`я. Суд також враховує щире каяття ОСОБА_3 у вчиненому, який також просив вибачення за скоєне перед потерпілою, активне сприяння розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання, та враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З урахуванням наведеного, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій та особі винного, також з урахуванням санкції ч.2 ст.185 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, яке буде достатніми для виправлення обвинуваченого і недопущення ним в майбутньому вчинення нових злочинів.
В той же час, з урахуванням ставлення ОСОБА_3 до скоєного, який повністю визнав вину та дав правдиві покази щодо вчиненого діяння, засудження ним своїх дій та каяття в цьому, що здійснено щиро, з чого суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, проте з обов`язковим контролем за його виправленням, визначивши один рік іспитового строку.
Стосовно позиції захисника щодо можливого призначення покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, тобто іншого більш м`якого, ніж визначений санкцією ч.2 ст.185 КК України, зокрема у виді штрафу, то з огляду на те, що обвинувачений тривалий час не працює, як він сам пояснив, не має будь-якого доходу, проживає у товариша, то суд вважає, призначення такого покарання неможливим.
Вирішуючи питання щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 3395 грн., та які визнані обвинуваченим в повному обсязі, враховуючи, що в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження вина ОСОБА_3 у викраденні майна потерпілої, та розмір завданих його діями збитків, то, відповідно до вимог ст. 128-129 КПК України, ст. ст.22, 1177 ЦК України, позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати з проведення експертного дослідження щодо вартості викраденого майна, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він на протязі іспитового строку, тривалість якого встановити в один рік, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.
Речові докази: коробку від мобільного телефону«Iphone» IMEI: НОМЕР_1 , що передана потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній за належністю.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду в сумі 3395 (три тисячі триста дев`яносто п`ять ) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати у справі у зв`язку з проведенням експертизи в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1