Справа № 201/4992/21
Провадження № 1-кс/201/1605/2021
УХВАЛА
Іменем України
20 травня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 09.05.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся із вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого послалася на наступне.

В провадженні слідчого відділення відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000289 від 09.05.2021, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 09 травня 2021 року близько 14-10 год., ОСОБА_6 , будучи раніше судимий за злочини проти власності, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв 11, побачив гр. ОСОБА_7 який тримав у своїй руці свій мобільний телефон «Honor 9X». В цей момент у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно. Знаходячись у зазначений час у зазначеному місці, реалізовуючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, ОСОБА_6 наніс один удар своїм коліном в область пахової зони ОСОБА_7 та вихопив з рук мобільний телефон «Honor 9X», тим самим, відкрито викрав чуже майно. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік, заволодівши мобільним телефоном «Honor 9X», який належать ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальну шкоду.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, в невстановлений в ході досудового розслідування спосіб придбав гранату Ф-1без маркування та запал до неї з маркуванням «136-75-386». Після чого, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, почав зберігати вказану гранату Ф-1 без маркування та запал до неї з маркуванням «136-75-386» в правій кишені штанів одягнутих на ньому.

Далі, слідчим СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, 18.05.2021 року у період часу з 21.45 годин до 23.40 годин було проведено обшук, дозвіл на який надано слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , в ході котрого при особистому обшуку ОСОБА_6 було виявлено та вилучено гранату Ф-1 без маркування та запал до неї з маркуванням «136-75-386». Також, за вказаною адресою було виявлено та вилучено: дриль «Зеніт Профі», 1 слід пальця руки на 1 липкій стрічці з корпусу дрилі, 3 флеш носія типу «USB», 4 паперові документи.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.263 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, непрацездатних осіб та малолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше судимого, якого 18.05.2021 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

19.05.2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно та у придбані та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Слідчий вважає, що вилучені під час обшуку речі можуть бути здобутими злочинним шляхом та знаряддям злочину, а тому просив накласти на них арешт.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

В матеріалах клопотання відсутні відомості щодо власника майна, в зв`язку з цим, суд позбавлений можливості викликати останнього. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути клопотання без його участі, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства").

Однак, згідно ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Також слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому з метою недопущення порушення строків розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути вказане клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СВ Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000289 від 09.05.2021, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.05.2021 до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_7 , про те, що 09.05.2021 року приблизно о 14:00 год невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв 11, відкрито заволоділа мобільним телефоном «Honor 9x», що належить заявнику, чим спричинила матеріальну шкоду останньому (ЖЕО №16400 від 09.05.2021 року).

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, в невстановлений в ході досудового розслідування спосіб придбав гранату Ф-1без маркування та запал до неї з маркуванням «136-75-386». Після чого, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, почав зберігати вказану гранату Ф-1 без маркування та запал до неї з маркуванням «136-75-386» в правій кишені штанів одягнутих на ньому.

Слідчим СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, 18.05.2021 року у період часу з 21.45 годин до 23.40 годин було проведено обшук, дозвіл на який надано слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , в ході котрого при особистому обшуку ОСОБА_6 було виявлено та вилучено гранату Ф-1 без маркування та запал до неї з маркуванням «136-75-386». Також, за вказаною адресою було виявлено та вилучено: дриль «Зеніт Профі», 1 слід пальця руки на 1 липкій стрічці з корпусу дрилі, 3 флеш носія типу «USB», 4 паперові документи.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.263 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, непрацездатних осіб та малолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше судимого, якого 18.05.2021 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

19.05.2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно та у придбані та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (захист власності), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» №30352/03 п.31 рішення від 06.11.2008, Суд наголошує таке. Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном повинно бути «законним»: у п. 2 встановлено, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Крім того, принцип верховенства права одна з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції. Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним (див.: п. 39 рішення від 9 червня 2005 р. № 68443/01 у справі«Бакланов проти Росії»; п. 33 рішення від 24 березня 2005 р. № 58254/00 у справі «Фрізен проти Росії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від у справі «Смірнов проти Росії» заява № 71362/01, п. 57 рішення від 07.06.2008 Європейським Судом було висловлено правову позицію про те, що утримання владою речових доказів може виявитися необхідним в інтересах належного відправлення правосуддя, що є «правомірною метою» в «загальних інтересах» населення. При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання про арешт майна подане до суду на наступний робочий день після проведення обшуку, а саме 20.05.2021 року, тобто своєчасно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В поданому клопотанні слідчим доведено, що відповідно до ст. 98 КПК України вилучене майно відповідає наступним критеріям речового доказу, а саме: вказане майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаних предметів, які мають доказове значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, вилучені під час обшуку речі можуть бути здобутими злочинним шляхом та знаряддям злочину.

Метою накладення арешту на вилучене майно є його збереження, оскільки повернення зазначеного майна призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження майна іншим чином, з метою уникнення винної особи від кримінальної відповідальності, унеможливить проведення слідчих дій та судових експертиз по вилученому майну.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням накладення арешту на майно є запобігання можливості особам, у яких воно вилучене, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна, що відповідає вимогам абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Без накладання арешту на вилучене майно в подальшому неможливим буде проведення експертиз, проведення інших слідчих дій, що підтвердить вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у поданому клопотанні слідчим доведено, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим клопотання слідчого про арешт майна є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання неправомірного вибуття майна з власності та забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя вважає, що вказані докази відповідають вимогам ст. 98 КПК України, і таке обмеження права власності як арешт, буде співрозмірним і відповідатиме цілям кримінального провадження, а саме з метою збереження речових доказів, оскільки вони можуть бути здобуті злочинним шляхом та бути знаряддям злочину.

Керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 09.05.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування у встановленому КПК України порядку на наступне майно:
-Дриль «Зеніт Профі»;

-1 слід пальця руки на 1 липкій стрічці з корпусу дрилі;

-3 флеш носія типу «USB»;

-4 паперові документи;

-2 сліди пальців рук на 2 липких стрічках з корпусу гранати.

Вказані речі зберігати в камері речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області .

У відповідності до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особами, що були відсутні при її проголошенні, в той же строк з моменту отримання її копії. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Підстави для скасування арешту майна визначені в ст. 174 КПК України.

Повний текст ухвали оголошений 21.05.2021 року о 17-15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1