Справа № 756/9383/21
Номер провадження № 1-кп/756/1183/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва обвинувальний акт затверджений 15.06.2021 у кримінальному провадженні, яке внесене 16.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним на підставі угоди про визнання винуватості.

Протягом лютого-березня 2014 року ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, діючи умисно, маючи умисел на розповсюдження матеріалів із публічними закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які вона розповсюджує може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановлених Конституцією України, законами України і міжнародно-правовими актами територіальної цілісності України і порядку визначення її території, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням технічний пристрій, який був під`єднаний до мережі Інтернет через можливості невстановленого досудовим розслідуванням Інтернет-провайдера, розміщувала матеріали інформаційних повідомлень (закликів) на особистих сторінках у соціальних мережах «Facebook» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_2 та «Вконтакте» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3 які знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет за вказаними посиланнями.

Так, 24 лютого 2014 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням пристрій, ОСОБА_6 розмістила на особистій сторінці у соціальній мережі «Вконтакте» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3 посилання на онлайн петицію з інтернет-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а також додала особистий коментар назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », доповнивши вказану публікацію картографічним зображенням території України з умовним розподілом її на дві частини. На вказаному зображені позначена південно-східна частина території України червоним кольором з написом «Новороссия». Вказане посилання було доступне для загального ознайомлення всіх користувачів Інтернет-мережі, а також всіх користувачів вказаної соціальної мережі, які відвідували її сторінку, та автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам соціально-орієнтованого ресурсу Інтернет-мережі «Вконтакте», які були додані до розділу «Друзі» та «Підписники» вказаного акаунта та було ними переглянуто.

ІНФОРМАЦІЯ_6 о 14 год. 31 хв, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням пристрій, ОСОБА_6 розмістила на особистій сторінці у соціальній мережі «Вконтакте» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3 репост запису з соціальної групи « ІНФОРМАЦІЯ_7 » наступного змісту: «Крымчане, зовите расформированный Києвом беркут, ВВ, Милицию, ГАИ, армейцев, резервистов, создавайте добровольческую армию в АДРЕСА_1 , с вас все начнется. Янык на российских безех предоставит легитимность добровольческой армии под контролем России, Крым должен стать крепостью - очагом сопротивления и дальнейших реформ...», доповнивши вказану публікацію зображеням з прапором Російської Федерації з написом «Русский». Вказане посилання було доступне для загального ознайомлення всіх користувачів Інтернет-мережі, а також всіх користувачів вказаної соціальної мережі, які відвідували її сторінку, та автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам соціально-орієнтованого ресурсу Інтернет-мережі «Вконтакте», які були додані до розділу «Друзі» та «Підписники» вказаного аккаунта та було ними переглянуто.

Крім того, 16 березня 2014 року о 14 год. 00 хв. перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням пристрій ОСОБА_6 розмістила на особистій сторінці у соціальній мережі «Вконтакте» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3 репост запису з соціальної групи «Бизнес» Наступного змісту: «Важно!!! Требуется максимальный репост!!! Собираем людей, Донецк (все области Юго-Востока), Шахтерск, Макеевка, Горловка, Енакиево, Мариуполь, все близлежащие, не только по сетям, реал, друзья знакомые, родственники, через соцсети связываемся с областными центрами ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 (они так же собирают у себя, дата 15.03.14). В Донецке на ОСОБА_8 , стягивать людей можно с 13.03, можно брать с собой палатки, консервы на 3 дня, сбор на Ленина, местные помогают с едой. Нужно осбрать не менее 50000 чел. Работаем по Майдану, захват, баррикады, губернатором в отставку. Подарим Крыму 16 число, оттянем предателей силовиков на себя! Не меньше 50000! Иначе опять будет прогулка с флагами. Если наемники из милиции за олигархов, набираем свою милицию! Сбрасываемся на их обеспечение всей областью! Нам нужно продержаться на площадях у администрации всего месяц и фашистский режим падет! После Крыма запустится процесс для других областей! Надо подготовиться, объедениться на площадях сейчас! Киевская хуната уже впред шоковом состоянии на антидепрессантах! Им страшно! Мы это сила!!! Не подведи своих детей и внуков сейчас! Мы сейчас творим историю! Нам нечего бояться! Сзади нас стоит русский медведь и только и ждет повод что б прихлопнуть наемником и предателей! Объеденяйтесь сейчас! Не ждите когда фашисты придут ночью вас резать в собственных квартирах поодиночке!» Вказане посилання було доступне для загального ознайомлення всіх користувачів Інтернет-мережі, а також всіх користувачів вказаної соціальної мережі, які відвідували її сторінку, та автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам соціально-орієнтованого ресурсу Інтернет-мережі «Вконтакте», які були додані до розділу «Друзі» та «Підписники» вказаного аккаунта та було ними переглянуто.

Крім того, 24 лютого 2014 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням пристрій, ОСОБА_6 розмістила на особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook» (режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_2 посилання на онлайн петицію з інтернет-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а також додала особистий коментар назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » доповнивши вказану публікацію картографічним зображенням території України з умовним розподілом її на дві частини. На вказаному зображені позначена південно-східна частина території України червоним кольором з нааписом «Новороссия». Вказане посилання було доступне для загального ознайомлення всіх користувачів Інтернет-мережі, а також всіх користувачів вказаної соціальної мережі, які відвідували її сторінку, та автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам соціально-орієнтованого ресурсу соціальної-мережі «Facebook», які були додані до розділу «Друзі» та «Підписники» вказаного аккаунта та було ними переглянуто.

Зазначені тексти, які були розповсюджені ОСОБА_4 у соціальних мережах «Facebook» та «Вконтакте», містять публічні заклики до масових заворушень, насильницької зміни меж території України, захоплення державної влади в України.

Отже, розповсюдження ОСОБА_4 текстових повідомлень містило публічні заклики до насильницької зміни і повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, а тому суперечать положенням статей 5, 6, 69, 71 Конституції України, оскільки безпосереднє народовладдя повинно відповідати інтересам народу та бути його справжнім волевиявленням, що здійснюється виключно у визначених правових формах, закріплених Конституцією України.

Цими діями ОСОБА_4 учинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 109 КК України, а саме розповсюдження матеріалів із публічними закликами до вчинення насильницької зміни і повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом на підставі угоди про визнання винуватості.

15.06.2021 між прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , та підозрюваною ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 на підставі статей 468, 469, 470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 16.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, підозрювана повністю визнала себе винуватою в інкримінованому їй органом досудового розслідування злочині та зобов`язалась беззастережно визнати у судовому провадженні свою винуватість в обсязі пред`явленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України. Сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення підозрюваній покарання, з урахуванням обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, за ч. 2 ст. 109 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки без конфіскації майна, із застосуванням ст. 75 КК України, повинна бути звільнена від відбування основного покарання із випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

При цьому, у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України визнала повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення нею кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому - щиро розкаялась. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміє надані їй законом права, а також роз`яснені їй судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявляти клопотання, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого вони визнають себе винними, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до них у разі затвердження зазначеної угоди судом, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Також обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачена вказала, що вказана угода про визнання винуватості укладена нею з прокурором добровільно, за участі захисника без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. У зв`язку з чим ОСОБА_4 просила суд затвердити угоду, призначивши узгоджене покарання та врахувати, що вона повністю визнала свою винуватість в інкримінованому їй злочині, щиро розкаялась, засуджує свою поведінку.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угод про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угод між його підзахисною та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому вказана угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 цього Кодексу.

Отже, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угод за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваної про повне розуміння нею їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

Оскільки на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а дії останньої органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 109 КК України, а отже доведена поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 у порядку, передбаченому статтями 468-476 КПК України.

2. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Угодою визначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність неповнолітньої дитини (яка є напівсиротою) та на її утриманні перебуває хвора мати. З даними висновками органу досудового розслідування суд погоджується, та вважає їх доведеними. Тим більше, стороною захисту надані відповідні документи, що підтверджують ці обставини.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Перевіркою угоди на дотримання порядку її укладання, а також вивченням наданих суду даних щодо особистості обвинуваченої ОСОБА_4 судом не було знайдено підстав ставити під сумнів вказані обставини, а отже суд погоджується з ними.

3. Підстави призначення покарання, визначеного на підставі угоди про визнання винуватості.

У силу положень ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 109 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості 15.06.2021 між прокурором та підозрюваною відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, з призначенням покарання за ч. 2 ст. 109 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки без конфіскації майна зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України відповідає вимогам закону, а отже відповідно до умов угоди ОСОБА_4 , слід призначити це покарання. Оскільки таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості злочинів та особистості обвинуваченої з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, а також відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затвердженна, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угод про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

4. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було. Процесуальними витратами у даному кримінальному провадженні є витрати на проведення експертизи, які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема ноутбук марки НР, серійний номер CNU8380NQ2, який перебуває на зберіганні в камері речових доказів ГУ СБ України в місті Києві та Київській області, повернути ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 7, 100, 124, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 червня 2021 року між прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_4 , укладену при участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному 16.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати на проведення експертизи ІСТЕ СБ України № 222/1 від 28.04.2021 у сумі 5148 грн 30 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави (IBAN 1007395 в ДКСУ м. Києва, код ЄРДПОУ 20001993).

Речовий доказ - ноутбук марки НР, серійний номер CNU8380NQ2, який перебуває на зберіганні в камері речових доказів ГУ СБ України в місті Києві та Київській області, повернути ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1