Справа № 369/3721/21
Провадження №1-кс/369/749/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000306 від 17.03.2021 за ознаками злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого відділу Бучанського районного управління Головного управління Національної поліції ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000312 відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.03.2021 (точного часу досудовим розслідуванням наразі не встановлено) ОСОБА_4 маючи прямий умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в під`їзді багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 помітив підсобне приміщення №1011, в подальшому реалізуючи свій злочинний умисел та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 , шляхом віджиму вхідних металевих дверей, проник до середини зазначеного вище приміщення, звідки викрав належне ОСОБА_7 майно.

17.03.2021 о 19 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.
Крім того, 18.03.2021 до відділення поліції №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт від працівника поліції про те, що в ході проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000306 від 17.03.2021 було встановлено що раніше того ж дня, 17.03.2021 близько 18 години 45 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), маючи прямий умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно проник до підсобного приміщення АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_7 майно.

Після цього, заволодівши вказаними речами ОСОБА_4 намагався покинути місце злочину, однак в цей момент він був помічений потерпілим ОСОБА_7 . В свою чергу ОСОБА_4 з метою уникнення затримання і кримінальної відповідальності, розуміючи, що його дії набули відкритого характеру, утримуючи викрадене майно при собі почав тікати від ОСОБА_7 при цьому вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення ОСОБА_4 не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був затриманий ОСОБА_7 .

За вищевказаним фактом 18.03.2021 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Беручи до уваги вищевикладене, прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури розглянувши матеріали кримінального провадження №0000306 від 17.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, №0000312 від 18.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, прийняв рішення про об`єднання матеріалів кримінального провадження.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянину України, уродженцю с. Бобриця Бучанського району (колишній Києво-Святошинський район) Київської області, не одруженому, маючому повну середню освіту, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_4 , та проживаючому за адресою: АДРЕСА_5 , зі слів раніше судимому, 18.03.2021 було повідомлено про підозру в рамках кримінального правопорушення №0000312 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколами огляду місця події від 17.03.2021, заявою потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання з потерпілим ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_8 протоколами допиту свідка, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 , та іншими матеріалами в сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України та в їх сукупності керуючись ст. 33 КК України, за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній не має офіційного постійного місця роботи та, як наслідок, законного джерела доходів, у зв`язку з чим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має постійного місця роботи та постійного джерела доходів;

- підозрюваний не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків;

- підозрюваний раніше судимий за аналогічні злочини, а саме за злочини проти власності, отже на шлях виправлення останній не став та вчинив новий злочин майнового характеру.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілого, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Наявність вищевказаних ризиків свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 , та його захисник ОСОБА_5 просили обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт.
Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Таким чином, вважаю, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
В задоволені клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000306 від 17.03.2021 за ознаками злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 186 КК Україн, - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Бобриця Бучанського району (колишній Києво-Святошинський район) Київської області, не одруженого, освіта повна середня, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , зі слів раніше судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 57 діб, тобто до 14 травня 2021 року (включно).
Покласти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_5 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді до суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у вказаному провадженні.
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 23.03.2021 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1