Справа №755/6464/21 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3153/2021 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.176, 183 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 серпня 2021 року включно.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, заявлені під час обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу на даний час продовжують існувати, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також на конкретні обставини кримінального провадження, його особу, те що хоча він раніше не судимий, проте обвинувальний акт відносно нього за ч.4 ст.296 КК України перебуває на розгляді Бобровицького районного суду Чернігівської області, що може вказувати на його схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень та ухилення від суду, тобто застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, на даний час не вбачається.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час доби.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що висновки суду першої інстанції опираються тільки на припущення, а не на наведені конкретні обставини, які згідно ч.1 ст.177 КПК України унеможливлюють зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною покидати житло у нічний час доби. Висновок судді про наявність обґрунтованої підозри є передчасним й не відповідає дослідженим у судовому засіданні матеріалам, а також не доведені прокурором ризики, надані ним тільки у попередніх засіданнях.

Захисник вказує, що його підзахисний не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що неодноразово вказував у своїх рішеннях ЄСПЛ.

На думку захисника, застосування домашнього арешту з 21.00 год. до 06.00 год. щодо ОСОБА_8 буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обвинувачений є раніше не судимим, має постійне місце реєстрації та проживання, не працює. Однак в Бобровицькому районному суді Чернігівської області перебуває на розгляді кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Таким чином, вказані дані щодо особи обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання. На даний час у вказаному кримінальному провадженні не допитаний потерпілий, а тому суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про існування ризику впливу на нього.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також твердження сторони захисту, що стороною обвинувачення не доведено, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові обставини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки місцевим судом вірно встановлено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та встановлена наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 серпня 2021 року включно, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :