Справа № 202/112/21
Провадження № 1-кс/202/2190/2021
УХВАЛА
Іменем України

12 травня 2021 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000770,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000770, яка зареєстрована за номером справи №202/112/21, провадження № 1-кс/202/2190/2021.
В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що в сукупності оцінки обставин кримінального провадження та відсутність будь-яких доказів вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підозра ОСОБА_6 у розумінні практики Європейського суду з прав людини та положень КПК України є очевидно необґрунтованою, що є безумовною підставою для її скасування.
Ухвалою слідчого суді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2021 року відкрито провадження за скаргою.
07 травня 20212 року до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000770, яка зареєстрована за номером справи №202/112/21, провадження № 1-кс/202/2386/2021.
В даній скарзі адвокат ОСОБА_3 просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, у зв`язку з необґрунтованістю підозри та відсутністю у матеріалах кримінального провадження № 0000770 належних доказів, які б підтверджували вірогідність причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України та були б достатніми для повідомлення ОСОБА_6 про підозру за ч. 4 ст. 358 КК України. Також зазначає, що у відповідності до чинного КК України, діяння, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком, а не злочином.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2021 року відкрито провадження за даною скаргою та об`єднано в одне провадження матеріали скарг адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000770.
У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано, та у відповідності до вимог чинного КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України.
Слідчий суддя, вислухавши думку адвокатів, прокурора, дослідивши надані до скарги докази та матеріали кримінального провадження №0000770, приходить до наступного висновку.
Так, встановлено, що в провадження СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000770 від 02.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358 КК України.
В рамках даного кримінального провадження, 20.06.2018 року оголошено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 4 ст. 358 КК України та копію даного повідомлення надано ОСОБА_8 у зв`язку з відсутністю ОСОБА_6 .
Відповідно до пункту 18 частини першої ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України, передбачено право підозрюваного, його захисника чи законного представника оскаржити у суді повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Дана норма містить застереження, що частину першу статті 303 доповнено пунктом 10 згідно із Законом № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, а зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права
Слідчий суддя застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У практиці Європейського суду з прав людини принцип верховенства права розглядається як невід`ємний від доступу до правосуддя (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). У рішенні у справі "Bellet v. France" додатково було уточнено, з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві визначається рівень доступу до суду, наданий національним законодавством, що має бути достатнім для забезпечення права особи на суд.
У рішенні у справі "Функе проти Франції" вказано, що "якість" внутрішніх правових норм відповідно до Конвенції залежить від точності, з якою законодавство та судова практика визначають обсяг і умови здійснення владних повноважень, виключаючи небезпеку сваволі. Саме тому, виходячи з положень рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції", потрібно не лише зважати на якість закону, але також, щоб останній відповідав принципу верховенства права. Останнє потребує існування у внутрішньому праві відповідних засобів захисту проти довільного втручання публічної влади у здійснення прав.
З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що в даному конкретному випадку, з урахуванням принципу верховенства права та з метою забезпечення прав підозрюваного, слід застосувати п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України з внесеними Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 року змінами та розглядає скаргу захисника по суті.
До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.
Положеннями ч. 2 ст. 8 КПК України визначено обов`язок судів, прокуратури, органів досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства.
Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.
Стаття 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.
Так, відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення має містити: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Статтею 278 КПК України визначено порядок здійснення повідомлення про підозру та обов`язок роз`яснення прав підозрюваного, а саме: письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Враховуючи наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя доходить висновку, що підозра щодо ОСОБА_6 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, які сторона обвинувачення вважає такими, що доводять підозру у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
На думку слідчого судді, докази за яким була оголошена підозра, мають бути оцінені при розгляді провадження по суті згідно зі змістом висунутого особі обвинувачення, а тому не вбачає можливим скасовувати повідомлення про підозру на даному етапі з мотивів критичного ставлення до її змісту без фактичної перевірки всіх доводів шляхом повного і об`єктивного дослідження доказів по факту завершення досудового розслідування.
Крім того, посилання захисників, якими адвокати обґрунтовують вимоги скарги щодо оскарження повідомлення про підозру, вже неодноразово перевірялись слідчими суддями під час попередніх оскаржень.
Зокрема, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2020 року, 22.07.2020 року, 29.12.2021 року було надано правову оцінку доводам сторони захисників. Вказані ухвали також були предметом перегляду судом апеляційної інстанції.
Нових даних, які б стали причиною для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000770 слідчому судді не надано та в судовому засіданні не встановлено.
Інші посилання захисників стосуються процесуальних дій та рішень, здійснених та прийнятих після повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень від 20.06.2018 року, а тому не можуть бути підставою для його скасування.
При цьому, повідомлення про підозру було складено та вручено 20 червня 2018 року згідно із положеннями КПК України, що діяли на час вчинення процесуальних дій. В цьому випадку підлягає застосуванню Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», а саме п. 2 ч. 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення, відповідно до якого у кримінальних провадженнях про злочини, визначені як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене ч. 2 ст. 283 КПК України, досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому главою 25 КПК України, тим органом, що здійснював досудове розслідування.
Такий висновок узгоджується з позицією Дніпровського апеляційного суду, викладеною в ухвалі від 09 березня 2021 року (справа № 202/112/21 провадження № 11-сс/803/241/21), постановленій за результатом розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги захисника на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000770.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000770, є безпідставною та задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 22, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000770 відмовити.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 00 хвилин 14 травня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1