Справа №522/7709/21
Провадження №1-кп/522/1808/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м.Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000479 від 22.04.2021 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
22.04.2021 року приблизно об 11:30 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля центрального входу до ринку «Привоз» за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, будинок 88, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час діставала зі своєї сумки мобільний телефон, та ненароком разом із телефоном дістала із сумки грошові кошти в розмірі 500 гривень, які впали на тротуар біля неї.
У вказаний час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обрав в якості предмета свого злочинного посягання вищевказані грошові кошти, належні ОСОБА_6 .
Приступивши до реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливі мотиви, наблизився до ОСОБА_6 , та різко схопив із тротуару грошові кошти у сумі п`ятсот гривень, цим самим випередивши потерпілу.
Виконавши всі дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, з метою завершення свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадені грошові кошти, почав втікати з місця вчинення кримінального правопорушення. На викрики потерпілої ОСОБА_6 , зупинитися та повернути належні їй грошові кошти, ОСОБА_3 не реагував та розуміючи протиправність та відкритість своїх злочинних дій, з метою уникнення затримання, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись чужим майном на власний розсуд.
Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 , завдано матеріальний збиток на загальну суму п`ятсот гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення у повному обсязі та підтвердив дату, час, місце, спосіб і фактичні обставини, за яких він викрав у потерпілої майно, наслідки суспільно небезпечного діяння, а саме, що він 22.04.2021 року близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , зустрів потерпілу та відкрито заволодів її майном (грошовими коштами у сумі 500 грн.).
У вчиненому обвинувачений розкаявся, просив суд призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік зі звільнення від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.
Потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Захисник ОСОБА_5 щодо міри покарання погодилась з прокурором.
Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду.
З урахуванням заяви потерпілої про розгляд провадження за її відсутності, думки прокурора, обвинуваченого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .
Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Питання звільнення від відбування покарання з випробуванням врегульоване статтею 75 КК України, відповідно до якої, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому, суд приймає до уваги, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характеризуючи обвинуваченого матеріали, відповідно до яких останній є раніше не судимий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд бере до уваги, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду ОСОБА_3 , визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, у зв`язку з чим справа була розглянута за приписами ч. 3 ст. 349 КПК України.
Крім того, суд бере до уваги і зміст обвинувачення, яке складається з одного епізоду та те, шо обвинувачений ОСОБА_3 не відшкодував матеріальну шкоду потерпілій, є раніше не судимою особою.
У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи.
Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, виходячи зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 66 КК, є самостійними обставинами, які пом`якшують покарання. Як неодноразово зазначав Верховний Суд, врахування кожної з них при призначенні покарання, за умови встановлення їх наявності у кримінальному провадженні, є обов`язковим для суду, незалежно від тяжкості вчиненого злочину та повторності його вчинення. Вказані форми посткримінальної поведінки особи свідчать про те, що в особі винного відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. Визнання даних обставин такими, що пом`якшують покарання, стимулює осіб, які вчинили злочини, до критичної переоцінки своєї діяльності, а також сприяє своєчасному розкриттю злочинів.
Згадані пом`якшуючі обставини, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутність обставин, що обтяжують покарання, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дають суду підстави для призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.
Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75-76 КК України, ст.ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України строком на 1 (один) рік покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 11 червня 2021 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
Речовий доказ: цифровий диск з відеозаписом камер спостереження від 22.04.2021 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1