Справа № 128/676/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

з участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості по якому 19.12.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оленівка Вінницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, маючого середню освіту, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

18.12.2020 приблизно о 20-00 год ОСОБА_4 , рухаючись за кермом автомобіля марки «ЗАЗ-1102», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Липовецькій в с. Оленівка Вінницького району Вінницької області, був зупинений працівниками Батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції за порушення правил дорожнього руху. В подальшому, на вимогу працівників поліції, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, на підставі яких ОСОБА_4 здійснював рух на вказаному транспортному засобі, останній, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.08.2020 на ім`я ОСОБА_4 є підробленим, діючи умисно, маючи умисел на використання підробленого посвідчення водія, пред`явив його для перевірки працівникам патрульної поліції, таким чином, використавши завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №8454/20-21 від 16.01.2021 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 виданий на ім`я ОСОБА_4 від 06.08.2020, не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 виданий на ім`я ОСОБА_4 від 06.08.2020, виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії з використанням кольорового термодруку та подальшою ламінацією прозорими плівками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що в грудні місяці 2020 року, точну дату та час він не пам`ятає, він керував автомобілем марки «ЗАЗ 1102» в с. Оленівка Вінницького району Вінницької області та за порушення правил дорожнього руху був зупинений працівниками патрульної поліції. На вимогу працівників патрульної поліції він пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія на своє ім`я, хоча знав, що дане посвідчення водія він не отримував в установленому законом порядку, а придбав його через мережу Інтернет. Після перевірки документів працівники поліції повідомили йому, що посвідчення водія, яке він їм пред`явив на своє ім`я, є підробленим. Він розумів, що використовує підроблене посвідчення водія. Результат експертизи не оспорив. Просив суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу, який має можливість сплатити.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що обвинувачений не має будь яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.

Прокурор не оспорила фактичні обставини справи, їй зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 354 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім, раніше не судимий (а.с. 49), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 50, 51), неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 47), не є інвалідом першої-другої груп.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67, 68 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, проте є кримінальним правопорушенням проти авторитету органів державної влади, та особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, надання правдивих показів в суді.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді штрафу, в межах санкцій інкримінуємої статті. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При цьому суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 817,20 грн. за проведення експертизи №8454/20-21 від 16.01.2021 (а.с. 45).

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2021 (а.с. 38-40) - скасувати.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України та матеріалів кримінального провадження речовий доказ, а саме: посвідчення водія Серії НОМЕР_3 від 06.08.2020, видане на ім`я ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.с. 46).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ посвідчення водія Серії НОМЕР_3 від 06.08.2020, видане на ім`я ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2021 про накладення арешту на вилучене майно, а саме посвідчення водія Серії НОМЕР_3 від 06.08.2020, видане на ім`я ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи №8454/20-21 від 16.01.2021 в сумі 817 (вісімсот сімнадцять) грн. 20 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1