Справа № 461/552/21
Провадження № 1-кс/461/568/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури,

встановив:

скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просить зобов`язати уповноважених осіб Львівської обласної прокуратури невідкладно внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.382, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України за його повідомленням від 02.12.2020 року, розпочати досудове розслідування та надати витяги з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 покликається на те, що 02.12.2020 року він звернувся до Львівської обласної прокуратури зі скаргою, у якій повідомив про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України. Однак, відомості про злочини, у порушення ст.214 КПК України не були внесені до ЄРДР. При цьому заява про злочин була скерована до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.Просить скаргу задовольнити.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів наведених у ній та просив задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання відповідно до якого скаргу заперечує, до якого долучено копію відповіді щодо розгляду заяви ОСОБА_3 від 11.01.2021 року. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування

Відтак, частиною 1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та осіб, які можуть подавати відповідні скарги.

Встановлено, що 02.12.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Львівської обласної прокуратури зі скаргою на бездіяльність та неефективне здійснення прокурорами нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування. У якій також повідомив про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України. Зокрема, ОСОБА_3 у скарзі вказав на неналежне здійснення досудового розслідування та бездіяльність слідчого, невиконання ухвал слідчих суддів щодо розслідування кримінальних правопорушень, просив внести до ЄРДР відомості, згідно ухвал слідчих суддів, перелік яких навів у скарзі поданої 02.12.2020 року.

Листом начальника Другого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 04.01.2021 року ОСОБА_3 повідомлено, що факти, викладені у скарзі від 02.12.2020 року не можуть вважатись повідомленням про злочин, оскільки фактично містять твердження про бездіяльність слідчого та прокурора щодо неналежного здійснення досудового розслідування, а не про вчинення злочинів.
Аналіз скарги ОСОБА_3 фактично свідчить про те, що він просить зобов`язати внести відомості до ЄРДР на підставі ухвал слідчих суддів, які розглянули його скарги, тобто фактично зобов`язати виконати рішення слідчих суддів.

Виконання чи невиконання ухвали слідчого судді не є процесуальною дією чи бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Оскільки скарга стосується бездіяльності слідчого та прокурора щодо невиконання ухвал слідчого судді, у слідчого судді при розгляді даної справи відсутні підстави повторно зобов`язувати слідчого чи іншу посадову особу вчиняти дії щодо яких вже ухвалені відповідні судові рішення.

Разом з цим, долучена до скарги, як вказує ОСОБА_3 заява-повідомлення про злочин від 02.12.2020 року, не містить об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Подана до прокуратури скарга за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначених злочинів, а тому така, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Водночас, відхиляю доводи суб`єкта оскарження на підтвердження яких надано копію відповіді щодо розгляду заяви ОСОБА_3 від 11.01.2021 року, оскільки така не стосується скарги від 02.12.2020 року.

З врахуванням наведеного, вважаю подану скаргу (заяву-повідомлення) такою, що не відповідає вимогам п.4 ст.5 ст.214 КПК України та нормам Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, через відсутність конкретних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а доводи скаржника щодо зобов`язання виконати рішення слідчих суддів, такими, що виходять за межі компетенції слідчого судді під час розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України.

Таким чином, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1