У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представник органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_5 із клопотання про звільнення його від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, якого засуджено вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки на підставі ст.ст. 75, 76 КК України. Вищезазначене клопотання мотивовано тим, що на день закінчення строку випробування він не вчинив нового злочину, тобто відсутній обвинувальний вирок, який би підтверджував його винуватість у вчиненні нового злочину.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлене ним клопотання, просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник органу пробації в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявленого ОСОБА_5 клопотання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неявка осіб, повідомлених належним чином не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_5 засуджений вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього відповідно до статті 76 КК України наступних обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Згідно з Вимогою за вих. № 23/22/2168-21 від 08 лютого 2021 року, відносно ОСОБА_5 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 за обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 289 КК України.
Проте, ані під час дії іспитового строку, ані на момент звернення засудженого ОСОБА_5 із даним клопотанням до суду та розгляду його в суді, судове рішення, ухвалене за результатами розгляду вищевказаного кримінального провадження № 0000620, яке б набрало законної сили, відсутнє.
Таким чином, на день закінчення іспитового строку, а саме 01 березня 2019 року в законному порядку не доведена вина останнього в скоєнні нового злочину за кваліфікацією ч. 2 ст. 289 КК України та відносно нього не винесено обвинувальний вирок.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу України та ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України, особа вважається невинуватою, доки її вина не доведена в законному порядку і не встановлена обвинувальним вироком суду.
Згідно з ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Як зазначено у п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Проаналізувавши обставини справи, беручи до уваги той факт, що іспитовий строк закінчився, суд дійшов до висновку, що клопотання засудженого підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2016 року за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України у вигляді 4 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1