Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8211/21
Провадження № 1-кс/758/2948/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2021 cлідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який не має на утриманні осіб, що потребують піклування, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відомості про які 09.06.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001094, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0001094 від 09.06.2021 року.
В обґрунтування клопотання зазначив, що 08.06.2021 року приблизно о 23:00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля під`їзду будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив потерпілу ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час сиділа на лавці.
В цей час у ОСОБА_5 , на ґрунті особистої неприязні, раптово виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілій, наніс один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_7 , в область правого ока.
Відповідно до довідки виданої КНП «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» від 09.06.2021, у потерпілої ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаюче корнеосклеральне поранення правого ока з ущімленням райдужки.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
ОСОБА_5 фактично затриманий о 17.50 год. 09.06.2021 року в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується наступними доказами: прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.06.2021; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 09.06.2021 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 09.06.2021; протоколом огляду місця події від 09.06.2021, за місцем скоєння злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.06.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 09.06.2021; рапортом працівника патрульної поліції, від 09.06.2021; повідомленням про підозру за ч.1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , від 10.06.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам за участю свідка ОСОБА_8 від 10.06.2021.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, визначених КПК України.
Враховуючи зазначені обставини, згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків або потерпілого у кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.
У досудового слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення покарання, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинений злочин, а також те, що підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.
Цей ризик повністю підтверджений, оскільки з місця вчинення злочину підозрюваний одразу ж втік, з метою переховування від викриття у вчиненому злочину. Підозрюваного було затримано працівниками поліції за місцем проживання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Тобто, дії підозрюваного ОСОБА_5 були чітко спрямовані на уникнення викриття у вчиненні кримінального правопорушення та, відповідно, покарання.
Про незаконний вплив на свідків та потерпілого, з метою залякування та ухилення від відповідальності шляхом погроз, умовлянь та можливого застосування насильства відносно останніх свідчать ті обставини, що злочин вчинено саме із застосуванням насильства відносно особи жіночої статі, яка не могла захистити себе від протиправних дій підозрюваного.
Також є ризик того, що підозрюваний з метою примушування свідків та потерпілої до зміни показань, застосує фізичне насильство до останніх, тим більш, що підозрюваний повністю володіє інформацією щодо місця їх проживання. Свідки та потерпіла у кримінальному провадженні є сусідами підозрюваного.
Таким чином, існують реальні підстави протиправного незаконного впливу на свідків та потерпілу з метою зміни ними показань, так як показання в судовому засіданні останні ще не надавали.
Вплив на свідків та потерпілу матиме негативні наслідки для досудового розслідування та може перешкодити досягненню мети кримінальної відповідальності.
На той факт, що підозрюваний вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує те, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 , раніше неодноразово надходили скарги до поліції від сусідів, з приводу застосування фізичного насильства та спричинення тілесних ушкоджень. Враховуючи це підозрюваний ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, перебування його на волі не зможе запобігти ризику вчинення кримінальних правопорушень.
Характер вчинених злочинних дій підозрюваного свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону, а також найвищої цінності - людського життя та здоров`я, їх недоторканості.
Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу підозрюваного.
Домашній арешт не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому що вказаний запобіжний захід не може запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування та впливу на потерпілих та свідків.
З цієї ж позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.
Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на свідків.
З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення докази у даному кримінальному провадженні, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_5 повністю перераховані у даному клопотанні та є достатніми для обґрунтованості повідомленої підозри; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється санкція статті 121 частини 1 Кримінального кодексу України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі; репутація підозрюваного ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення перебував у стані, викликаному вживанням алкоголю, відповідно до показань свідків проявляв агресивну поведінку по відношенню до оточуючих.
Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений саме із застосуванням насильства над особою. У зв`язку з чим досудове слідство просить не застосовувати щодо підозрюваного заставу.
У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав і просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник, в судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
10.06.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 309 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі строком до 8 років.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується органом досудового розслідування.
Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами.
Згідно вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь.
У своєму клопотанні слідчий зазначив, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Виклад обставин, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність ризиків.
На той факт, що підозрюваний вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує те, що характер інкримінованого злочину свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності підозрюваного. Так, злочин вчинено із застосуванням насильства, небезпечного для життя потерпілого. При цьому підозрюваний раніше попадав поле зору правоохоронних органів у зв`язку з діяннями, які були пов`язані з застосуванням насильства.
Аналізуючи даний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини необхідно звернути увагу на позицію Суду щодо скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії).
На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду вказує те, що повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися від правоохоронних органів та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, необхідно зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, необхідно звернути увагу на наступне: підозрюваний не одружений та дітей на утриманні не має; підозрюваний є безробітним.
Все вищевказане в сукупності свідчить про відсутність у підозрюваного стабільних соціальних зв`язків та обґрунтовує ризик переховування.
Крім того, підозрюваному відоме місце проживання потерпілого і свідків, які є його сусідами та він може незаконно впливати на них з метою зміни ними показів по кримінальному провадження. Актуальність даного ризику підвищує той факт, що до потерпілого вчинений злочин із застосування насильства, небезпечного для життя.
Також на даний час є підстави стверджувати про можливу причетність підозрюваного до вчинення інших кримінальних правопорушень, а тому у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу останній може вчиняти заходи, спрямовані на недопущення виявлення інших епізодів злочинних дій.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov v. Russia (Ідалов проти Росії). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії); Lelievre v. Belgium (Лельевр проти Бельгії); Shabani v. Switzerland (Шабані проти Швейцарії).
Все вищезазначене в сукупності свідчить про схильність підозрюваного до злочинної поведінки та актуальність ризику переховування, а також інших ризиків, вказаних вище.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможуть запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування та впливу на потерпілого.
Відповідно до ч. 4 п. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
При цьому, враховуючи насильницький характер кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 суд, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, не визначає розмір застави при визначенні запобіжного заходу. Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та інші обставини в сукупності.
Відтак суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, що надасть можливість органу досудового розслідування зібрати у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який не має на утриманні осіб, що потребують піклування, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відомості про які 09.06.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001094 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 09.06.2021 року.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 08.08.2021 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст складений 14 червня 2021 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1