Справа № 467/157/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ;

сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження №0000009 від 13.02.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , громадянина України, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоселівка Арбузинського району Миколаївської області, не одруженого, маючого неповну середню освіту, непрацюючого, що має зареєстроване місце проживання в с. Новоселівка Арбузинського району Миколаївської області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що 12.02.2021 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Новоселівка Первомайського (раніше Арбузинського) району Миколаївської області, вирішив незаконно проникнути до господарського приміщення на території домоволодіння АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 прибув до місця розташування господарського приміщення на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де за допомогою фізичної сили, руками зірвав навісний замикаючий пристрій на двері та таким чином незаконно проник в середину господарського приміщення, звідки таємно викрав мішок кукурудзи вагою 42 кілограми 350 грамів, вартістю 34,99 грн за 1 кг, що належить ОСОБА_6 , спричинивши майнову шкоду останній на загальну суму 1481,83 грн., після чого місце злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, погодився давати показання та пояснив, що подія сталась в лютому 2021 року, ввечері, більш точної дати та часу він не пам`ятає, він перебував у с. Новоселівка та був напідпитку. В цей час він вирішив викрасти кукурудзу з господарського приміщення домоволодіння, належного його матері, ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , з метою її подальшого продажу та купівлі горілки. Мати та вітчим вже спали та він, скориставшись цією обставиною ,зайшов на територію домоволодіння, пройшов до місця розташування господарського приміщення, яке було зачинено навісним замком, за допомогою фізичної сили зірвав замок, зайшов у приміщення та взяв мішок кукурудзи, який в подальшому продав сусідці за 200,00 грн. Обвинувачений ОСОБА_5 також пояснив, що з дитинства разом з матір`ю проживав у зазначеному будинку АДРЕСА_2 та згідно паспорту зареєстрований у с. Новоселівка, без зазначення вулиці та номера будинку, поряд знаходиться будинок, що за життя належав його батькові по АДРЕСА_3 . Однак він вже понад 8 років з матір`ю не проживає та усвідомлював, що не має права доступу до господарського приміщення, звідки викрав кукурудзу. Обвинувачений зазначив, що про вчинене шкодує, з часу вчинення злочину змінився на краще, покинув вживати алкогольні напої, у вчиненому злочині розкаюється, виразив готовність понести покарання у межах своєї вини.

Потерпіла ОСОБА_6 давати показання відмовилась, посилаючись на положення ст.63 Конституції України, оскільки обвинувачений є її сином.

Крім показань обвинуваченого, його провина у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.02.2021 року, згідно якого ОСОБА_6 повідомила, що в ніч з 12.02.2021 року на 13.02.2021 року 20.01.2021 року невідома особа шляхом зламу навісного замка проникла до господарського приміщення на території її домоволодіння, звідки викрала мішок кукурудзи.

Протоколом огляду місця події від 13.02.2021 року, згідно якого з дозволу власниці, ОСОБА_6 , було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 , зокрема, споруду господарського призначення, розташовану у дворі домоволодіння, відчинені на момент огляду дерев`яні вхідні двері до цієї споруди, а також на підлозі біля дверей навісний замикаючий пристрій з ланцюгом, на одному кінці якого наявний фрагмент металевої скоби, на якій кріпився замикаючий пристрій. На дерев`яних дверях наявні отвори від скоби, на якій кріпився замикаючий пристрій.

Заявою ОСОБА_7 від 13.02.2021 року про добровільну видачу мішка зерна кукурудзи.

Протоколом огляду місця події від 13.02.2021 року, згідно якого на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_4 опечатано та вилучено добровільно виданий ОСОБА_7 мішок зерна кукурудзи.

Протоколом огляду від 15.02.2021 року, згідно якого було проведено огляд та зважування добровільно виданого ОСОБА_7 мішка зерна кукурудзи, встановлено його вагу 42 кг 350 г.

Висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №514/21 від 15.02.2021 року, за яким ринкова вартість 1 кілограма зерна кукурудзи врожаю 2020 року станом на 12.02.2021 року становила 34,99 грн. за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики.

В сукупності зазначені докази свідчать, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, і воно підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. ст.185 КК України, а вчинені ним дії є умисними, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, належного потерпілій, вартість якого становить розмір, за який передбачена кримінальна відповідальність, поєднане з проникненням у сховище.

При цьому суд враховує роз`яснення п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06 листопада 2009 року, за якими вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке. Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки, суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

Крім того, як зазначено у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 15 листопада 2012 року (справа № 5-15кс12), при здійсненні такої правової оцінки необхідно виділяти фізичний та юридичний критерії розуміння поняття «проникнення». Зокрема, для визначення фізичного критерію підлягає встановленню: 1) факт входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища); 2) час, спосіб, місце та обставини входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) з урахуванням режиму доступу до нього та до майна, яким бажає заволодіти особа. Для з`ясування юридичного критерію слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) в приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.

Враховуючи, що обвинувачений підтвердив той факт, що прибув на територію домоволодіння, належного ОСОБА_6 у вечірній час, таємно від неї, маючи на меті заволодіти її майном, при цьому він тривалий час з матір`ю не проживав та розумів, що доступ його до господарської споруди, де зберігалось викрадене майно є обмеженим, зазначене майно є для нього чужим, відтак, наявні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою проникнення у інше приміщення.

Таким чином, суд зробив висновок про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки вина його доведена прокурором поза розумним сумнівом належними, допустимими та достовірними доказами, що отримані стороною обвинувачення у порядку, встановленому КПК України та щодо яких питання їх недопустимості не ставилось, а судом таких підстав не встановлено.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Так, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Також судом враховується те, що злочин є умисним, обвинувачений реалізував свій умисел в повному обсязі, відтак злочин є закінченим.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений вважається раніше не судимою особою, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, має постійне місце проживання, не одружений, за місцем проживання заяв та скарг на нього не надходило, не працює та має тимчасові заробітки.

Суд також приймає до відома висновок викладений в досудовій доповіді Арбузинського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про наявність середнього ризику небезпеки обвинуваченого для суспільства та для окремих осіб, та середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, можливість його виправлення без позбавлення чи обмеження волі.

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого та вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, дана міра покарання є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Документально підтверджені процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні полімерний мішок із вмістом зерна кукурудзи, який зберігається у відділенні поліції №1 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області повернути ОСОБА_6 як власниці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1