Справа № 214/8921/19
1-кп/214/308/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

її представника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 липня 2018 за №0001485, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, одруженого, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, військовослужбовця на посаді старшого оператора 1-го відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки 2-го парашутно-десантного батальйону в/ч НОМЕР_1 , маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно положень ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 01 липня 2019 року, приблизно о 05 годині, знаходячись на даху п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь шляхом проникнення до житла, діючи з корисливих мотивів, спустився за допомогою мотузки до квартири АДРЕСА_3 , розташованої на п`ятому поверсі вказаного будинку, перебуваючи в приміщенні якої, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії мають таємний характер, викрав належну ОСОБА_4 жіночу обручку (перстень) марки «Багет» 585 проби вагою 2,65 г вартістю 1 616,36 грн., спричинивши потерпілій матеріального збитку на вказану суму, однак не довів свого злочинного наміру до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілою та працівниками поліції в приміщенні вказаної квартири.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, показав суду, що не оспорює жодної із цих обставин, що до квартири потерпілої він проник, спустившись із даху будинку спочатку на кондиціонер, а з нього через незачинене вікно до самої квартири, він дуже жалкує з приводу вчиненого, просить вибачення у потерпілої, а також просить суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки та не вчинить такого в подальшому.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що о 05 годині 01 липня 2019 року, коли вона була відсутньою у своїй квартирі АДРЕСА_4 , оскільки перебувала за межами міста, їй зателефонували працівники поліції та сусіди, які повідомили, що в її квартирі знаходиться крадій, вона на протязі години прибула до своєї квартири разом з родичами, відкрила замки на її вхідних дверях та впустила до квартири працівників поліції, які затримали там обвинуваченого, який, як вона зрозуміла, не зміг відчинити ці замки зсередини квартири та якого вона добре знає, так як він її сусід із другого поверху, вона оглянула квартиру та виявила розкидані по квартирі золоті прикраси, при цьому одна золота обручка пропала, а також виявила в квартирі чужі речі «балаклаву», ліхтарик та інші речі, які вона передала працівникам поліції, а також, що сусіди їй повідомили, що чоловік у «балаклаві» зліз із даху будинку спочатку на кондиціонер, а потім із кондиціонера у її квартиру, відкривши в ній вікно, яке було відчинене на провітрювання.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, суд, отримавши на це згоду всіх учасників судового провадження, дослідив наступні докази: показання обвинуваченого та потерпілої, а також письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, впевнившись при цьому у добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження, а також роз`яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Отже, на підставі зазначених письмових матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений раніше не судимий згідно положень ст. 89 КК України, за місцем свого проживання характеризується задовільно, є військовослужбовцем на посаді старшого оператора 1-го відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки 2-го парашутно-десантного батальйону в/ч НОМЕР_1 , за місцем служби характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, згідно досудової доповіді відповідного органу з питань пробації обвинувачений може становити небезпеку для суспільства, оскільки висока ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення, однак у разі, якщо суд прийде до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням буде за доцільне покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (т.2 а.с.133-142, т.1 а.с.17, 32, 33).

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, визнається щире каяття останнього.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

Тому суд, ураховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, тяжкість його наслідків, його суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або місця служби.

Стягнути зі ОСОБА_6 в дохід держави 628 грн. 04 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Після набрання вироком законної сили, речові докази викрутку, трос, розкладний ніж, 2 стамески, одну пару рукавиць, ліхтарик, ізоляційну стрічку, чоловічі часи, задню металеву кришку, циферблат, мотузку білого кольору, мотузку зеленого та помаранчевого кольору, ремінь із затискачем, жіночу пару взуття, одну рукавицю, один налобний ліхтарик, пояс із бляшкою, ланцюг із бавовни та зимову чоловічу шапку, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №4 КРУП за квитанцією №002172, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .