У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 , в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року,
за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду м. Києва від 11.05.2021 залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви № 4271/24 від 24.02.2021 про вчинення кримінальних правопорушень.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність керівника ГПД НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення є необґрунтованою, оскільки відсутні правові підстави для внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінальних правопорушень.
А саме, як указано в ухвалі слідчого судді, зі змісту скарги та заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення випливає, що всі доводи заявника пов?язані з його незгодою з рішенням, ухваленим суддею Бахмацького районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 за результатами розгляду його скарги, а ухвалення судового рішення, з яким він не погоджується, не може автоматично свідчити про вчинення злочину.
Також слідчий суддя зазначив, що у випадку порушення суддею, під час розгляду справи, вимог законодавства України, особа має право звернутися з відповідною скаргою до Вищої ради правосуддя.
При ухваленні судового рішення, слідчий суддя взяв до уваги і письмові пояснення представника НАБУ.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій першочергово поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, що пропущений з поважних причин, оскільки ухвалу було винесено без його участі та без його належного виклику в судове засідання, копію ж ухвали він отримав особисто в приміщенні суду лише 28.05.2021, а тому і звернувся з апеляційною скаргою лише 01.06.2021.
Що стосується рішення слідчого судді, то ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.05.2021 та справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_5 вказує, що під час розгляду справи слідчий суддя припустилася порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а саме: не викликала у судове засідання суб`єкта оскарження - керівника ГПД НАБУ ОСОБА_7 , а викликала у судове засідання представника НАБУ, про призначення якого у справі суду не було доказів і бездіяльність якого ним не оскаржувалася; проводила судове засідання без участі керівника ГПД НАБУ ОСОБА_7 ; долучила до провадження заперечення представника НАБУ, який не являється детективом та який керується у своїй діяльності Законом України Про звернення громадян, що ніяк не стосується застосування норм кримінального процесуального закону; при винесенні свого рішення покладалася на заперечення представника НАБУ, який не наділений повноваженнями детектива, бездіяльність якого він- ОСОБА_5 не оскаржував, і який, до того ж, передав свої заперечення на його заяву до суду у невстановлений Державною судовою адміністрацією (ДСА) спосіб - електронною скринькою, без цифрового підпису; при винесенні рішення знехтувала вимогами Наказу ГПУ за № 298 від 30.06.2020, який вимагав від НАБУ, паралельно зміні підслідності його заяви до НП України внести необхідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; не витребувала і не дослідила матеріали його звернення до керівника ГПД НАБУ, взамін вдалася до розгляду заяви за вих. № 4271/24 від 24.02.2021 про вчинене кримінальне правопорушення по суті справи, чого не дозволено нормами ст. 26 КПК України; протиправно вирішувала ті питання, які законом віднесені до повноважень органу досудового розслідування - слідчого, детектива, процесуального керівника; стверджувала обставини справи, не маючи на те жодних підстав, доказів і повноважень та постановила ухвалу, ґрунтуючись лише на результатах судового розгляду його заяви, чого не передбачено положенням КПК України та Конституцією України тощо.
НАБУ про дату, час та місце розгляду провадження повідомлене у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.
Неявка посадової особи//особи з процесуальним статусом НАБУ у судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5 на задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та апеляційних вимог у повному обсязі, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, обговоривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги з додатками, колегія суддів дійшла наступного.
Як указують приписи п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п?яти днів з дня її проголошення.
У разі, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, вирішує питання про поновлення цього строку, що випливає з норми п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого//детектива, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
Відсутність слідчого//детектива чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв?язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Водночас, за положеннями ч. 2 ст. 136 КПК України, якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.
Повістка про виклик має містити підпис слідчого, прокурора, слідчого судді, судді, який здійснює виклик за правилами п. 10 ч. 1 ст. 137 КПК України.
Окрім того варто зауважити, що згідно положень ст. 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис, накладанням якого і завершується створення електронного документа, а ст. 7 цього Закону регламентовано, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронні довірчі послуги, за чим, відповідно до п. 2 Розділу ХIV Опрацювання та надсилання вихідних документів Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації № 814 від 20.08.2019, передача електронних документів здійснюється з застосуванням кваліфікованого електронного підпису (ЕЦП).
Даних положень закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.
Так, з матеріалів провадження за скаргою видно, що після надходження скарги ОСОБА_5 до Солом?янського районного суду м. Києва 26.02.2021 (а.п. 1, 2), розгляду самовідводу слідчого судді ОСОБА_8 (а.п. 12), провадження призначалося до розгляду слідчим суддею ОСОБА_9 на 19.03.2021, 05.04.2021, 11.05.2021, про що був проінформований ОСОБА_5 шляхом направлень відповідних повідомлень на електронну адресу, але за підписом помічника судді (а.п. 15, 18, 21), без накладання електронного підпису судді, а тому слід визнати, що виклик ОСОБА_5 здійснений без дотримання вище вказаних обов?язкових дій//Правил, ще і за тим, що в порушення вимог ч. 2 ст. 136 КПК України, матеріали провадження не містять доказів отримання зазначеного електронного документа заявником навіть за наявності в матеріалах провадження скрін-шотів списку електронних повідомлень (а.п. 22, 24).
Поза увагою суду апеляційної інстанції не залишилася і та обставина, що журнал судового засідання від 11.05.2021 (а.п. 39), коли була постановлена оскаржувана ухвала слідчого судді, в порушення вимог ст. 108 КПК України не містить часу початку та кінця процесуальних дій, що проводилися під час судового засідання, на що звернув увагу в апеляційній скарзі ОСОБА_5 .
Главою 26 КПК України чітко визначено та регламентовано порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого//детектива, дізнавача, прокурора на досудовому провадженні.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого//детектива, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як указують приписи ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий//детектив, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як свідчить ч. 2 вказаної норми процесуального закону.
Згідно ч. 3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення - не допускається.
На підставі ч. 4 цих положень процесуального закону, слідчий//детектив, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - не допускається.
Системний аналіз цих положень ст. 214 КПК України свідчить про те, що, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення (злочину//проступку), такі відомості мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.
Отже, орган досудового розслідування при здійсненні ним своїх повноважень, зобов`язаний здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення (злочин//проступок), які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження, а потім визначає місце проведення досудового розслідування у порядку ст. 218 КПК України.
Як видно зі змісту скарги ОСОБА_5 , він оскаржив до слідчого судді бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви за № 4271/24 від 24.02.2021 про вчинення суддею Бахмацького районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України.
В матеріалах провадження за скаргою містяться пояснення у справі № 760/5006/21 за підписом представника НАБУ ОСОБА_10 (а.п. 25-29), який згідно довіреності директора НАБУ є заступником начальника відділу по роботі зі свідками та заявниками Управління по роботі з громадськістю НАБУ (а.п. 38), у той час як, за приписами ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування відбувається за участю саме слідчого//детектива, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких є предметом оскарження, повноваження яких у провадженні встановлюються КПК України та іншими законами України і не можуть бути визначені на підставі довіреності.
Оскільки в матеріалах провадження//довіреності відсутні відомості на повноваження заступника начальника відділу по роботі зі свідками та заявниками Управління по роботі з громадськістю НАБУ ОСОБА_10 вносити відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слід визнати, що він не наділений і повноваженнями слідчого//дізнавача відповідно до вимог КПК України.
Водночас, саме ОСОБА_10 дав аналіз заяви ОСОБА_5 за № 4271/24 від 24.02.2021 щодо вчиненого кримінального правопорушення, віднайшовши, що вона не містить достатніх об?єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ, на підставі чого заява ОСОБА_5 була направлена до Державного бюро розслідувань для розгляду відповідно до компетенції листом від 26.02.2021 (а.п. 30-31).
У свою чергу, пояснення представника НАБУ ОСОБА_10 з підсумком про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 взяв до уваги слідчий суддя, відтворивши їх в судовому рішенні.
Крім того, слідчий суддя, у свою чергу, проаналізувавши положення ст. 214 КПК України та п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 за № 298, дійшов висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об?єктивно свідчити про його вчинення, пославшись при цьому і на правову позицію, що закріплена у висновку судової палати з розгляду кримінальних справ Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов?язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013.
Проте, у вказаних висновках за результатами вивчення питання щодо порядку внесення та виключення відомостей із Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно суддів за заявами громадян, які не погоджуються із судовими рішеннями за наслідками розгляду справ за їхньої участі на підставі Рішення Ради суддів України, запропоновано внести зміни у ст. 214 КПК України, де передбачити обов?язок вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення особами, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження - ст. 480 КПК України, особами, зазначеними у ст. 481 цього Кодексу, тобто Генеральним прокурором або його заступником, які здійснюють повідомлення про підозру щодо окремої категорії осіб.
Змін до ст. 214 КПК України у досліджуваному питанні на час звернення ОСОБА_5 зі скаргою до слідчого судді - не внесено.
Водночас, у наведеному Висновку Верховного Суду України звернуто увагу на те, що судді, незважаючи на їх гарантії недоторканості і статусу незалежності при здійснення правосуддя, у випадку вчинення конкретних дій, які у чинному КК визнаються злочинами, притягуються до відповідальності й несуть передбачене законом покарання.
У Висновку є посилання і на необхідність застосування ст. 383 КК України, якою законодавець передбачив відповідальність за завідоме неправдиве повідомлення про злочин, об?єктом якого є інтереси правосуддя і за яке у кожному випадку його вчинення має також наставати передбачена законом відповідальність.
Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що на етапі прийняття слідчим//детективом, дізнавачем, прокурором заяви про вчинене кримінальне правопорушення у порядку ст. 214 КПК України, слідчий суддя не наділений повноваженнями давати оцінку змісту заяви, у тому числі на предмет наявності//відсутності у ній відомостей про кримінальне правопорушення з апелюванням на цьому етапі до положень ст. 2 КПК України щодо завдань кримінального провадження, як і роз?яснювати заявнику щодо можливості його звернення з відповідною скаргою до Вищої ради правосуддя у разі порушення суддею під час розгляду справи вимог законодавства України.
Отже, з врахуванням вищенаведених обставин встановлених колегією суддів, ухвала слідчого судді Солом?янського районного суду м. Києва від 11.05.2021 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
При скасуванні ухвали слідчого судді з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 не досліджуються та не оцінюються для запобігання впливу на висновки слідчого судді, визначеного для розгляду скарги ОСОБА_5 .
За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
Клопотання ОСОБА_5 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви № 4271/24 від 24 лютого 2021 року, про вчинення кримінальних правопорушень - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3