Справа №463/2446/20
Провадження №1-кс/463/47/21
УХВАЛА

18 червня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 ,представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви № 9/Б-55 від 28.12.2019про вчинення кримінального правопорушення слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 . Просив зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові,внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої ним заяви про злочин № 9/Б-55 від 28.12.2020. Скаргу мотивує тим, що заява про вчинення кримінального правопорушення слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , що полягає у винесенні незаконної постанови про закриття кримінального провадження № 0001015, яке було розпочате за його заявою, було подано ним Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, однак відомості до ЄРДР за його заявою не внесені.
В судовому засіданні заявник в режимі відеоконференцзв`язку та його представник вимоги скарги підтримали із наведених у ній підстав. У задоволенні клопотання заявника про етапування його до Личаківського районного суду м. Львова на розгляд скарги щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення злочину відмовлено, оскільки останній відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)» за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2017 за п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 років. З врахуванням значної кількості кримінальних проваджень, які ініціюються ОСОБА_3 (лише в провадженні Личаківського суду м. Львова за період з 03.01.2020 по 10.06.2021 перебував 221 матеріал кримінальних проваджень за зверненням ОСОБА_3 ), відповідне клопотання слідчим суддею розцінюється як таке, що спрямовано на унеможливлення виконання вироку, що набрав законної сили, в частині відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі у визначеній установі виконання покарання. При цьому процесуальні права ОСОБА_3 жодним чином не обмежуються, оскільки останньому забезпечено можливість брати участь у розгляді його скарги як через представника, так і особисто в режимі відеоконференцзв`язку з установи виконання покарання. Крім того, ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні є заявником, а чинний КПК України не передбачає обов`язку забезпечувати етапування на розгляд скарги учасника кримінального провадження, який не є у цьому кримінальному провадженні підозрюваним, обвинуваченим чи засудженим.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце його проведення, про причини неявки не повідомив. Його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заявник вказував, що, на його думку, зазначені в заяві дії слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 містять ознаки злочину. Як вбачається із матеріалів скарги, зазначена заява № 9/Б-55 від 28.12.2019 надійшла до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, 03.01.2020, однак відомості за нею до ЄРДР не внесені.
При цьому заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаною у заяві особою, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
При цьому доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями (бездіяльністю) слідчого, зокрема із винесеною ним постановою від 14.02.2020 про закриття кримінального провадження № 0001015 від 03.10.2019, що не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України, що й було здійснено заявником у спосіб визначений законом. При цьому, як встановлено, вказана постанова слідчого була залишена без змін ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23.07.2020 та ухвалою Львівського апеляційного суду від 10.08.2020. Таким чином, законність рішення слідчого підтверджена за результатами судового розгляду скарги заявника.
Отже, доводи заявника у заяві № 9/Б-55 від 28.12.2020 є його особистою оцінкою дій слідчого і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого кримінально-караного характеру дій, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України. Реалізація права особи на оскарження рішень, дій (бездіяльності) слідчого не свідчить про кримінально-караний характер рішень, дій (бездіяльності) останнього.
Згідно з ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Отже, кримінальним процесуальним законодавством фактично передбачено випадки прийняття службовими особами рішень, вчинення дій (бездіяльності), з якими не згодні інші учасники провадження, що не позбавляє їх права реалізації своїх прав шляхом оскарження.
Таким чином, незважаючи на те, що заявник вважає заяву№ 9/Б-55 від 28.12.2020 заявою про вчинення вищевказаною посадовою особою злочину, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу будь-якого злочину, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР, про що просить заявник.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за такою заявою про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 № 9/Б-55 від 28.12.2020 до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові,щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід відмовити.
Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1