Справа № 134/724/21
УХВАЛА
Іменем України

22 червня 2021 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі головуючго судді: ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої: ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000028 від 01 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сеньківка Бориспільського району Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка України, українка, раніше судимої:

- вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 07.04.2021 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців;

- на розгляді Піщанського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний за ч. 1 ст. 121 КК України.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Крижопільського районного Вінницької області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 01 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження дії обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ухвалою Крижопільського районного суду від 29 квітня 2021 року, строком на 60 діб, тобто до 28 черня 2021 року включно, з урахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КК України, які були підставою для обрання їй запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_4 раніше судима, опинившись на волі, зможе ухилятися від суду та не виконувати процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно вплинути на потерпілого та свідків, а також вона може вчинити інше кримінальне правопорушення, і на це вказують також такі обставини як характер протиправних дій, в яких вона обвинувачується, їх системність. З огляду на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час продовжують існувати, а саме:

- обвинувачена ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на розгляді Піщанського районного суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , яка спричинила тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_6

- незаконно впливати на потерпілого і свідків;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тобто, є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , яка вчинила тяжкий злочин, за який передбачене покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Запобігти даним ризикам можливо лише шляхом застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими та не можуть бути застосовані, оскільки обвинувачена не виконуватиме в повній мірі покладені на ней обов`язки, що не сприятиме запобіганню вказаним ризикам.

Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ст. 178 КПК України також, є: 1) вік та добрий стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, навчання, тобто ті фактори, які дають змогу безперешкодно обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; 2) репутація ОСОБА_4 як така, що схильна до вчинення кримінальних правопорушень.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просить застосувати до неї домашній арешт, за попереднім місцем проживання з потерпілим.
Потерпілий вказує про те, що ОСОБА_4 , вже перебула під домашнім арештом та виконувала всі умови, та не заперечує знову проти домашнього арешту за його місцем проживання. Претензій до ОСОБА_4 немає. Захисник вказав, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжного захід у вигляді домашнього арешту оскільки потерпілий не заперечує проти проживання ОСОБА_4 разом з ним, також вказав , що перебування на розгляді Піщанського районного суду Вінницької області обвинувального акту за ч.1 ст.121 КК України де потерпілим є ОСОБА_6 , та вироку Крижопільського районного суду Вінницької області від 07.04.2021 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців, не впливає на можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд встановив наступне. Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України. У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи. Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи. Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 185 КПК України якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти років до восьми років. Також, суд керується положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України, відповідно до яких при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Суд враховує, що ОСОБА_4 під час звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно вироку Крижопільського районного суду Вінницької області від 07.04.2021 за ч.3 ст.185 КК Ураїни вчинила нове кримінальне правопорушення, та наявність кримінального провадження №0000028 від 01.02.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, перебуває на розгляді у Піщанському районному судді Вінницької області де потерпілим є ОСОБА_6 приходить до думки про ризики вчинення кримінального правопорушення, враховує що крім потерпілого у обвинуваченого відсутні інші соціальних зв`язки, іншого місця проживання, відсутність постійного місця роботи та заробітку.
Таким чином, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. На даний час в судовому засіданні докази сторони обвинувачення не досліджені.
З практики ЄСПЛ вбачаються та діють принципи конвенційного прецедентного права як підстави для відмови в звільненні особи з-під варти, а саме: 1. ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСППЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969 року; 2. ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя ( рішення ЄСППЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968 року). Суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». При вирішенні питання про застосування запобіжного, суд приходить до висновку, що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, незаконно вливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, з метою уникнути покарання та вчинити інше правопорушення, що перешкоджатиме встановленню істини по даному кримінальному провадженню, вчинити нові кримінальні правопорушення, а тому обрання стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам, в зв`язку з чим обвинуваченій ОСОБА_4 слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 строком на 60 діб є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ч. 1 ст. 1, ст. 8, ст.ст. 177, 178, ч. 1 ст. 183, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369, 370 - 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачену ОСОБА_4 , задовольнити. Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сеньківка Бориспільського району Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 серпня 2021 року включно. Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення. Копію ухвали направити до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань ( №1)". Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: