Справа № 462/2942/21
провадження 1-кс/462/1105/21
У Х В А Л А
02 липня 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова із скаргою, в якій просила скасувати постанову дізнавача Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 09.06.2021 року про закриття кримінального провадження №0000593 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України. В обґрунтування доводів скарги зазначила, що оскаржувана нею постанова дізнавача, якою було закрито кримінальне провадження №0000593, винесена з порушенням вимог кримінального процесуального права та не грунтується на об`єктивному дослідженні усіх доказів та встановлених обставинах.

В судовому засіданні представник скаржниці ОСОБА_4 ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав викладених у такій, наполягав на її задоволенні.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення учасника судового розгляду, дослідивши надані матеріали кримінального провадження №0000593, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

ВП №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000593 від 05.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Встановлено, що постановою дізнавача ВП №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 09.06.2021 вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.164 КК України.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 №11-121сап21, під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження слідчий суддя перевіряє не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, частинами 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, тим більше, при захисті одного з основних прав дитини права на утримання.
З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 2 ст. 164 КК України, може бути вчинений у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно становить суму виплат за три місяці відповідних платежів.
При цьому діяння можуть бути виражені як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.
Ухилення від сплати аліментів і ухилення від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей утворюють цей склад злочину лише у випадку, коли воно є злісним. Поняття злісності належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку. Про злісний характер ухилення можуть свідчити тривалість ухилення, продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку судді чи державного виконавця, неодноразові звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу.
При вирішенні питання про злісність ухилення з`ясуванню підлягають такі обставини: час із якого винний став ухилятися від сплати аліментів; його спосіб життя протягом цього часу; наявність тимчасових доходів; факт звернення платника аліментів до центру зайнятості, якщо він був безробітним, та ін.
В мотивувальній частині вказаної постанови, обґрунтовуючи рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач передчасно зробила висновок про те, що не встановлено обов`язкового елементу складу злочину (суб`єктивної сторони, а саме наявність прямого умислу у діях ОСОБА_6 на ухилення від сплати аліментів), передбаченого ч.2 ст.164 КК України, що тягне за собою закриття кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування скеровано запит директору Львівського обласного центру зайнятості про те, чи звертався до них з приводу безробіття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно відповіді наданої ОСОБА_7 , за соціальними послугами до Львівської служби зайнятості ОСОБА_6 не звертався.

Дізнавачем витребувано матеріали виконавчого провадження.

Допитаний як свідок ОСОБА_6 повідомив, що хоч він і не працює офіційно та не має постійного стабільного заробітку, однак грошові кошти на утримання своєї доньки він передавав колишній дружині ОСОБА_4 через свою матір ОСОБА_8 , яка перераховувала надані ним грошові кошти на картковий рахунок його колишньої дружини.

Допитана як свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона, крім того, що перераховувала на картковий рахунок ОСОБА_4 грошові кошти, які надавав їй син ще й передавала їх їй особисто у руки.

Виходячи зі змісту постанови, на основі цих фактів дізнавачем було зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 не мав прямого умислу на ухилення від сплати аліментів, а відтак відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.164 КК України.

Однак скаржниця заперечує факт отримання цих коштів у період вказаний у поданій нею заяві про кримінальне правопорушення, а під час досудового розслідування кримінального провадження №0000593 дізнавач не вжила заходів для з`ясування, чи дійсно на картковий рахунок ОСОБА_4 у період з 01.01.2019 по липень 2020 року надходили кошти, перераховані боржником чи його матір`ю; чи враховано такі платежі державним виконавцем у розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні за відповідний період та, якщо не враховано, то з яких підстав.

Наводячи у постанові про закриття кримінального провадження критерії поняття злісності ухилення від сплати аліментів, дізнавач не обгрунтувала як вони співвідносяться із доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Водночас, слідчий суддя не бере до уваги доводи скарги про те, що дізнавачем проігноровано клопотання захисника потерпілої про проведення слідчої дії допиту свідка - матері ОСОБА_6 за його участю, оскільки таке було подане вже після проведення згаданого допиту 09.06.2021 року. У матеріалах досудового розслідування, які були дослідженні слідчим суддею, клопотань про проведення повторного допиту, за участю потерпілої чи її представника, немає.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведено всебічно та повного, а тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження, на думку слідчого судді, є передчасним та таким, що зроблений без належного з`ясування всіх обставин справи.
Прихожу до переконання, що постанова дізнавача ВП №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 09.06.2021 про закриття кримінального провадження №0000593 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, є незаконною, винесена передчасно, без з`ясування та перевірки всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження задоволити.

Скасувати постанову дізнавача Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 09.06.2021 року про закриття кримінального провадження №0000593 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1