Київський апеляційний суд
Провадження № 11-кп/824/2801/2021 Головуючий в першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія справи: ч. 2 ст. 286 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області Городищенського району села В`язівок, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений строк тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції строком на 60 днів, до 25 червня 2021 року включно.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, судом першої інстанції було взято до уваги конкретні обставини провадження, те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років. Судом також був врахований вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, репутація, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки. Як зазначив суд першої інстанції, враховуючи підвищену суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , наявні підстави вважати, що з боку обвинуваченого існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, виходячи з обставин, зазначених в ст. 178 КПК України, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд першої інстанції не вбачав підстав визначити розмір застави ОСОБА_7 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину, що спричинило загибель людини.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, вважаючи його незаконним, необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати щодо обвинуваченого інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник ОСОБА_6 вказує, що до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було заявлено прокурором в судовому засіданні, в порушення приписів ст. 199 КПК України, взагалі не надано доказів, які б підтверджували обґрунтованість такого запобіжного заходу. Незважаючи на вказані обставини, суд першої інстанції, на думку сторони захисту, не перевірив відповідність клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою вимогам ст. 184 КПК України та, приймаючи рішення про його задоволення, належним чином не обґрунтував його.
Крім цього, захисник просить врахувати, що обвинувачений під час досудового розслідування приймав активну участь, сприяв встановленню обставин, пропонував допомогу потерпілим, має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, а тому тримання його під вартою не може бути визнано обґрунтованим, оскільки жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не доведений.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, захисник вважає, що на даний час не має підстав стверджувати про наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на запобігання яких спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги та її задоволення, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 25 червня 2021 року включно.
Під час постановлення даного судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що існує доцільність подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з матеріалів провадження, обвинуваченому ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
При вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом першої інстанції були враховані конкретні обставини вчинення злочину, дані про його особу, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до восьми років, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, а також був врахований вік та стан здоров`я обвинуваченого. Будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 страждає на хвороби, які б унеможливлювали перебування його під вартою суду надані не були. А відтак, як зазначив суд першої інстанції, враховуючи підвищену суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , наявні підстави вважати, що з боку останнього існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме -можливість переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, зважаючи, що судом були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в судовому рішенні наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором заявлено з порушенням вимог, передбачених зокрема ч. 1 ст. 199 КПК України та без надання належних доказів - на увагу не заслуговують, оскільки оскаржуване рішення було прийнято в судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України та до спливу продовженого строку тримання ОСОБА_7 під вартою, визначеного ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року, відповідно до якої такий строк був продовжений до 16 травня 2021 року включно.
Наведені в апеляційній скарзі захисника дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, пропонував допомогу потерпілим, позитивно характеризується, а також про те, що останній всіляко сприяв встановленню обставин справи, самі по собі або в сукупності не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до нього іншого, більш м'якого запобіжного заходу, з урахуванням і того, як підтвердила сторона захисту в суді апеляційної інстанції, в суді першої інстанції ще не були допитані свідки, експерт та сам обвинувачений.
Таким чином, на думку колегії суддів, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення, яке не суперечить вимогам закону, практиці Європейського суду з прав людини та загальним засадам кримінального провадження.
У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги відсутність порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року, якою ОСОБА_7 продовжений строк тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції строком на 60 днів, до 25 червня 2021 року включно - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4