Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/408/21
Провадження №: 1-кп/332/105/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2021 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, без постійного місця проживання та без зареєстрованого місця мешкання, раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 15 годині 05 хвилин 04.12.2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло та інше сховище, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, невстановленим досудовим розслідування способом, відкрив хвіртку паркану, яка обладнана запірним пристроєм, після чого, випустивши сторожових собак, які здійснювали охорону огородженої території домоволодіння, незаконно проник на вказану територію, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщено житловий будинок та зберігається майно, належне ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 , підшукав металеві шампури у кількості 15 штук вартість яких згідно висновку експерта № 10-830 від 21.12.2019 року складає 274 гривні 95 копійок, що належать ОСОБА_7 , які зберігаючи при собі з метою подальшого викрадення, переніс до вікна житлового будинку, розташованого з тильної сторони, де продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за допомогою ножа, заздалегідь підшуканого на зазначеній території домоволодіння, зняв москітну сітку з вікна та використовуючи вищевказаний ніж і власну фізичну силу рук, віджав та відкрив пластикове вікно і намагався проникнути до житлового будинку з метою вчинення крадіжки чужого майна, яке зберігалось в ньому, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки, його дії були помічені дружиною потерпілого - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилась в приміщенні даного будинку та викликала працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочині не визнав та відмовився надати суду показання.

Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без нього та покарати обвинуваченого на розсуд суду (а.с.24).

Незважаючи на те, що обвинувачений свою провину не визнав, суд прийшов до висновку, що його винність у інкримінованому злочині за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними показаннями учасників процесу та доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні:

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що вона проживає разом з чоловіком та дітьми в будинку АДРЕСА_1 . Так, 04 грудня 2019 року приблизно в 15-00 годин вона вийшла з будинку свого проживання, закрила хвіртку, та пішла до спорт школи за дитиною. Через певний час по приходу додому вона побачила, що хвіртка відкрита. Вона зайшла в будинок, та у вікні, тобто у віконному отворі побачила раніше незнайомого їй гр-на ОСОБА_5 , на його також вказала в судовому засіданні. Квіти на підвіконні були розкидані, а в руках ОСОБА_5 тримав шампури. Вона почала кричати йому: «Що ти робиш, я викличу поліцію», після чого, вона вийшла з будинку та обійшла його, підійшовши до вікна, яке знаходиться з іншої від двері сторони. Під вікном лежали шампури, а в заборі з сусідами була відігнута сітка-рабиця. Вона одразу викликала поліцію. Потім приїхала поліція, яка оглядала місце події. При цьому з подвір`я сусідів, до яких була пошкоджена огорожа та відігнута сітка-рабиця, співробітники поліції привели ОСОБА_5 . Свідок також пояснила, що шампурів могло бути приблизно 15 штук, від вікна до пошкодженої огорожі відстань складає приблизно сім метрів. Також свідок пояснила, що обвинуваченого вона впізнала впевнено по обличчю та статурі, категорично заявила, що це саме він був на місці злочину.
Також винність у інкримінованому злочині за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними письмовими доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.12.19р. (а.с.44), згідно якого ОСОБА_7 заявив, що 04.12.19р. приблизно в 15-00 год. невстановлена особа проникла на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , звідки намагалась викрасти належних йому 15 шампурів;
- протоколом огляду місця події від 04.12.19р. з доданими фото таблицями (а.с.45-53), яким зафіксовано огляд місця події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено предмет, схожий на ніж, та зафіксовано пошкодження забору, тобто металевої сітки;
- постановою слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 05.12.19 року (а.с.54) про визнання речовим доказом предмету, схожого на ножа, вилученого 04.12.19р. і ході огляду місця події;
- протоколом огляду місця події від 04.12.19р. з доданими фото таблицями (а.с.56-57), проведеного за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , яким зафіксовано огляд місця події, а саме ділянки розміром 4 х 4 м., яка прилягає до сіткового забору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_8 вказала безпосередньо на ОСОБА_10 як на чоловіка, який намагався винести належні їй з чоловіком речі, але він це побачив та намагався втекти через сітчастий металевий паркан;
- протоколом огляду місця події від 04.12.19р. з доданими фото таблицями (а.с.58-62), проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 , яким зафіксовано огляд місця події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_7 вказав на металеві шампури в кількості 15 штук, які були неподалік від будинку біля огорожі - металевої сітки, та які були вилучені в ході вказаної слідчої дії;
- постановою слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 05.12.19 року (а.с.64) про визнання речовим доказом металевих шампурів в кількості 15 шт., вилучених 04.12.19р. в ході огляду місця події;
- висновком експерта № 10-830 від 21.12.19 року (а.с.77-83), згідно якого ринкова вартість металевих шампурів в кількості 15 штук складає 274 грн. 95 коп.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.01.21р. (а.с.86-88), згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 як чоловіка, який 04.12.19р. проник до подвір`я та пошкодивши вікно намагався проникнути до будинку, приблизно в 15-15 год.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.01.21р. (а.с.89-92), в ході якого свідок ОСОБА_8 розповіла про обставини проникнення до її будинку та вчинення злочину за викладених у вироку обставинах раніше невідомим їй чоловіком, якого в подальшому вона впізнала.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 10.12.19р. було надано дозвіл на огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведено 04.12.19р. (а.с.58).
Відповідно до протоколу затримання від 04.12.2019р. гр-н ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України в т.ч. на підставі того, що очевидець вказав на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин (а.с.69-71).
Суд критично відноситься до позиції обвинуваченого, який не визнав свою провину. Зазначена позиція обвинуваченого спростовується протоколом проведення слідчого експерименту від 21.01.21р. за участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого свідок ОСОБА_8 розповіла про обставини проникнення до її будинку та вчинення злочину за викладених у вироку обставинах раніше невідомим їй чоловіком, якого в подальшому вона впізнала, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.01.21р., згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 04.12.19р. проникла до подвір`я та пошкодивши вікно намагалась проникнути до будинку приблизно в 15-15 год., протоколами огляду місця події від 04.12.19р. та протоколом затримання ОСОБА_5 , в ході яких ОСОБА_8 вказала на ОСОБА_5 як на особу, яка намагалась вчинити вищезазначений злочин, та в ході яких було вилучений ніж, як знаряддя злочину, та були вилучені 15 металевих шампурів потерпілого, які намагався викрасти ОСОБА_5 .
Винність ОСОБА_5 також підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , яка, фактично, була безпосереднім очевидцем злочину, та в судовому засіданні також вказала на ОСОБА_5 як на особу, яка 04.12.19р. намагалась викрасти шампури з її будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідчення вказаного свідка є логічними і послідовними та узгоджуються з письмовими доказами, які були перелічені раніше.

Зазначену позицію обвинуваченого щодо невизнання вини суд розцінює як спосіб уникнути від передбаченої законом відповідальності.
Проаналізувавши докази по справі у сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими одне одного та винність ОСОБА_5 у скоєнні злочину за викладених у вироку обставинах.

Крім того, винність обвинуваченого підтверджується висновками низки проведених по справі вищезазначених експертиз.

Аналізуючи суб`єктивну сторону даного злочину суд, відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику в справах про злочини проти власності», суд зазначає, що під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід

розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом, який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. При цьому під житлом потрібно розуміти приміщення, призначене для постійного або тимчасового проживання людей (будинок, квартира,

дача, номер у готелі тощо).

Суд зазначає: обвинувачений розумів, що проникає до домоволодіння та житлового будинку, отже правильною є кваліфікація злочину із зазначенням такої ознаки, як проникнення до житла та іншого сховища. Але свій злочин по крадіжці шампурів він не зміг довести до кінця, оскільки був викритий потерпілою, яка викликала поліцію, співробітники якої в подальшому затримали ОСОБА_5 безпосередньо біля домоволодіння потерпілого.

Тому суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, інше сховище.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, а також враховуючі відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, не має постійного місця проживання, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, думку потерпілого, який просив покарати обвинуваченого на розсуд суду, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуттям покарання в місцях позбавлення волі. Обвинувачений у скоєному не розкаявся та ставати на шлях виправлення бажання не має, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України, але із врахуванням ст.68 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого суд вважає за необхідне залишити без змін.

Під час досудового розслідування були проведені: судово-товарознавча експертиза вартістю 628,04 грн. та судово-трасологічна експертиза вартістю 471,03 грн. Витрати по проведенню вищезазначених експертиз, які були проведені спеціалізованою державною установою, відповідно до ч.2 ст.122 КПК України віднести за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

При цьому суд враховує, що вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.01.2021р. ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 6 років позбавлення волі.

Злочин по цій справі мав місце до постановлення вказаного вироку. Тому суд вважає за необхідне призначити покарання з урахуванням вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.01.2021р. за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України.

Також в строк відбування покарання необхідно зарахувати строк перебування обвинуваченого під вартою по цьому провадженню з 04.12.2019 року (протокол затримання від 04.12.19р., а.с.69-71) по 06.12.2019р. включно (ухвала слідчого судді від 06.12.19р. про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а.с.72-75) за приписами ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати згідно вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.01.2021р., а саме: з 31 січня 2021 року, оскільки по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 був затриманий 31.01.2021р. та з того дня по теперішній час він перебуває під вартою (а.с.115-118).
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.01.2021р. остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді ШЕСТИ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 31 січня 2021 року.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк перебування його під вартою по цьому провадженню з 04.12.2019 року по 06.12.2019р. включно за приписами ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання чинності вироку залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Запорізькому СІЗО.

Речові докази:
- предмет, схожий на ніж, який переданий до камери схову Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
- металеві шампури в кількості 15 шт., які передані до камери схову Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілому ОСОБА_11 .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1