Провадження № 1-кс/947/9461/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000507 від 13.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області за процесуального керівництва прокуратури Одеської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000507 від 13.05.2020 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.190, ч. 2 ст.307 КК України.
До слідчого управління ГУНП в Одеській області від співробітників УСР в Одеській області ДСР Національної поліції України надійшов рапорт щодо встановлення групи осіб, які на території міста Одеси та Одеської області займаються незаконним виготовленням,зберіганням, пересилання з метою збуту, а також незаконний збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.
В ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадження проведено ряд слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій в ході яких встановлено, що група осіб до складу якої входить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,та інші, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переслідуючи умисел спрямований на порушення встановлених законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсорів», відповідно до якого відповідно до якої обіг наркотичних засобів включених до Таблиці I, списку № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 6 травня 2000року, (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), на території України заборонено, об`єднались у стійку організовану групу з метою систематичного незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено героїн та наркотичного засобу обіг якого обмежено метадон на території сіл Нерубайське та Усатове Біляївського району Одеської області та за його межами.
Вказана злочинна група має стійкий характер, високий ступінь організованості, розподіленням ролей та функцій між її учасниками та конспіративністю. Відповідно до заздалегідь розробленого плану ОСОБА_5 , залучила до здійснення протиправної діяльності власну матір ОСОБА_6 , співмешканця ОСОБА_7 , знайомого - ОСОБА_8 , сусідку ОСОБА_9 , та інших осіб, при цьому роль керівника організованою злочинною групою взяла на себе. Згідно з матеріалами отриманими в ході проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що до числа осіб підпорядкованим ОСОБА_5 , осіб належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснює збут наркотичних засобів обіг якого обмежено метадон, при цьому попередньо отримуючи його у ОСОБА_5 . Вказана інформація щодо здійснення протиправної діяльності вказаними особами в повному обсязі підтверджується протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими матеріалами в сукупності.
Крім вищевикладеного, слід зазначити, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Роль ОСОБА_10 , полягає безпосередньому збуті наркотичних засобів попередньо отриманих у ОСОБА_5 , в тому числі «доставка» наркотичних речовин за заздалегідь визначеною адресою. Так, 08.07.2021 під час виконання постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у вказаному кримінальному провадженні, громадянин ОСОБА_11 , придбав у ОСОБА_10 , та в подальшому в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Щоголєва, 14, добровільно видав полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору. З метою ідентифікації вказаної речовини, було проведено так званий експрес-тест наявність у вказаній речовини наркотичного засобу обіг якого обмежено метадон, за допомогою сертифікованого детектору «METHADONEIDENTIFICATION» LOT 8513120А. В ході проведення експрес-тесту встановлено, що речовина придбана у ОСОБА_10 , має у своєму складі наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, у зв`язку з чим виданий ОСОБА_11 , полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору було вилучено.
Вказані речі постановою слідчого від 08.07.2021 визнані та долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.
Крім того, слід звернути увагу на кожну категорію речей окремо, зокрема мобільний термінал необхідно оглянути, з метою встановлення зв`язків між підозрюваними у кримінальному провадженні, а також встановлення інших осіб, які імовірно можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Що стосується грошових коштів, слід зазначити, що документування протиправної діяльності вказаних осіб здійснювалося за допомогою оперативних закупок, натомість вилучені грошові кошти можуть бути безпосередньо грошовими коштами, які використовувалися в ході оперативної закупки.
Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виданий ОСОБА_11 , полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору, є речовим доказам.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна про дату та час судового засідання сповіщений.
3. Висновки слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 с. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, положення ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
3.1.Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу огляду місця події від 08.07.2021 року, був проведений огляд місця події на ділянці місцевості розміром 1,5х1,5м., за адресою: м. Одеса, вул. Щоголєва, 14, в ході якого було вилучено полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучений предмет, згорток з кристалічною речовиною білого кольору, є предметом вчинення кримінального правопорушення, та може містити на собі сліди кримінальних правопорушень.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речовим доказом від 08.07.2021 року, відповідно до якої вилучений згорток з кристалічною речовиною білого кольору, визнаний речовими доказами в рамках кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучений згорток з кристалічною речовиною білого кольору , може бути речовим доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі та документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000507 від 13.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, вилучене в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Щоголєва, 14, а саме: полімерного згортку з кристалічною речовиною білого кольору (добровільно видана ОСОБА_11 ).
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1