Справа №590/900/18
Провадження № 1-кп/590/7/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2021 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4

захисника, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження №0000202 від 25.07.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружба Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 26.10.2020 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.121, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Приблизно в кінці травня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи на своєму городі (земельній ділянці), який розташований на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, направлений на незаконний посів та незаконне вирощування «конопель», за допомогою сапки викопав близько 20 ямок, в які поклав по 1-2 шт. насіння рослин «коноплі». В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний посів рослин конопель, ОСОБА_4 вказані ямки з насінням присипав землею, тим самим незаконно посіяв рослини роду «коноплі». Не зупиняючись на досягнутому, приблизно в кінці травня 2017 року та в кінці червня 2017 року ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на незаконне вирощування «конопель», періодично поливав незаконно посіяні ним насіння «конопель» для їх більш швидкого проростання з верхнього шару ґрунту.

Крім цього, з метою завершення реалізації свого злочинного наміру, направленого на незаконне вирощування рослин конопель, ОСОБА_4 після проростання незаконно посіяних рослин конопель з верхнього шару ґрунту руками проривав траву навколо вказаних рослин, тим самим незаконно вирощував рослини роду «конопель».

24.07.2017 року близько 14:30 год. працівниками поліції Ямпільського ВП в ході проведення огляду місця події - городу (земельної ділянки), який розташований на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_4 було виявлено та вилучено з землі 18 рослини зі стеблами, листям та коріннями, які згідно висновку експерта №19/119/7-2/1125е від 02.08.2017 року є рослинами роду «коноплі» та містять в своєму складі психоактивну речовину тетрагідроканнабінол, і віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, які ОСОБА_4 незаконно посіяв та незаконно вирощував без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що приблизно в кінці травня 2017 року, він, перебуваючи на своєму городі, за допомогою сапки викопав близько 20 ямок, в які поклав по 1-2 шт. насіння рослин «коноплі». В подальшому, він вказані ямки з насінням присипав землею та приблизно в кінці травня 2017 року та в кінці червня 2017 року він періодично поливав посіяні ним насіння «конопель» для їх більш швидкого проростання. Крім цього, після проростання посіяних рослин конопель він руками проривав траву навколо вказаних рослин. 24.07.2017 року працівниками поліції в ході проведення огляду місця події - городу було виявлено та вилучено з землі 18 рослини зі стеблами, листям та коріннями.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.310 КК України, що виразились у незаконному посіві та незаконному вирощуванні рослин роду конопель, вчиненому особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 та ст.309 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , не заперечувала факти скоєння її підзахисним інкримінованого йому злочину, просила суд з урахуванням всіх обставин справи суворо не карати, та підтримала думку державного обвинувача.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.с.216,217), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.216), раніше судимий (а.с.194-209,211-212,), за місцем проживання характеризується негативно (а.с.221).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк. При визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити його з врахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/119/7-2/1125е від 02.08.2018 року у розмірі 989,60 грн. (дев`ятсот вісімдесят дев`ять грн. 60 коп.) слід покласти на обвинуваченого.

Суд вважає доцільним до набрання вироком законної сили залишити застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2020 року.

Керуючись п.1, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2020 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання 15.07.2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15.07.2017 року по 26.10.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання частково відбуте покарання, призначене вироком Шостинського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2020 року, з 15.07.2017 року по 14.06.2021 року.

Речові докази, а саме:

-18 рослин, які є рослинами роду Коноплі (Cannabis), упаковані та опечатані під порядковим номером 005424, які знаходяться на зберіганні в Ямпільському відділенні поліції Шосткинського відділу поліції ГУ НП в Сумській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/119/7-2/1125е від 02.08.2018 року у розмірі 989,60 грн. (дев`ятсот вісімдесят дев`ять грн. 60 коп..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1