Справа № 357/2122/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2021 м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження за № 0000004, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2021за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців не має, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
17.05.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
17.04.2020 Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
20.01.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
27.01.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, призначено остаточне покарання строком 5 років 6 місяців позбавлення волі,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

01.02.2021 близько 11.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , біля будинку помітив металеві вироби, належні потерпілому ОСОБА_6 , в цей час у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаних металевих виробів.
Цього ж дня, близько 14.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці разом із ОСОБА_7 , якому останній попередньо повідомив заздалегідь недостовірну інформацію щодо належності майна, тим самим запевнивши ОСОБА_7 , що майно належить йому, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилося на земельній ділянці, попрохав останнього допомогти здати металеві вироби, що знаходяться на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , до пункту прийому металобрухту.
Після чого ОСОБА_3 зателефонував працівникам металобази, які приїхали за вищевказаною адресою на автомобілі марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , де ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку підкранових балок в кількості 2 шт., що складається із залізничних рейок Р-50 шириною 8 см довжиною 3 метра та з швелера шириною 18 см довжиною 3 метра вартістю 2702.38 грн. за одиницю, загальною вартістю 5404.76 грн, належного потерпілому ОСОБА_8 , повідомивши при цьому недостовірну інформацію ОСОБА_7 , що вказане майно належить йому, внаслідок чого, останній допомагав завантажувати металеві вироби до вказаного автомобіля.
Таким чином, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 5404.76 грн, після чого з місця скоєння злочину зник.
В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати єдиний умисел на таємне викрадення майна належного потерпілому ОСОБА_8 , попередньо повідомивши заздалегідь недостовірну інформацію ОСОБА_7 , запевнивши останнього, що майно належить йому, попрохав останнього здати металеві вироби, що знаходяться на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на пункт прийому металобрухту. Внаслідок чого ОСОБА_7 добросовісно помиляючись в правдивості намірів ОСОБА_3 з приводу належності майна останньому, 02.02.2021 близько 14-00 год., перебуваючи на вище вказаній ділянці разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які являються працівниками металобази та яких ОСОБА_3 попередньо попрохав приїхати на вказану земельну ділянку, для того, щоб придбати металеві вироби, де за допомогою останніх ОСОБА_7 завантажив до автомобіля марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 підкранові балки в кількості 2 шт., що складаються із залізничних рейок Р-50 шириною 8 см довжиною 6 метрів та з швелера шириною 18 см довжиною 6 метрів вартістю 5404.00 грн. за одиницю, загальною вартістю 10809.54 грн. та здав їх на металобрухт. Таким чином ОСОБА_3 викрав майно потерпілого ОСОБА_8 та завдавши останньому майнової шкоди на загальну суму 10809.54 грн.
Після чого ОСОБА_3 бажаючи довести до кінця свій злочинний намір спрямований на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , попередньо повідомивши заздалегідь недостовірну інформацію ОСОБА_7 , запевнивши останнього, що майно належить йому, попрохав допомогти останнього здати металеві конструкції, що знаходяться на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на пункт прийому металобрухту. Внаслідок чого ОСОБА_7 добросовісно помиляючись в правдивості намірів ОСОБА_3 з приводу належності майна останньому, 03.02.2021 близько 14-00 год., перебуваючи на вище вказаній ділянці разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які являються працівниками металобази та яких ОСОБА_3 попередньо попрохав приїхати на вказану земельну ділянку для того, щоб придбати металеві вироби, перемістили до автомобіля марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 підкранову балку, що складається із залізничної рейки Р-50 шириною 8 см довжиною 6 метрів та з швелера шириною 18 см довжиною 6 метрів вартістю 5404.77 грн, з метою його зважування, однак їх дії були виявлені потерпілим ОСОБА_8 , який викликав працівників поліції на місце вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_3 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та надав пояснення, що за своїм змістом відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. З переліком викраденого та його вартістю погодився, фактичні обставини не оспорює, в скоєному щиро кається. Шкоду потерпілому не відшкодував. Цивільний позов визнав повністю.
Розгляд кримінального провадження здійснюється у відсутності потерпілого ОСОБА_8 з огляду на ту обставину, що згідно із копії актового запису про смерть № 1161 від 16.04.2021, виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 9 від 10.06.2021 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти не дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України в тім, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Крім того, ОСОБА_3 був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 17.04.2020 остаточно призначено покарання у виді п`яти років шість місяців позбавлення волі.
Отже, обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив умисний злочин в період іспитового строку, без місця реєстрації, офіційно не працює, неодружений, утриманців не має, за допомогою до лікаря-психіатра не звертався, перебуває під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2018р.
При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а також приймає до уваги конкретні обставини та спосіб вчинення ним злочину, вид, кількість та вартість викраденого майна, невідшкодування шкоди потерпілому та зважаючи на вищевикладене у сукупності приходить до переконання, про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України в тому, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Визначене таким чином покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів, а також відповідати його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).
Зважаючи, що вказаний злочин ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироків Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2021 та від 27.01.2021, до повного відбуття покарання, останньому необхідно призначити покарання, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попередніми вироками.
Із копії протоколу затримання від 16.03.2021 вбачається, що ОСОБА_3 16.03.2021 затриманий та відбуває покарання згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2021.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження зважаючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Процесуальні витрати відсутні.
Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.
Заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід залишити без розгляду, зважаючи на те, що потерпілий у кримінальному провадженні помер, а заяв від його близьких родичів про визнання їх цивільними позивачами до суду не надходило.
Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2021 та від 27.01.2021 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років і 7 (сім) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2021, а саме: з 16.03.2021 по день набрання цим вироком законної сили.
Стосовно ОСОБА_3 у межах даного кримінального провадження запобіжний захід не обирати.
Речові докази: підкранова балка, що складається із залізничної рейки Р-50 шириною 8 см довжиною 6 метрів та з швелера шириною 18 см довжиною 6 метрів, які згідно розписки від 04.02.2021 передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 та квитанція до прибуткового касового ордера серія 02 АС №369850 від 04.07.2012 р., накладна №242 від 04.07.2012 р., квитанція до прибуткового касового ордера № 476 від 15.10.2003 р., накладна № 476 від 15.10.2003р., які згідно розписки від 25.02.2021 передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили вважати повернутими їх власнику.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1