печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання заступника начальника третього відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001737 від 18.11.2019 про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В :
17.11.2020 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника третього відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001737 від 18.11.2019 про накладення арешту на майно.
Так, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001737 від 18.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Дівайн-Індастрі» (41136433), ТОВ «Ампер-груп» (40752759), ТОВ «Завод біодобрив «Тривко» (31370953), за попередньою змовою з службовими особами ДФС (ДПС) та службовими особами Митної служби України організували та впровадили протиправну схему привласнення державних коштів у вигляді бюджетного відшкодування ПДВ, шляхом проведення безтоварних операцій та використання фінансово-господарських документів які містять завідомо неправдиві відомості, щодо виду та якісних характеристик експортованого товару на адресу S.R.L. «Trade log» та OU «Baltic Organsk».

Зокрема в ході досудового розслідування установлено, що Васильківським районним управлінням Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області у 2019 році здійснено позаплановий захід з державного нагляду (контрою) на предмет додержання вимог санітарного законодавства ТОВ «Завод біодобрив «Тривко». За результатами вказаної перевірки зокрема установлено, що цех виробництва добавки органічної повністю не обладнаний технологічним обладнанням.

Таким чином, встановлено, що службові особи ТОВ «Дівайн Індастрі» () із використанням господарських документів, в яких містяться завідомо неправдиві відомості щодо якісних характеристик та виду експортованого товару, упродовж 2018-2019 років заявили та отримали на поточний рахунок платника бюджетне відшкодування ПДВ у сумі понад 42 521 212 грн.

Вищевказане підтверджується матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Зокрема в ході досудового розслідування здійснено аналіз відомостей, які містяться у відомчих базах даних ДФС (ДПС) України та у відкритих джерелах інформації, встановлено, що ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО» (ЄДРПОУ: 31370953) документально оформлює безтоварні псевдогосподарські операції, щодо придбання товарів (робіт, послуг) від суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками«фіктивності», використовуючи при цьому реквізити наступних СПД: ПП "МОДЕНА-М" (), ПП "ІНТЕР-СПЕЦПРОМ" (), ТОВ "ЗЕРНОМЛИН" (), ТОВ "КОМПАНІЯ "ПРОМСНАБ" (), ТОВ "ФІРМА "СІОН ЛТД" (), ТОВ "ТРЕЙДЕР-ШРОТ" (), ТОВ "АРАГОН ГРУПП" ().

Таким чином з метою мінімізації податкового навантаження службові особи ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» () протягом 2017-2019 років сформувало податкових кредит з ПДВ та перерахувало безготівкові кошти на рахунки наступних СПД з ознаками «фіктивності», а саме: ПП «Модена-М» (), ПП «Інтер-Спецпром» (). Загальна сума взаємовідносин - 329 млн. грн. (в т.ч. ПДВ - 55 млн. грн.). ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» () відображає від вказаних підприємств придбання транспортних засобів, реалізація яких в подальшому не здійснюється, на балансі підприємства вказані транспортні засоби не знаходяться. На даному етапі відбувається «обрив ланцюга постачання» товарів.

В ході досудового розслідування ідентифіковано власників ряду транспортних засобів, придбання яких відображено в податковій звітності ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» () та проведено їх допити в якості свідків, внаслідок чого встановлено, що вказані транспортні засоби придбані на автомобільних ринках, через об`яви в мережі Інтернет у громадян, які займається постійною торгівлею автомобілями. Підприємство ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» () жодному з них не відомо. В більшості випадків здійснювалась первинна реєстрація б/в транспортного засобу, який ввезено з-за кордону.

Так, 12.11.2020 на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2020 (справа №757/46501/20-к) проведено обшук в житловому приміщенні за місцем проживання директора ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» (ЄДРПОУ: 31370953) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон «Ipone X», IMEI НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 , із SIM-картою номер НОМЕР_3 , який належать на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оглядом указаного персонального мобільного терміналу під час обшуку установлено, що він містить електронні файли та інформацію щодо здійснення незаконних господарських операцій; спілкування зі співучасниками у мережі інтернет-месенджерів, операційна система електронного пристрою зберегла у собі сліди таких операцій.

Так, постановою слідчого від 13.11.2020 вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001737 від 18.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.
Тому, орган досудового слідства дослідивши всі обставини кримінального провадження в сукупності із зібраними доказами, приходить до висновку, що для забезпечення ефективності досудового розслідування, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказаний мобільний телефон, оскільки у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню, а саме може призвести до зміни речового доказу у кримінальному правадженні, тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У засідання прокурор не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає.
Власник майна про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, про причини не явки не повідомив.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 13.11.2020 вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001737 від 18.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.
Прокурором доведено, що вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, що є співмірним із метою яку прагне досягти орган досудового розслідування та задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на майно мобільний телефон «Ipone X», IMEI НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 , із SIM-картою номер НОМЕР_3 , який належать на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене під час проведення обшуку за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1