ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 653/3539/19 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/370/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень
У Х В А Л А
іменем України
25 травня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою суду першої інстанції відмовлено в задоволенні подання старшого інспектора Генічеського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_7 .

Судове рішення вмотивовано тим, що згідно вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 27.01.2020 року затверджено угоду про примирення, укладену 24 вересня 2019 року між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 , та ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Зазначений вирок суду набрав законної сили 27.02.2020 року.

У відповідності із ч.1, 3 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу або суд, шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. Засуджений ОСОБА_7 у визначений ст.26 КВК України строк не сплатив визначену вироком суду суму штрафу, невиконання засудженим ОСОБА_7 умов укладеної угоди про примирення з потерпілою, якою сторонами було узгоджено призначене йому покарання, яке ним належним чином не виконується, є підставою для скасування такого вироку, відповідно до ст.476 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор указує на незаконність ухвалу суду першої інстанції з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування доводів указує, що клопотання органу пробації відповідає вимогам ст.26 КВК України, відповідно до приписів якої в разі несплати засудженим штрафу у визначений строк, суд за поданням органу кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі. Умисне невиконання засудженим угоди є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення подання органу пробації стосовно засудженого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання, відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України.

Згідно із ч.5 ст.53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно із ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

За приписами ч.3 ст.26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально - виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

З матеріалів провадження встановлено, що вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 27.01.2020 року затверджено угоду про примирення, укладену 24 вересня 2019 року між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 ,. та ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок набрав законної сили 27.02.2020 року.

Вирок було отримано на виконання Генічеською РВ філією Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області 01.04.2020 року.

Станом на 02.04.2020 року Генічеським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» не отримано від засудженого ОСОБА_7 документа про сплату штрафу.

Відмовляючи в задоволенні подання старшого інспектора Генічеського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив з того, що застосуванню підлягають положення ч.1 ст.476 КПК України, якою передбачено спеціальний порядок вирішення питань щодо невиконання умов угоди про примирення, що є підставою для скасування вироку, а тому відмовив в задоволенні подання органу пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_7 .

Апеляційний суд з такими висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки він зроблений з істотним порушенням норм кримінального процесуального права.

Відповідно до положень ст.ст.471, 472 КПК України зміст угоди про примирення та угоди про визнання винуватості включає узгоджене сторонами покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.
Ця умова угоди відповідно до ч.1 ст.475 КПК України зобов`язує суд призначити узгоджене сторонами покарання, якщо він дійде висновку про можливість затвердження угоди.

Водночас, ні положення статей 471, 472 КПК України, ні зміст самої угоди про примирення чи визнання винуватості не можуть тлумачитись як такі, що визначають певну особливу матеріально-правову природу призначеного на підставі угоди покарання, що відрізняється від аналогічного покарання, призначеного судом при здійсненні кримінального провадження в загальному порядку (без угоди), або вказують на певний особливий порядок відбування такого покарання, оскільки це суперечитиме положенням кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, які відповідних особливостей не визначають.
Аналізуючи викладене, положення ст.471, 472 КПК України стосовно того, що зміст угоди про примирення та угоди про визнання винуватості включає узгоджене сторонами покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, не можуть тлумачитись як такі, що визначають умовою відповідної угоди ще й обов`язок підозрюваного, обвинуваченого відбути узгоджене покарання у визначеному сторонами розмірі.
Умова угоди щодо узгодженої міри покарання породжує обов`язок для суду при затвердженні відповідної угоди призначити саме це покарання, а тому цю умову слід вважати реалізованою в момент ухвалення судом вироку, яким призначено визначене угодою покарання.
Обов`язковість виконання такого покарання виникає не з положень угоди, а із самої матеріально-правової природи покарання та відповідних положень кримінального й кримінально-виконавчого законодавства. При цьому такий обов`язок не виключає можливість звільнення особи від його відбування на стадії виконання вироку чи заміни невідбутої частини покарання на підставах, передбачених законом.
Отже застосування системного й логічного способів тлумачення вказує на те, що ухилення від відбування покарання, призначеного судом на підставі угоди, не можна розглядати як умисне невиконання засудженим угоди про примирення або про визнання винуватості в розумінні ч.5 ст.476 КПК України та ст.389 -1 КК України.
Таку правову позицію сформовано Верховним Судом у постанові від 20.03.2019 року у справі №638/15818/14-к.
З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а тому висновок суду про відмову в задоволенні подання старшого інспектора Генічеського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_7 є передчасним та помилковим.

Порушення судом першої інстанції вказаних вимог не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.
Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.
Допущені судом першої інстанції порушення закону є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, та позбавляють можливості апеляційний суд ухвалити нове рішення по суті, як про це ставить питання в апеляційній скарзі прокурор, оскільки вказане подання має бути розглянуто судом першої по суті з дотримання принципу інстанційної підсудності (ст.33 КПК України), тому апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно врахувати обставини, зазначені в ухвалі апеляційного суду, дослідити матеріали кримінального провадження та за наслідками розгляду подання постановити рішення, яке б відповідало вимогам кримінального процесуального закону.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.
Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_7 - скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3