МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" червня 2021 р. Справа № 370/2052/20

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області кримінальне провадження №0000468 від 28.06.2020 року, за яким
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Чапаївка Київської області, українець, громадянин України, розлучений, тимчасово не працюючий, такий, що не має державних нагород, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, раніше не судимий

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :
27.06.2020 року, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , прийшов за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 та хотів зайти в будинок, однак вхідні двері були зачинені. В подальшому, ОСОБА_4 постукав у вікно, так як в будинку також проживала та на той час знаходилась співмешканка його сина ОСОБА_8 , яка почувши, що ОСОБА_4 хоче потрапити в будинок, не хотіла його пускати, про що повідомила ОСОБА_4 у грубій формі. Почувши це, ОСОБА_4 пішов до господарського приміщення (сараю), де взяв сокиру, якою хотів виламати вхідні двері до будинку, та таким чином потрапити в середину. Взявши сокиру та направляючись до будинк, ОСОБА_4 згадав про те, що у приміщенні кухні відчинене вікно, та вирішив саме через нього потрапити в середину будинку. Після цього, ОСОБА_4 з сокирою в руках, підійшов до вікна, яке розміщене у приміщенні кухонні, де поклав сокиру на підвіконня зі сторони вулиці, а сам через вікно потрапив до середини кухні, де на той час вже стояла ОСОБА_8 , яка ображала ОСОБА_4 нецензурною лайкою та намагалася вигнати його з будинку, при цьому штовхала його руками в плечі. Після цього у ОСОБА_4 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_8 .

У зв`язку з цим, 27.06.2020 близько 23 години 10 хвилин, точного часу слідством не встановлено, під час зазначеного конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кухні будинку по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з мотивів помсти за образи ОСОБА_8 та її неправомірну поведінку, з метою позбавлення останньої життя, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв у праву руку сокиру, яка знаходилась на підвіконні в кухні зі сторони вулиці, та тримаючи її за дерев`яне топорище в правій руці, розвернувся обличчям до ОСОБА_8 , яка в цей час зробила один крок до ОСОБА_4 , та в цей момент останній наніс їй один удар лезом сокири в лобну ділянку голови. Від вказаного удару ОСОБА_8 впала на підлогу обличчям до верху, а ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, наніс ще чотири послідовні удари лезом вищевказаної сокири в область шиї з права ОСОБА_8 . Пересвідчившись в тому, що ОСОБА_8 не подає ознак життя, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину.

Вищевказаними злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_8 множинні рублені рани голови і шиї з пошкодженням кісток черепа і загальної сонної артерії, що привели до набряку - набухання головного мозку і масивної крововтрати і внаслідок чого остання померла на місці події.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому діянні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному і дав показання, які повністю відповідають обставинам, що встановлені досудовим розслідуванням.

Так, ОСОБА_4 , дав суду покази, що у 27.06.2020 року, близько 23 год. 00 хв., прийшов за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 та хотів зайти в будинок, однак вхідні двері були зачинені, постукав у вікно, співмешканка сина ОСОБА_8 , не хотіла його впускати, про що повідомила останьому. Потім він пішов до сараю, взяв сокиру та заліз в будинок через вікно кухні, де під час конфлікту наніс удари сокирою потерпілій.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 дала суду покази, що померла ОСОБА_8 , є її донькою та постійно проживала у с. Грузьке Макарівського району Київської області. В той вечір подзвонила внучка та повідомила що її донька ОСОБА_8 померла, потім вона прийшла до будинку де все відбулося та дізналася де і дізналася що трапилось.

Також потерпіла ОСОБА_9 , яка є цивільним позивачем в даному кримінальному провадженні, просили задовольнити її цивільний позов та стягнути з ОСОБА_4 на її користь: на підставі ст. 1201 ЦК України стягнути витрати на поховання у розмірі 15536 грн.; на підставі ст.ст. 1167, 1168 ЦК України 250000 грн., на відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування моральної шкоди потерпіла вказувала на глибину та характер пережитих душевних страждань, пов`язаних з протиправними діями обвинуваченого, істотністю вимушених змін у її житті через втрату турботи та підтримки близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність; вимушеному порушенні життєвого ритму, а також необхідністю витрачати свій час на явку до слідчого в зв`язку з проведенням досудового розслідування, до суду під час розгляду кримінального провадження, значне погіршення здоров`я, що проявляється у депресивних настроях, пов`язаних зі смертю доньки. Також повідомила, що з нею залишилися дві доньки померлої, одна з яких є студенткою, а інша школярка.

Також і потерпіла ОСОБА_7 просили задовольнити її цивільний позов та стягнути з ОСОБА_4 на її користь: на підставі ст.ст. 1167, 1168 ЦК України 250000 грн., на відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування моральної шкоди потерпіла вказувала на глибину та характер пережитих душевних страждань, пов`язаних з протиправними діями обвинуваченого, істотністю вимушених змін у її житті через втрату турботи та підтримки близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність; вимушеному порушенні життєвого ритму, значне порігшення здоров`я, що проявляється у депресивних настроях, пов`язаних зі смертю матері.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у скоєному, визнання ним кваліфікації дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження зібраних доказів, за згодою учасників процесу, було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, допитом потерпілої, дослідженням письмових доказів щодо медичного огляду на стан сп`яніння, доказів, що характеризують особу обвинуваченого та доказів щодо процесуальних питань, які суд вирішує при ухваленні вироку, а також щодо цивільного позову потерпілої.

Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена у судовому засіданні повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини. Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо. Не працює. Неодружений. Згідно довідок Макарівської ЦРЛ за допомогою останніх 5 років до нарколога чи психіатра не звертався. Раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі, оскільки інших основних покарань санкція вказаної частини статті не передбачає.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Арешт не накладався. Судові витрати за проведення експертиз у сумі 16094,21 грн., слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Щодо цивільного позову ОСОБА_9 , до ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, у якості доказів на підтвердження витрат на поховання цивільним позивачем надано товарні чеки на суму 15536 грн., дані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що ж до вимог про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Разом із тим, відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як передбачено ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»). Вказана позиція є аналогічною і у вирішенні інших справ Європейського суду: рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Антипенко проти Російської Федерації», постанова у справі від 14 лютого 2008 року «Пшеничний проти Російської Федерації».

Так, суд погоджується з доводами цивільного позивача, що їй смертю доньки було завдано значну моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у пережитих душевних стражданнях, істотністю вимушених змін у її житті через втрату турботи та підтримки близької людини, наслідками, що наступили, та їх невідворотністю, а тому вважає за можливе, враховуючи вимоги розумності та справедливості, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Щодо цивільного позову ОСОБА_7 , до ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом із тим, відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як передбачено ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»). Вказана позиція є аналогічною і у вирішенні інших справ Європейського суду: рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Антипенко проти Російської Федерації», постанова у справі від 14 лютого 2008 року «Пшеничний проти Російської Федерації».

Так, суд погоджується з доводами цивільного позивача, що їй смертю матері було завдано значну моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у пережитих душевних стражданнях, істотністю вимушених змін у її житті через втрату турботи та підтримки близької людини, наслідками, що наступили, та їх невідворотністю, а тому вважає за можливе, враховуючи вимоги розумності та справедливості, задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 50 000 грн.

З огляду на вище викладене вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 50 000 грн.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 9 (дев`ять) років.

Речові докази у справі: сокира, пару чоловічого взуття чорного кольору (упаковані до спец пакету №7285254), чоловічі штани (джинси) сірого кольору (упаковані до спец пакету №7285253), футболка чоловіча чорного кольору з візерунком білого кольору (упаковані до спец пакету №7285251), жилетку сірого кольору (упаковані до спец пакету №7285252), кепка білого кольору (упаковані до спец пакету INZ 3006056), 13 відрізків липкої прозорої стрічки зі слідами папілярних узорів упакованих до спец пакету INZ 1007218, 5 змивів речовини бурого кольору зовні схожу на кров, 1 змив з ручки вхідних дверей, 5 недопалків цигарок, 2 змива з обох рук трупа - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави (відшкодування вартості витрат на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні, ДКСУ, код доходів 24060300 «Інші надходження», МФО 899998) 16094,21 грн., витрат на проведення експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15536 грн., матеріальної шкоди; 250000 грн., моральної шкоди, а всього 265536 грн.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 50000 грн., моральної шкоди.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1