УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1408/21

28 травня 2021 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 про арешт майна - автомобіля, належного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000131 від 19.05.2021 р., внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2021 року прокурор Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з клопотанням про арешт майна - автомобіля, належного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000131 від 19.05.2021 р., внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 зазначила, що сектором дізнання ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000131 від 19.05.2021 р., внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.05.2021 року, приблизно о 10 год. 45 хв., невстановлена особа, перебуваючи на території банного комплексу, що по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку бруківки належної гр. ОСОБА_5 , 1986 р. н., жителю АДРЕСА_2 .

Під час проведення огляду місця події та відібрання пояснення встановлено, що ОСОБА_4 , 1958 р. н., за допомогою власного транспортного засобу автомобіля марки «Opel», моделі «Meriva», синього кольору, д.н.з НОМЕР_1 , перевозив викрадену ним бруківку, належну гр. ОСОБА_5 , яка зберігалася на території банного комплексу, що по АДРЕСА_1 .

В результаті огляду місця події, а саме території банного комплексу, що по вул. Дерев`яна (Гвардійська), 143 в м. Костопіль до ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області було вилучено транспортний засіб - автомобіль марки «Opel», моделі «Meriva», синього кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який в подальшому визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000131 від 19.05.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Наразі у кримінальному провадженні вбачається необхідність накладення арешту на автомобіль марки «Opel», моделі «Meriva», синього кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_3 .

Вказаний транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Opel», моделі «Meriva», синього кольору, д.н.з НОМЕР_1 , має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та є джерелом доказів. Даний транспортний засіб використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, який слугуватиме підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

У даному випадку підставою арешту майна є об`єктивні підстави вважати, що дане майно є засобом вчинення правопорушення, а також необхідність запобігання можливості його приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі стороннім особам. Арешт даного майна необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд клопотання за її відсутності. Клопотання про арешт майна підтримала та просила задовольнити його у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд клопотання за його відсутності. Стосовно задоволення даного клопотання заперечував.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесу в судове засідання не з`явилися та вимоги ч.1 ст.107 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали клопотання, прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3)документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження №0000131 від 19.05.2021 року вбачається, що вилучене майно, а саме автомобіль марки «Opel», моделі «Meriva», синього кольору, д.н.з НОМЕР_1 має істотне значення у даному кримінальному провадженні та є джерелом доказів, які слугуватимуть підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення. Крім того, отримання зазначених речей має значення для кримінального провадження і підлягає вилученню та зберіганню при матеріалах кримінального провадження для подальшого використання, як доказ.

Арешт вказаного майна проводиться з метою проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування та збереження речових доказів.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що транспортний засіб марки «Opel», моделі «Meriva», синього кольору, д.н.з НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

При вирішенні питання про арешт даного транспортного засобу слідчим суддею враховуються вимоги ст. ст. 94, 132, 173 КПК України та правова підстава для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим (прокурором) вноситься клопотання про накладення арешту та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситись з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом частини першої статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. А за змістом частини четвертої згаданої статті, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки, арешт автомобіля обмежує права власника на володіння, розпорядження та користування своїм майном, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, клопотання про арешт майна, а саме транспортного засобу не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 про арешт майна - автомобіля, належного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000131 від 19.05.2021 р., внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1