Справа № 346/825/21
Провадження № 1-кс/346/545/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 17.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
18 червня 2021 року до суду надійшло дане клопотання слідчого, в якому посилається на те, що 16.02.2021 року до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшли матеріали з кіберполіції, про розгляд заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , про те що невідома особа шляхом зловживання довірою, з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволоділа грошовими коштами у сумі 3690 (три тисячі шістсот дев`яносто) гривень, чим спричинила останній майнову шкоду.

Під час допиту в якості потерпілого ОСОБА_4 вказала, що у червні 2020 року в соціальній мережі «Інстаграм», вона знайшла оголошення про продаж взуття, а саме кросівок марки «UTERQUE», білого кольору. Дане оголошення її зацікавило, після чого ОСОБА_4 зв`язалась із адміністратором вищевказаної сторінки, яка повідомила їй, що необхідно здійснити 100% передоплату за товар та надала реквізити банківської карти «Монобанк» № НОМЕР_1 . На дану пропозицію потерпіла погодилась та 08.06.2020 року за допомогою мобільного додатку «Приват 24» із своєї банківської карти № НОМЕР_2 перерахувала грошові кошти у сумі 3690 (три тисячі шістсот дев`яносто) гривень за покупку вищевказаного взуття. В подальшому адміністратор обіцяла відправити вищевказане взуття, проте ОСОБА_4 взуття не отримала, а грошові кошти їй не було повернуто.

Під час допиту в якості потерпілого ОСОБА_5 вказала, що13.02.2021 в соціальній мережі «Instagram» вона знайшла оголошення про продаж речей під замовлення, назва сторінки - ОСОБА_6 , та зв`язалася з продавцем на сторінці у приватних повідомленнях і замовила в неї джинси та лосини. Продавець надав номер карти № НОМЕР_3 , ім`я та прізвище при цьому вказані не були . Потерпіла оплатила товар у сумі 1344 грн. об 11.58 год, про що сповістила продавця, яка повідомила що отримала кошти і пішла викупляти замовлення. 17.02.2021 ОСОБА_5 зробила в цього ж продавця друге замовлення, при цьому не отримавши першого, замовила чоботи та ще одні лосини. При цьому замовлення на суму 1780 грн. оплачувала на іншу карту, номер карти № НОМЕР_4 , ім`я та прізвище знову не були вказані. За обидві покупки потерпіла гроші перераховувала з своєї карти приватбанку № НОМЕР_5 . Загальна сума замовлення становила 3124 грн. В подальшому адміністратор обіцяла відправити оплачений товар, проте ОСОБА_5 одяг та взуття не отримала, грошові кошти їй не було повернуто.

17.06.2021 надавши пояснення ОСОБА_7 вказала, що з весни 2019 року вона займається продажем одягу через соціальну мережу «Інстаграм». На початку березня 2021 сторінку « ОСОБА_6 » в соціальній мережі «Інстаграм» було заблоковано. Тоді ОСОБА_7 створила іншу сторінку « ОСОБА_8 », де в описі вказала, що попередню сторінку було заблоковано та що тепер вона працює на даній сторінці. . У зв`язку із заблокуванням сторінки « ОСОБА_8 », остання втратила зв`язок із багатьма своїми замовниками, а тому не мала можливості їм доставити свій товар.

17.06.2021 ОСОБА_7 добровільно видала свою банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , на яку покупці здійснювали переказ коштів за замовлений товар.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися.
Слідчий подав письмову заяву з проханням розглядати клопотання без його участі.
Дослідивши письмові матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про його арешт або повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони : підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби, знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до частини ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Беручи до уваги: витяг із кримінального провадження за № 0000080, несеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2021.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України; постанова про визнання та доручення предметів до кримінального провадження як речових доказів від 18.06.2021 року; копією заяви ОСОБА_7 від 17.06.2021 року, суд вважає обгрунтованою доцільність накладення арешту на вищевказане майно, а тому з метою забезпечення збереження вилучених речей, визнання їх речовими доказами та дослідження органами досудового слідства, подане клопотання слід задовольнити.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1