Справа № 638/6321/21
Провадження № 1-кп/638/1186/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самійлівка Близнюківського району Харківської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)15.11.2006 року Павлоградським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України на строк 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
2)17.06.2009 року Блинюківським районним судом Харківської області за ч. 1,2 ст. 309, ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 70, 71 КК України на строк 7 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 13.11.2015 у зв`язку з відбуттям покарання;
3)05.04.2017 року Лозівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України на строк 4 роки позбавлення волі. Звільнений 12.12.2018 у зв`язку з відбуттям покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

31 березня 2021 року в проміжок часу приблизно з 07 години 20 хвилин по 07 годину 40 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прямував по вул. 23 Серпня м. Харкова, в напрямку кінотеатра імені Довженка, де грубо нехтуючи правилами поведінки у суспільстві, діючи умисно, із хуліганських спонукань, чіплявся та гучно висловлювався нецензурною лайкою в бік інших прохожих громадян. Проходячи повз кав`ярню Steam, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 34, ОСОБА_3 вдарив ногою рекламний дерев`яний штендер, звалив на землю та почав на ньому стрибати, чим повністю його розламав.
Потім, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, виражаючи тим самим свою явну неповагу до суспільства, попрямував в бік зупинки міського пасажирського транспорту Павлове поле, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 38, та перебуває на балансі КП Міськелектротранссервіс, де продовжував чіплятися та гучно висловлюватися нецензурною лайкою в бік інших прохожих громадян. Після чого, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, діючи умисно, підійшов до вищевказаного зупинкового павільйону та вдарив по ньому ногою, що спричинило розбиття бокового скла вищевказаного павільйону, вартістю 2 458 грн., згідно висновку товарознавчої експертизи № 25 від 22.04.2021 року. Після чого злочинні дії ОСОБА_3 були зупинені сторонніми особами, які викликали працівників поліції.
Своїми діями ОСОБА_3 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 25 від 22.04.2021, завдав матеріальних збитків КП Міськелектротранссервіс на суму 2 458 грн.
Під час досудового розслідування, КП Міськелектротранссервіс заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 на суму 5 980 грн.
Обвинувальний акт надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, до обвиунвального акту додана заява представника потерпілого ОСОБА_5 , в якій він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
За встановлених органом досудового розслідування обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
При призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не працює, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, що обтяжує покарання, яка зазначена в обвинувальному акті рецидив злочинів, суд такою не визнає, у зв`язку з наступним.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається рецидив злочинів.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Санкція ч. 1 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Таким чином, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, а п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України передбачає можливість застосування обставини, що обтяжує покарання, у виді рецидиву, тільки щодо злочинів.
Згідно вимог ч. 3 ст. 67 КК України, при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Хоча за приписами ст. 34 КК України, рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, положення п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 67 КК України не дають законних підстав для застосування вказаної обставини, як такої, що обтяжує покарання для особи, що вчинила кримінальний проступок.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини (Рішення у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» від 13.12.2001 р.), закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю для того, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

Таким чином, у разі наявності суперечностей у трактуванні законодавчої норми при її практичному застосуванні, з метою додержання принципу правової визначеності, необхідно дотримуватись тієї позиції, яка буде найбільш сприятлива для особи, відносно якої розглядається питання.

Враховуючи викладене, а також обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті обвинувачення, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, приймаючи до уваги наявність обставини, що пом`якшує покарання, повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також визнання ОСОБА_3 цивільного позову, суд вважає можливим застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову КП «Міськелектротранссервіс», суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 вказаної статті встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За приписами ч.ч. 2,3 ст. 62 КПК України, права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний відповідач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього.
КП «Міськелектротранссервіс» під час досудового розслідування подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на їх користь суми майнової шкоди в розмірі 5980 грн. До позовної заяви додана довідка за підписом директора КП «Міськелектротранссервіс» ОСОБА_6 та головного бухгалтера вказаного підприємства ОСОБА_7 . Згідно вказаної довідки вартість завданих збитків складає 5980 грн, а саме вартість скла прозорого каленого 8 мм 1360*2200 мм 1 шт.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
До обвинувального акту додано заяву ОСОБА_3 , в якій він в повному обсязі визнав цивільний позов КП «Міськелектротранссервіс» на суму 5980 грн.
Враховуючи вищевикладені обставини та положення закону, що регулюють дані правовідносини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви КП «Міськелектротранссервіс» про стягнення з ОСОБА_3 завданих збитків на суму 5980 грн.
Судові витрати та речові докази у справі відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 371, 381, 382, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.
Згідно з п.п. 1,2 ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов КП «Міськелектротранссервіс» задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_3 на користь КП «Міськелектротранссервіс» завдану майнову шкоду в розмірі 5980 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1