УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/3730/21

Провадження № 1-кс/638/714/21

29.03.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
представника власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого ХРУП №3 в Харківській області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 18.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
встановив:
18.03.2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням звернувся слідчий ХРУП №3 в Харківській області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 18.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні ХРУП №3 в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000029 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
17.03.2021 року слідчим ХРУП №3 в Харківській області ОСОБА_5 проведено огляд місяця події, а саме за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, біля буд. 51 в ході якого виявлено та вилучено наступне:
- автомобіль Ford д.н.з. НОМЕР_1 ;
- мобільний телефон Iphone 11 Pro max imei: НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон Iphone 7 imei: НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон Redmi 4 A imei: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.
Представник власника майна, а саме автомобіля Ford д.н.з. НОМЕР_1 , прочив суд повернути автомобіль власнику, з огляду на те, що слідчим не зазначено, яка саме мета арешту майна автомобіля.
Суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1, 2 статті 170 КПК України, арештом майна, зокрема, є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи , щодо якої здійснюється кримінальне провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та(або) зберегли на собі його сліди; 2)призначалися(використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.
Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, ст. 236, ст. 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або третіх осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.
Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, а також, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню. Суд не вбачає підстав для арешту автомобіля, з огляду на те, що кримінальне провадження розслідується за ч. 2 ст. 307 КК України, слідчим не зазначено, яким саме чином арешт автомобіля забезпечить належне досудове розслідування, які саме дії слідчий вважає необхідне провести.
Враховуючи, що слідчим не наведено достатньо підстав для арешту автомобіля, суд вважає за необхідне за для не порушення прав власника майна, а таке обмеження не є співмірним, тому суд вважає за необхідне повернути автомобіль та ключі власнику.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Клопотання слідчого ХРУП №3 в Харківській області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 18.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучене майно в ході проведення огляду місця події 17.03.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено наступне:
- мобільний телефон Iphone 11 Pro max imei: НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон Iphone 7 imei: НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон Redmi 4 A imei: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .
Автомобіль Ford д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього повернути власнику ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя