УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника Державної установи

«Херсонський слідчий ізолятор»: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в залі суду м. Херсона клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, посилаючись на те, що він відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Херсонської області від 2002 р. за п. п. «а», «г», «і» ст.93 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі та за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.42 КК України 1960 року за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі з поміщенням в кримінально-виконавчий заклад з конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбування покарання рахувати з 12.02.2002 року. В обґрунтування клопотання зазначив, що станом на день звернення до суду відбув покарання вже майже 20 років, проте подальше тримання під вартою можна вважати таким, що порушує ст. 3 Європейської конвенції про захист прав та основоположних прав людини. Пославшись на рішення Європейського суду з прав людини, зазначив, що довічне позбавлення волі в установах відбування покарань в Україні є нелюдським за своєю суттю, а механізм президентського помилування є недостатнім.

Вважає, що знаходиться в таких умовах, що дають йому право на заміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, оскільки таке покарання не відповідає новій нормі чинного законодавства, а саме: рішенню Європейського суду з прав людини від 12.03.2019 р. у справі «Пєтухов проти України (№2)». Вважає, що його покарання має бути пом`якшене через невідповідність новій нормі чинного законодавства, а саме рішенню Європейського суду з прав людини. На підставі викладеного просив суд замінити його покарання на більш м`яке, а саме з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, зарахувати при цьому відбутий строк до покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав клопотання, просив суд задовольнити його та замінити покарання на більш м`яке, при цьому просив врахувати, що він відбув вже майже 20 років, за час відбування мав лише два порушення, став на шлях виправлення, характеризується задовільно та вважає, що можливо повернути його в суспільство.

Захисник підтримала клопотання ОСОБА_5 , зазначила, що засуджений став на шлях виправлення , стягнення погашені, дотримується режиму, тому за цих обставин вважає за можливе розглянути дане клопотання.

Представник ДУ «Херсонський слідчий ізолятор»: ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_7 , не підпадає під ст.82 КК України. Крім того надали до суду характеризуючи особу матеріали.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вважаючи, що оскільки ОСОБА_7 , протягом року вже звертався з даним клопотанням і з того часу рік ще не минув, він не має права на звернення з вказаним вище клопотанням згідно ч.7 ст.539 КПК України.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до висновку про передчасність звернення ОСОБА_7 , до суду, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Абрикосівка, Цюрупинського району, Херсонської області, українець громадянин України до арешту не працював, освіта неповна вища, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше не судимий. Згідно анкети арештованого в даних про близьких родичів вказані: батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_9 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , сестра ОСОБА_10 та її чоловік ОСОБА_11 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Херсонської області за п.п. «а», «г», «і» ст.93, ч.1 ст.263, ст.42 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. Початок строку 12.02.2002 року. Ухвалою Верховного Суду України від 03.06.2003 року Вирок Апеляційного суду Херсонської області від 05.12.2002 року - змінено. Вважати засудженим за п. «і» ст.93 КК України (ст. 1960 року). У решті цей вирок залишено без змін. Додатковою ухвалою Верховного Суду України від 24.07.2003 року уточнено ухвалу Верховного Суду України від 03.06.2003 року виключивши з ухвали запис про уточнення кваліфікації дій засудженого за п. «і» ст.93 КК України.

За змістом характеристики на засудженого вбачається , що останній має чотири заохочення та 2 стягнення. На сьогодні усі стягнення погашені у порядку встановленому законодавством. За час утримання в місцях позбавлення волі залучався до суспільно-корисної праці, а саме виготовляв конверти, брав участь у ремонтних роботах, камерних приміщень, приймав активну участь у виставці художньо-прикладної творчості. На профілактичному обліку у психолога не перебуває. В середовищі засуджених спілкується з особами різної спрямованості. У відношенні до представників адміністрації поводить себе стримано, тактовно. На заходи виховного впливу реагує адекватно. Вимоги санітарії та особистої гігієни, а саме зовнішній вигляд та спальне місце утримує у належному санітарному стані. Соціально-корисні зв`язки, згідно матеріалів особової справи, підтримує шляхом отримання передач, посилок та побачень.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Матеріалами справи встановлено, що засуджений вже звертався до суду з даним клопотанням з тих самих підстав, де Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2020 р., в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини покарання більш м?яким відмовлено.

Відповідно ж до ч. 7 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м?яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п?яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

С матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , повторно звернувся до суду 16.10.2020 р., про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції Херсонського міського суду Херсонської області, в той час як в задоволенні аналогічного клопотання було відмовлено останній раз 06.11.2020 р., що свідчить про те, що з дня винесення «ухвали про відмову» строк в один рік не минув.

Суд, оцінивши в сукупності надані докази та доводи учасників судового розгляду, вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити, оскільки останнє заявлено передчасно.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1