Справа № 953/6710/20
н/п 1-кс/953/3270/21
"07" квітня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
заявника - адвоката ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
власника майна ОСОБА_5
встановив:
05.04.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про часткове скасування арешту на майно, а саме з: мобільного телефону Iphone model A1661, IC 579C-E3087А; планшету IPAD MR6P2RK/A, s/n F9FXG3FXJ8D; ноутбуку MacBook A1707, s/n C02VC1VXHTD6; смарт-годиннику Apple-watch з ремінцем з металу сірого кольору; зовнішнього флеш-накопичувача MyPassport Ultra, s/n WXH1A96F5ACX; мобільного телефону IPhone A1688, IC 579C-E2946-А;грошових коштів у розмірі 155 000 (сто п`ятдесят п`ять тисяч) гривень купюрами номіналом по 200 грн. у кількості 525 купюр, номіналом по 500 грн. у кількості 100 купюр, а також грошових коштів у розмірі 3700 (три тисячі сімсот) доларів США купюрами номіналом по 100 доларів у кількості 37 купюр.
Заявник в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.
Власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання адвоката ОСОБА_3 , просили його задовольнити.
Слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , до судового засідання не з`явився, до суду надав лист, в якому просить проводити розгляд клопотання у його відсутність, рішення стосовно клопотання просить прийняти на розсуд суду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданій стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Так, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Органом досудового слідства не надано доказів, які б свідчили, що у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт мобільного телефону Iphone model A1661, IC 579C-E3087А; планшету IPAD MR6P2RK/A, s/n НОМЕР_1 ; ноутбуку MacBook A1707, s/n C02VC1VXHTD6; смарт-годиннику Apple-watch з ремінцем з металу сірого кольору; зовнішнього флеш-накопичувача MyPassport Ultra, s/n WXH1A96F5ACX; мобільного телефону IPhone A1688, IC 579C-E2946-А;грошових коштів у розмірі 155 000 (сто п`ятдесят п`ять тисяч) гривень купюрами номіналом по 200 грн. у кількості 525 купюр, номіналом по 500 грн. у кількості 100 купюр, а також грошових коштів у розмірі 3700 (три тисячі сімсот) доларів США купюрами номіналом по 100 доларів у кількості 37 купюр, існує подальша потреба, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт належного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 майна.
Так, в судовому засіданні встановлено, що на теперешній час досудове розслідування завершено та виконуються вимоги ст. 290 КПК України. У вказаному провадженні ОСОБА_4 має статус підозрюваного. ОСОБА_5 повідомлення про підозру не вручалось, тобто статусу підозрюваної вона не має.
Крім того, матеріали кримінального провадження містять протокол допиту в якості свідка ОСОБА_5 від 24.03.21, де остання повідомила, що частина майна, яке вилучене під час проведення обшуку у належній їй на праві власності квартири, належить їй.
Суду також надані докази належності ОСОБА_5 вилучених грошових коштів.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, керуючись також загальними засадами кримінального провадження, визначеними у ст. 7 КПК України, положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Повернути вказане майно власникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1