Справа № 712/2881/21
Провадження №1-кс/712/1567/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

22 березня 2021 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
власника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся дізнавач сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області ОСОБА_5 з клопотанням про накладення арешту в якому просить для збереження речового доказу накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події, що мало місце 18.03.2021, а саме: автомобіль «Фольксваген Джета 1.6», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від вищевказаного автомобіля.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на дізнавача сектору дізнання Черкаського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 та працівників Черкаського РУ поліції ГУНП в Черкаській області.

Клопотання мотивує тим, що сектором дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000404 від 18.03.202, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від співробітників сервісного центру НДЕКЦ МВС України про те, що 17.03.2021 р. за адресою м. Черкаси, вул. Л. Українки, 21 під час дослідження автомобіля "Фольксваген Джета 1.6", д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, наданого гр. ОСОБА_4 , 1965 р.н. виявлено факт заміни номерів кузова вищевказаного автомобіля. В ході ОМП працівниками поліції вилучено: транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, ключі. (ЄО-)

17.03.2021 в ході огляду місця події за адресою: м. Черкаси, вул. Л. Українки, 21, було виявлено та вилучено: автомобіль "Фольксваген Джета 1.6", д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору та поміщено на майданчик для зберігання ТЗ, що за адресою: м. Черкаси, вул. Л. Українки, 21; ключі від вищевказаного автомобіля, які поміщено до паперового конверту та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке поміщено до паперового конверту.

Згідно постанови Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 «про Правила дорожнього руху», пункту 2.9: водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу;

Пункту 30.1: власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів;

Пункт 32.3: правил дорожнього руху: забороняється, у тому числі в умовах спеціалізованих підприємств, які здійснюють ремонт і технічне обслуговування транспортних засобів, внесення змін в ідентифікаційні номери і номерні таблички кузова чи шасі (рами), двигуна транспортного засобу, а також їх знищення (перенесення, закріплення, відновлення тощо) без попереднього узгодження з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС.

Згідно Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, стаття 32: «Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах»;

Стаття 37: «Забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка")».

Враховуючи, що автомобіль "Фольксваген Джета 1.6", д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від вищевказаного автомобіля є вилученим під час огляду місця події 17.03.2021 являється речовим доказом по кримінальному провадженні, про що, дізнавачем СД ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , була винесена постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, зважаючи на можливість приховування чи знищення вказаного транспортного засобу, з метою його збереження та швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також збирання доказів, виникла необхідність у накладенні арешту.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задоволити.

Власник автомобіля ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що сектором дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000404 від 18.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від співробітників сервісного центру НДЕКЦ МВС України про те, що 17.03.2021 р. за адресою м. Черкаси, вул. Л. Українки, 21 під час дослідження автомобіля "Фольксваген Джета 1.6", д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, наданого гр. ОСОБА_4 , 1965 р.н. виявлено факт заміни номерів кузова вищевказаного автомобіля. В ході ОМП працівниками поліції вилучено: транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, ключі. (ЄО-)

17.03.2021 в ході огляду місця події за адресою: м. Черкаси, вул. Л. Українки, 21, було виявлено та вилучено: автомобіль "Фольксваген Джета 1.6", д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору та поміщено на майданчик для зберігання ТЗ, що за адресою: м. Черкаси, вул. Л. Українки, 21; ключі від вищевказаного автомобіля, які поміщено до паперового конверту та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке поміщено до паперового конверту.

Постановою дізнавача СД ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 18.03.2021 року визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000404 від 18.03.2021 та долучено до матеріалів в якості речового доказу автомобіль "Фольксваген Джета 1.6", д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від вищевказаного автомобіля.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Частина 1 статті 40-1 КПК України передбачає , що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.1 ст. 316 КПК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 КПК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.ч.1-6 ст. 319 КПК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заборонено будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійсненим на підставі закону.

З огляду на те, що автомобіль, є знаряддям кримінального правопорушення, містить на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, являється речовим доказом по справі, яке має істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, з метою недопущення втрачання речових доказів, та з запобіганням в подальшому їх знищення, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи дізнавача, що у разі не накладення на дане майно арешту воно може бути знищено, тому є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам відчуження цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.

Клопотання в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від вищевказаного автомобіля не підлягає до задоволення, оскільки дізнавачем не обґрунтовано, що у разі не накладення на дане майно арешту воно може бути знищено, що зазначене майно є знаряддям кримінального правопорушення, містить на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно задоволити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події, що мало місце 18.03.2021, а саме: автомобіль «Фольксваген Джета 1.6»", д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору.

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1