ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/822/21 Справа № 208/7486/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року про задоволення подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
в режимі відеоконференції:
засудженої ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року задоволено подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» та умовно-достроково звільнено засуджену ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.06.2015 року за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 8 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 03.03.2015 року, кінець 10.10.2022 року.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що суб`єкт виконання покарання та засуджена характеризуючими даними останньої довели суду, що ОСОБА_7 за період відбування покарання сумлінно виконувала вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускала порушень, визнала вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, не має стягнень майнового характеру, поводила себе серед засуджених та представників установи виконання покарань ввічливо, тактовно, має заохочення за сумлінну працю, опанувала професійні навички працівника швейного виробництва, стягнень не має, наявне коло рідних для ресоціалізації, тобто сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, що є підставою для повернення її у суспільство.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 . Зазначає, що попри позитивну характеристику засуджена в судовому засіданні не проявляла щирого каяття у вчиненому злочині. Вважає, що у характеристиці на засуджену зазначено, що вона на добровільних засадах, виконує обов`язки днювальної відділу СВПР та постійно проявляє власну ініціативу в роботах по благоустрою установи, що суперечить чинному законодавству та свідчить про формальний підхід до її складання, оскільки відповідно до ст. 107 КВК України, п. 3 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, роботи по самообслуговуванню та благоустрою є обов`язком засуджених до позбавлення.
Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 118 КВК України, засудженим, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам з інвалідністю першої та другої груп, хворим на активну форму туберкульозу, жінкам з вагітністю понад чотири місяці, жінкам, які мають дітей у будинках дитини при виправних колоніях, дозволяється працювати за їхнім бажанням з урахуванням висновку лікарської комісії колонії.
В матеріалах особової справи відсутні документи що підтверджують бажання ОСОБА_7 працювати та відповідний висновок лікарської комісії. Будь-яких матеріалів, що свідчать про сумлінну поведінку засудженої за період відбування покарання, позитивних зрушень у свідомості ОСОБА_7 , активної участі у житті установи та відділення особова справа - не містить.
На думку прокурора, станом на теперішній час відсутнє підтвердження, що засуджена стала на шлях виправлення та готова до самокерованої правослухняної поведінки, тому вважає висновки суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_7 довела своє виправлення є передчасним та помилковим.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції і з підстав, викладених в скарзі, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в застосуванні стосовно ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України.
Засуджена в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважала її безпідставною, а ухвалу суду законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи прокурора про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, апеляційний суд вважає безпідставними
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, з вищенаведеної статті вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.
Як слідує із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно з матеріалами провадження та технічної фіксації судового розгляду, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув матеріали подання, дослідив необхідні докази і дійшов обґрунтованих висновків, що засуджена довела своє виправлення, тому може бути звільнений умовно-достроково.
Висновки про можливість умовно-дострокового звільнення особи від кримінальної відповідальності суд першої інстанції зробив на підставі подання установи виконання покарань, з урахуванням позицій учасників провадження та з дослідженням даних про особу засудженої, зокрема того, що вона до досягнення нею пенсійного віку постійно працювала, не порушувала умови відбування покарання, має три заохочення та жодного стягнення за весь період відбування покарання, характеризується виключно позитивно, уперше притягнута до кримінальної відповідальності, повністю визнала вину, щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину.
Урахувавши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування у цьому випадку інституту звільнення від подальшого відбування покарання та звільнив ОСОБА_7 умовно-достроково, про що навів докладні мотиви в судовому рішенні.
Суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, доводи якої є аналогічними за змістом з позицією прокурора в суді першої інстанції, який проаналізував позицію обвинувачення, дав на неї вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав її необґрунтованою, а подання адміністрації установи виконання покарань таким, що підлягає задоволенню.
Апеляційний суд зазначає, що прокурор у своїй апеляційній скарзі не навів жодної обставини, яка б ставила під сумнів виключно позитивні відомості про особу обвинуваченої. Не погоджується колегія суддів і з твердженням прокурора про те, що досягнення пенсійного віку особи, не є безумною підставою для припинення праці під час відбування покарання, оскільки, як зазначає в скарзі сам прокурор, таке працевлаштування дозволяється виключно за бажанням засудженої, а відсутність такого бажання не може бути належною підставою для відмови умовно-достроковому звільненні.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 7, 9, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року про задоволення подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4