Справа № 342/1287/20
Провадження № 1-кп/342/104/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Городенківського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000184 від 05.10.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає по АДРЕСА_1 , одружений, не працюючий, з середньою освітою, громадянин України, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_4

адвокат ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в інше приміщення, повторно.

Злочин було вчинено за наступних обставин: обвинувачений біля 01-30 год. 05.10.2020 прибув до господарства потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , та перелізши через огорожу, проник до приміщення гаражу, шляхом відсування металевого засуву на воротах гаражу. З приміщення гаражу обвинувачений, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, викрав бувші у використанні: металеву ручну пилу із надписом 2Ножовка 1-450-6 ГОСТ 26215-84» вартістю 56,66 грн.; дві металеві ручні коси вартістю 166,66 грн. кожна; металеву пилу вартістю 46,66 грн.; металеву основу граблів з надписом «ц80к» вартістю 36,66 грн.; два оцинковані відра ємністю 15л. вартістю 85 грн. кожне; відро оцинковане ємністю 12 л. вартістю 66 грн.;відро оцинковане ємністю 10л. вартістю 50 грн.;алюмінієвий бідон із кришкою 38 л. вартістю 250 грн.; алюмінієвий бідон 25 л вартістю 350 грн.; алюмінієвий бідон 10 л вартістю140 грн.; алюмінієвий бідон 40 л. вартістю 275 грн.; алюмінієвий бідон без кришки 38 л вартістю 190 грн.; алюмінієву каструлю 3 л. вартістю 38,33 грн.; металеву каструлю 20 л. вартістю 56,53 грн.; алюмінієву гусятницю 6 л. вартістю 276 грн.; два ковші для будівельних робіт вартістю 25 грн. кожний; дві миски алюмінієві 10 л вартістю 116,66 грн. кожна; миску металеву 15 л. вартістю 50 грн.; металеву балію 15 л вартістю 91,66 грн.; лопату вартістю 38,33 грн.; брухт чорних металів вагою 125 кг. загальною вартістю 548,1 грн. Дані речі обвинувачений розмістив біля огорожі господарства потерпілої. А сам направився до жителя с.Тишківці ОСОБА_9 з проханням перевезти речі за допомогою його гужового транспорту. ОСОБА_9 не будучи обізнаним про злочинні наміри обвинуваченого погодився допомогти. Коли вони вдвох прибули до господарства потерпілої то обвинувачений почав виносити викрадені речі та складати на віз. Коли ОСОБА_10 попросив, щоб обвинувачений запросив власницю господарства, щоб вона була присутня при навантаженні воза, на що обвинувачений категорично заперечив. Тоді ОСОБА_9 вивантажив складені у віз речі та направився додому. ОСОБА_8 почувши шум на подвір`ї побачила там ОСОБА_11 після чого викликала працівників поліції, а обвинувачений в той час залишивши викрадені речі покинув господарство потерпілої. ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна, яку не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, на загальну суму 3534,9о грн.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Суду пояснив, що він проник до господарства ОСОБА_8 де викрав із гаража речі, які зазначено в обвинувальному акті, але не забрав їх за обставин зазначених в обвинувальному акті. Просив суворо не карати, щиро розкаявся у скоєному, ствердив, що більше такого не повторить, наголосив, що не вживає алкогольні напої вже більше пів року.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора, який зважаючи на визнання вини обвинуваченим та не оспорювання ним фактичних обставин справи, просив провести скорочене судове засідання та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, потерпілої особи, дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого та інші матеріали справи.

Потерпіла ОСОБА_8 зазначили в поданій до суду заяві про відсутність претензій до обвинуваченого. На суворому покаранні не наполягала, просила призначити покарання не пов`язане із позбавлення волі.

Захисник просила врахувати, при призначенні покарання, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а вирок Городенківського районного суду від 09.04.2021 не набрав на даний час законної сили і перебуває на стадії апеляційного розгляду, на підтвердження чого надала копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 19.05.2021 роздрукованої із системи «Електронний суд».

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) з проникненням в інше приміщення - доведена повністю. Його дії за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який одружений, не має постійного місця роботи, також враховується і те, що він не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті, але перебуває на психіатричному обліку в психіатричному кабінеті в медичному закладі, але відповідно до висновку судово-психіатричного експерта ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» № 587 від 27.10.2020 обвинувачений ОСОБА_4 за своїм психічним станом на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; і на даний час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. За місцем проживання він органом місцевого самоврядування характеризується задовільно. Обвинувачений вважається особою, яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, оскільки відомості про його притягнення до кримінальної відповідальності раніше відсутні в інформації наданій суду під час розгляду справи прокурором, а Вирок Городенківського районного суду від 09.04.2021 не набрав законної сили та знаходиться на стадії апеляційного розгляду. Розгляд по якому на даний час не завершився, відповідно відсутні підстави передбачені нормами КК України для врахування вироку від 09.04.2021 при призначенні покарання по цій справі.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги вищенаведене та досудову доповідь Городенківського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, з якої слідує, що орган пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробування, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень з покладенням на нього певних обов`язків відповідно до вимог ст.76 КК України, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог с.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік (шість) місяців.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 5720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) грн. 75 коп. витрат на проведення експертиз.

Речові докази по справі: металеву ручну пилу із надписом 2Ножовка 1-450-6 ГОСТ 26215-84»; дві металеві ручні коси; металеву пилу; металеву основу граблів з надписом «ц80к»; два оцинковані відра ємністю 15л.; відро оцинковане ємністю 12 л.;відро оцинковане ємністю 10л.;алюмінієвий бідон із кришкою 38 л.; алюмінієвий бідон 25 л.; алюмінієвий бідон 10 л.; алюмінієвий бідон 40 л.; алюмінієвий бідон без кришки 38 л.; алюмінієву каструлю 3 л.; металеву каструлю 20 л.; алюмінієву гусятницю 6 л.; два ковші для будівельних робіт; дві миски алюмінієві 10 л; миску металеву 15 л.; металеву балію 15 л; лопату; брухт чорних металів вагою 125 кг., - всі які залишені на зберіганні в потерпілої ОСОБА_8 залишити, після набрання вироком законної сили, в законного володільця.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1