Дата документу 01.06.2021 Справа № 314/933/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/933/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/928/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Андріївка, Бердянського району,Запорізької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)» раніше судимого:
25 квітня 2005 року Бердянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.189, ч.3 ст.187, ч.3 ст.186, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27 липня 2005 року постановлено вважати засудженим за ч.3 ст.186, ч.2 ст.189, ч.3 ст.187, ст.ст.69,70 КК України до 5 років позбавлення волі;
18 листопада 2011 року Бердянським районним судом Запорізької області за ч.4 ст.187, ч.2 п.п.6,12 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 березня 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 19 березня 2010 року по 07 травня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)».

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_8 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 березня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, згідно ст. 72 КК України повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердянського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2011 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три ) роки 10 (десять) місяців 22 (двадцять два) дні.
Строк відбування покарання за цим вироком ухвалено рахувати з 09 березня 2021 року .
Вирішена доля речового доказу та витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини провадження, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання, повністю або частково приєднавши невідбуту частину покарання за новим вироком.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що за наявності обставин, які пом`якшують покарання, ОСОБА_6 можливо призначити покарання у виді позбавлення волі до 6 місяців або повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за новим вироком, згідно з ч.1 ст.71 КК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини провадження, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , також просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, призначити останньому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

В обґрунтування своєї скарги зазначає,що сам факт щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину ОСОБА_6 , на думку апелянта, підтверджує те, що ОСОБА_6 не є надто небезпечним для суспільства, а тому і не потребує суворого покарання.

Згідно з вироком суду, 04 лютого 2021 року приблизно о 17 годині 00 хвилин засуджений ОСОБА_6 , відбуваючи покарання у ДУ «Софіївська ВК(№55)», що розташована за адресою: вул.Металістів,1 м.Вільнянськ, Запорізька область, маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, знаходячись на прилеглій території біля їдальні ДУ «Софіївська ВК(№55)», шляхом присвоєння знайденого, незаконно придбав паперовий згорток, обмотаний скотчем, в якому знаходилися два паперових згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон, загальна маса якого в перерахунку на основу склала 0,2347 г.
Після чого, ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи незаконно, впевнившись в тому, що вказана речовина являється наркотичним засобом, помістив його до своєї лівої кишені штанів та незаконно зберігав без мети збуту до того моменту, коли у кімнаті чергової частини ДУ «Софіївська ВК (№55)» під час проведення службовими особами особистого неповного обшуку ОСОБА_6 було виявлено вищевказану речовину, яку в подальшому в ході огляду місця події 04 лютого 2021 року о 18 годині 45 хвилин було вилучено працівниками поліції у присутності понятих.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню, з таких підстав.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, та є обґрунтованими.
Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України - як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.
Перевіряючи доводи апеляційних скарг захисників-адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 щодо обґрунтованості призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, нове правопорушення вчинив під час відбування покарання, за місцем відбування покарання характеризується негативно, з 29 березня 2018 року має 17 стягнень, які не погашені та не зняті в установленому законом порядку, перебуває на профілактичному обліку як злісний порушник вимог режиму відбування покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання, судом встановлено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті обвинувачення.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження; тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особи обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період відбування покарання у виді позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину, що свідчить про те, що обвинувачений не зробив для себе належних висновків та на шлях виправлення не став, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання, в т.ч. і для застосування ст.69 КК України.
При цьому суд обґрунтовано застосував положення ст.ст.71,72 КК України, приєднавши до призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання невідбуту останнім частину покарання за попереднім вироком щодо нього Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2011 року.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України. Призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.
З огляду на фактичні обставини провадження і відомості про особу обвинуваченого у сукупності, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання неможна вважати надто суворим.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 березня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4