КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судових засідань ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003509 щодо ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 липня 2021, включно.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими і передбачають покарання у виді позбавлення волі до десяти років. Також, відповідно до постановленого судом рішення, обвинувачений утриманців та постійного джерела доходу не має, до затримання з родиною не проживав, на підставі чого суд дійшов висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі запобігти існуючим ризикам.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляну на відсутність належних доказів щодо існування у його поведінці ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, захисник просить врахувати ті обставини, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється на протязі тривалого часу, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини дає підстави вважати, що ризики, які були підставою для обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшилися.
Також, на переконання адвоката ОСОБА_6 судом не вірно було надано оцінку даним про особу обвинуваченого. Зокрема, та обставина, ОСОБА_8 проживав окремо від своїх батьків, не може свідчити про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. Так, згідно доводів апеляційної скарги захисника, ОСОБА_5 проживав окремо від своїх батьків та не працював у зв`язку з тим, що навчався на першому курсі університету. Відсутність у обвинувачено утриманців не свідчить про існування ризику переховування.
Просить захисник врахувати і поведінку ОСОБА_5 на протязі всього часу здійснення досудового розслідування та відсутність відомостей щодо спроб з його боку ухилятися від слідства та суду.
Вище наведені обставини, на думку захисника, в своїй сукупності, вказують, що достатнім стримуючим засобом неналежної процесуальної поведінки підозрюваного буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем проживання його батьків, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, на думку сторони захисту, оскаржувана ухвала постановлена незаконним складом суду, оскільки прокурор, який приймав участь при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не підтвердив свої повноважень у даному кримінальному провадженні, а саме не надав постанову про визначення групи прокурорів.
Зі змістом ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі сторін судового провадження, оскільки відсутні клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003509 щодо ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 липня 2021, включно. Постановлене рішення суд мотивував тим, що сукупність матеріалів справи дають підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу може завадити спробам обвинуваченого ОСОБА_5 вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя.
З рішенням суду першої інстанції колегія суддів погоджується зважаючи на наступне.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджено всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які, у відповідності до ст. 12 КПК України, відносяться до категорії тяжких, за які, у разі доведення винуватості, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також матеріали, які характеризують дані про особу підозрюваного, зокрема які вказують на те, що він утриманців не має, до затримання з родиною не проживав, постійного джерела доходу не мав, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Щодо доводів захисника про постановлення ухвали незаконним складом суду в зв`язку з не підтвердженням прокурором свого процесуального становища, то вони спростовуються копією постанови від 22 травня 2020 року про зміну групи прокурорів, згідно якої прокурор ОСОБА_9 входить до групи прокурорів у кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартоюобвинуваченому ОСОБА_5 , строком до 05 липня 2021 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3