09.08.2021 Єдиний унікальний № 371/538/21
Провадження № 1-кп/371/140/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2021 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка кримінальне провадження за № 0000051, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 травня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Шандра Обухівського району Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, заміжньої, на утриманні має двох малолітніх дітей, пенсіонерки, інваліда ІІІ групи, перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 3 травня 2021 року близько 00 год.15 хв., перебуваючи по вул. Соборності м. Миронівка Київської області неподалік розважального закладу «Сіті найт клаб», розташованого по вул. Соборності, 110, м. Миронівка, Київської області, зустріла раніше не відому їй ОСОБА_5 , і в ході спілкування з останньою, на грунті різко виниклих неприязних відносин між ними виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , 3 травня 2021 року близько 00 год. 20 хв., перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, повалила ОСОБА_5 на землю та нанесла останній близько чотирьох ударів кулаком правої руки по голові.

Згідно з висновком експерта № 34 від 6 травня 2021 року ОСОБА_5 отримані тілесні ушкодження у вигляді: синців лобної ділянки зліва, лівої вушної раковини та навколовушної ділянки, внутрішнього кута лівого ока, правого плеча, правого плечового суглобу, лівого та правого стегна, правого колінного суглобу з переходом на праву гомілку, які утворилися від дії тупого (их) предмета (ів) і відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення - проступок, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В ухвалі суду від 1 червня 2021 року у кримінальному провадженні ЄУ№371/538/21 було визначено судовий розгляд проводити загальному порядку призначивши підготовче судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою суду від 11 червня 2021 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердила, суду пояснила, що дійсно у ніч з 2 на 3 травня 2021 року близько 00 год.15 хв., перебуваючи по вул. Соборності м. Миронівка Київської області, у парку неподалік розважального закладу «Сіті найт клаб», розташованого по вул. Соборності, 110, м. Миронівка, Київської області, разом із своєю компанією мали намір випити алкогольні напої, однак у них були відсутні стаканчики. Вона підійшла до сусідньої компанії запитати чи є у них стаканчики. На її запитання раніше не відома їй ОСОБА_5 , відповіла у грубій формі, а потім виразилася нецензурно у її бік. В наслідок чого між ними виник конфлікт, у ході якого вона повалила ОСОБА_5 на землю та нанесла останній близько чотирьох ударів кулаком правої руки по голові.

Потерпіла ОСОБА_5 , претензій матеріального чи морального плану до ОСОБА_3 не має, міру покарання обвинуваченій залишає на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та вивчення доказів, які характеризують його особу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, наявність на її утриманні двох малолітніх дітей, те, що обвинувачена має ІІІ групу інвалідності встановлену довічно.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та щирому каятті; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність, має місце реєстрації та проживання, раніше не судима.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 30 /тридцяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, ч. 1 ст. 125 КК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 30 /тридцяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1