Справа № 629/4530/20
Номер провадження 1-кп/629/157/21
УХВАЛА

18 лютого 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 дії запобіжного заходу, -

встановив:

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.189 ч.2,185 ч.3,309 ч.1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.189 ч.2,185 ч.3,263 ч.1 КК України.

Згідно ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до двох місяців, без визначення застави, у зв`язку із закінченням 20.02.2021 зазначеного строку, посилаючись на наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, надавши відповідне клопотання з додатками, що його обґрунтовують.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його захисник ОСОБА_9 не погодившись з позицією прокурора, просила суд змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який домашній арешт, в зв`язку з недоведенням прокурором наявності існуючих ризиків та погіршенням стану здоров`я її підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_8 не підтримав клопотання прокурора.

Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, суд оцінює сукупність обставин, передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість обставин, що свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів, які відносяться до категорії нетяжкого та тяжких кримінальних правопорушень, один з який вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, проти власності із погрозою застосування насильства, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні злочинів, той факт, що в справі велика кількість не допитаних свідків та судовий розгляд не може бути завершений до сплину строку дії обраного запобіжного заходу, а також, що ОСОБА_7 офіційно не працює, не має офіційних джерел отримання доходів, а також враховуючи наявність у ОСОБА_7 не знятої і непогашеної в установленому законом порядку судимості за аналогічні злочини, та кримінального провадження за ст.187 ч.4 КК України, яке перебуває на розгляді в провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема вірогідність переховування обвинуваченого від суду, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зміна обвинуваченому ОСОБА_7 раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, з урахуванням вищенаведених ознак, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави, так як останній обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства проти життя людини.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вказаний висновок ґрунтується на тому, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником ОСОБА_9 , в тому числі щодо стану здоров`я обвинуваченого, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 і виконанні процесуальних рішень у справі. Також хвороба обвинуваченого ОСОБА_7 не відноситься до переліку захворювань, які унеможливлюють тримання останнього під вартою або що є перешкоди його лікуванню, відповідна медична допомога може бути надана обвинуваченому як в умовах ІТТ так і в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор». Обставин, які були би вагомою підставою для зміни запобіжного заходу в даному судовому засіданні обвинуваченим і захисником не надано.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст.177,178,331 КПК України, суд, -

постановив:
Клопотання прокурора, задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», на строк до двох місяців - до 18.04.2021, без визначення застави.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який, відмовити.

Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_9 , направити в Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня проголошення ухвали. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1