ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/392/21 Справа № 215/7528/14-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 310 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 до 08 лютого 2021 року включно.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що обставини, на які посилався слідчий суддя при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, не тільки не змінилися, а навпаки збільшилися, а тому суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 , окрім ч. 2 ст. 186 КК України, також обвинувачується за ч. 2 ст. 289 КК України, яка є тяжким злочином, та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше 5 років. ОСОБА_7 обвинувачується також за ч. 2 ст. 310 КК України, злочині, вчиненому в період дії домашнього арешту і вказані кримінальні провадження об`єднані.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за корисливі злочини, офіційно не працює, що підвищує ризик вчинення обвинуваченим повторних корисливих кримінальних правопорушень, тому, на думку суду, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність.

Оскільки необхідно провести судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні, викликати та допитати потерпілого і свідків, що неможливо здійснити до спливу строку дії запобіжного заходу, суд першої інстанції вважав за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою ще на 60 днів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Свою апеляційну скаргу він обґрунтовує тим, що суд першої інстанції задовольнив усне клопотання прокурора без будь-якого обґрунтування заявлених ним ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вказує, що має на утриманні малолітню дитину, одружений, його дружина є інвалідом ІІІ групи, він також має ряд хронічних захворювань, місце проживання та неофіційну роботу.
Зазначає, що знаходиться під вартою вже більш ніж півтора року, а судове слідство так і не почалось, оскільки прокуратура не може забезпечити явку потерпілих та свідків.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 310 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів та за які законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованих злочинів, суворість покарання, обвинувачений може переховуватись від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, тобто ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України реально існує.
Також колегія суддів враховує ту обставину, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України в період дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що дає підстави вважати, що обвинувачений є особою, схильною до протиправної поведінки та може вчинити інші кримінальні правопорушення, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи обвинуваченого стосовно того, що він має на утриманні малолітню дитину, одружений, його дружина є інвалідом ІІІ групи, він також має ряд хронічних захворювань, місце проживання та неофіційну роботу, оскільки дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованих йому злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Доводи обвинуваченого стосовно того, що справа тривалий час розглядається у суді, колегія суддів не вважає підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та зміни запобіжного заходу, оскільки тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні трьох тяжких злочинів.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 310 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 310 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4