ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №631/993/18 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/202/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.ч.2, 3 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України

02 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.06.2019 стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Нова Водолага Харківської області, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, без утриманців, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресом: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 24.05.1999 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року із змінами та доповненнями) до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 18.05.2002 року з Жовтневої виправної колонії Харківської області № 17 по відбуттю покарання;

- 06.03.2007 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а також ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням приписів ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнився 09.07.2007 року з Харківської виправної колонії Харківської області № 43 по відбуттю покарання;

- 21.04.2009 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням приписів ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;

- 25.11.2011 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням приписів ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 18.02.2011 року з зали судових засідань на підписку про невиїзд;

- 11.12.2012 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням приписів ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 16.02.2015 року з Олексіївської виправної колонії Харківської області № 25 по відбуттю покарання;

засуджений за:

- ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

В силу приписів ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше неодноразово вчиняла злочини, передбачені ст. 185, ст. 186 КК України, судимість за які не знята та не погашена, в перших числах лютого 2018 року у обідній час, більш точної дати та часу встановити як в ході досудового розслідування, так і в суді не виявилось можливим, проходячи повз домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_2 є,- належного ОСОБА_9 , вирішив вчинити крадіжку. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з цього домоволодіння, він, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливого мотиву та з метою наживи, того ж дня близько 23год. 00хв. прийшов до нього й, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на території подвір`я власника та сторонніх осіб, переліз через огорожу, пройшов по території домоволодіння до будинку та шляхом віджимання відчинив його вхідні двері. Після цього, через виниклий отвір проник всередину, упевнився у відсутності в ньому будь-яких осіб викрав звідти належне власнику майно, а саме: ударний дриль, марки «BOCH», модель «PSB 450 RE», вартістю 725грн.; плоскогубці, в кількості 3шт.; викрутки, в кількості 5шт.; кусачки, в кількості 1шт., дріт електричний, марки «ЮЖКАБЕЛЬ», довжиною 60м.; швабру з віджиманням жовто-сірого кольору; щітку для миття скла та чищення льоду на автомобілі, вартість яких досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим. Заволодівши викраденим, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 725грн. 00коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ст. 185, ст. 186 КК України, судимість за які не знята та не погашена, в двадцятих числах червня 2018 року приблизно о 18год. 00хв., більш точної дати та часу встановити як в ході досудового розслідування, так і в суді не виявилось можливим, проходячи повз домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_3 ,- належного ОСОБА_10 , вирішив вчинити крадіжку. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з цього домоволодіння, він, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливого мотиву та з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на території подвір`я власника та сторонніх осіб, переліз через огорожу, пройшов по території домоволодіння до гаражу, зірвав із вхідних дверей навісний замок. проник всередину, упевнився у відсутності в ньому будь-яких осіб, й викрав звідти належне власнику майно, а саме: дриль електричний, марки «Einhell GLOBAL FMR-G 300» вартістю 800грн.; набір автомобільних ключів на 40 предметів, марки «Forke», вартістю 250грн; настільний шліфувальний станок зі шліфувальними колами, марки «STANLEY STGS», вартістю 500грн; металеву кувалду з дерев`яною рукояткою, вартістю 80грн.; свердлильний станок, вартістю 750грн. як металобрухт, вартістю 5грн. за 1кг.,- а всього майна на суму 2380грн. Заволодівши викраденим, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на зазначену вище загальну суму.
Також, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчиняла злочини, передбачені ст. 185, ст. 186 КК України, судимість за які не знята та не погашена, 06.07.2018 року о 18год. 20хв. прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресом: АДРЕСА_4 ,- належного ОСОБА_11 , й проходячи повз торгівельних рядів, вирішив вчинити крадіжку. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з цього магазину, він, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливого мотиву та з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до торгівельного прилавку та шляхом вільного доступу викрав з нього скляну банку з сублімованою розчинною кавою «Бразилія» (аналог «Якобз монарх»), вищого ґатунку, загальною вагою 1 кілограм, вартістю 285,00грн. Заволодівши викраденим, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на зазначену вище суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений не оскаржуючи встановленні фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, просить зменшити строк призначеного покарання та просить прийняти до уваги, що він щиросердно визнав свою провину, а також те що цивільний позов не був поданий, оскільки моральних та матеріальних вимог зі сторони потерпілих немає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, оскільки вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з вироку суду (т.1 а.с.205-207), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.
Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.
Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно й об`єктивно дослідив обставини події, усім доказам, що є в кримінальному провадженні і були досліджені в судовому засіданні, дав належну оцінку, дійшовши правильного висновку щодо повної доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинах.
Його дії суд правильно кваліфікував за ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції достатньою мірою врахував характер, ступінь суспільної небезпеки злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.
Так, судом ураховано, що ОСОБА_8 є громадянином України, вчинив нетяжкий та тяжкі злочини, судом встановлено, що ОСОБА_8 на момент вчинення ним інкримінованих йому злочинних діянь раніше неодноразово судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, на диспансерному обліку в комунальному закладі охорони здоров`я «Нововодолазька центральна районна лікарня» у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, проходив строкову військову службу в Збройних силах у період часу з 20.06.1988 року по 21.04.1989 року, та з 28.02.1991 року знятий з військового обліку як засуджений судом військового трибуналу, на обліку Нововодолазького районного відділу з питань пробації не перебуває, у вчиненому щиро розкаявся.
З досудової доповіді, складеної представником персоналу органу пробації Нововодолазького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області провідним інспектором ОСОБА_12 , вбачається, що орган пробації, беручи до уваги інформацію з першого розділу методики оцінки ризику вчинення повторно кримінального правопорушення та матеріали, що характеризують особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високий рівень впливу правопорушень на протиправну поведінку з урахуванням історії правопорушень, вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (а.с.35 37).
Суд, визнав обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 - щире каяття.
Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, враховуючи наведені дані про особу обвинуваченого та конкретні обставини справи.

Стосовно доводів обвинуваченого ОСОБА_8 про занадто суворе покарання, яке йому призначено судом першої інстанції, на думку колегії суддів слід зазначити наступне.

Санкція статті за якою засуджено ОСОБА_8 (ч. 2 ст. 185 КК України) передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк; санкція статті ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, тож суд першої інстанції призначив середнє за розміром покарання, що передбачене санкціями вказаних норм.
Як свідчать матеріали кримінального провадження, суд першої інстанції при призначені покарання дотримався вимог ст. 50 КК України, згідно якої метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, наявність негативної кримінальної тенденції, колегія суддів дійшла висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_8 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання або застосування положень ст. 75 КК України не має.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін, оскільки ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.06.2019 стосовно ОСОБА_8 ,- залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді