Справа № 682/1098/21
Провадження № 1-кп/682/108/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миньківці Славутського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні маючого двох неповнолітніх дітей та двох осіб похилого віку, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 263 КК України,-
встановив:
02 травня 2021 року, близько 20:15 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я будинку за місцем свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочав словесну суперечку з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в подальшому переросла у бійку. Під час зазначеного конфлікту ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання відповідних наслідків, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока, один удар кулаком правої руки, на якому знаходився одягнений кастет, в ділянку лівого вуха та за допомогою зубів вкусив за перший палець лівої кисті, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забою з осадженням лівої внутрішньої раковини та завушної ділянки зліва, осадження першого пальця лівої кисті, які згідно з висновком судовомедичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того ОСОБА_4 , 02 травня 2021 року, близько 20:15 год., перебуваючи на території подвір`я будинку за місцем проживання, що розташований по АДРЕСА_1 зберігав при собі, одягнувши на кулак правої руки, металевий кастет, який є неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленим саморобним способом, який ОСОБА_4 з невстановленого досудовим розслідуванням часу носив без передбаченого законом дозволу, а саме Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998. Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в носінні кастету без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав. Винуватість у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України заперечив.

Зокрема вказав, що того дня, потерпілий велосипедом пхнувши хвіртку, та висловлюючись нецензурно до нього намагався зайти у двір штовхаючи його. Це його обурило після чого він взяв на стовпчику кастет вдарив ним потерпілого, і одразу положив його у кишеню куртки. Пальця потерпілого дійсно кусав, оскільки останній сам засунув його у рот. Кастет знайшов у себе на подвір`ї раніше, поставив його на стовпчик де він тривалий час лежав, а тому не визнає себе винним у його носінні.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив, що 02.05.2021 року відпочивали у лісі з ОСОБА_7 з дітьми та ОСОБА_8 з дітьми. Після відпочинку, знаючи, що обвинувачений є агресивним і може спровокувати конфлікт, вирішив підвести ОСОБА_8 з дітьми додому. Приїхавши до подвір`я, зняв велосипед з підводи та мав намір зевести його на подвір`я, проте обвинувачений почав його не пускати та шарпати після чого наніс йому один удар з ліва та один удар з права. Під час того, як ОСОБА_8 забирала у обвинуваченого кастет, останній вкусив його за палець.
Свідок ОСОБА_8 , яка є дружиною обвинуваченого, у в судовому засіданні повідомила, що 02.05.2021 відпочивала з дітьми, потерпілим та ОСОБА_9 з дітьми на природі. Близько 20:00 год. на підводі приїхала додому. Потерпілий намагався завести велосипед у двір, проте обвинувачений не пускав його на подвір`я, що причинило конфлікт. Бачила, як обвинувачений наніс два удари потерпілому, зокрема, один удар у ліву частину голови кастетом, якого витягнув із кофти та надів на праву руку. Вона забрала у обвинуваченого кастета, який передала ОСОБА_7 .. Вказала, що ОСОБА_4 є агресивним, завжди мав до неї незрозумілі претензії, в минулому неодноразово бив її.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що того дня разом із дітьми, потерпілим та ОСОБА_8 з її дітьми відпочивали у лісі. У вечірній час на підводі приїхали додому до ОСОБА_8 . Потерпілий ОСОБА_6 зняв велосипед та намагався завести його на подвір`я, проте, обвинувачений у двір його не пусках. З цього почався словесний конфлікт, який переріс у бійку. Бачила, як обвинувачений наніс удари потерпілому у ліву частину обличчя та вкусив йому пальця. ОСОБА_8 почала розбороняти обвинуваченого та потерпілого та зняла із руки обвинуваченого кастет, який передала їй. Про те, що у обвинуваченого був кастет їй не було відомо. Зі слів свідка ОСОБА_8 знає, що її чоловік неодноразово її бив.
Свідок ОСОБА_10 , який є малолітнім сином обвинуваченого, у суді повідомив, що того дня відпочивали у лісі. У вечірній час повернулися додому після відпочинку. Він попросив потерпілого, щоб той підвіз їх додому, оскільки знав, що батько може бити маму. Зайшовши у двір бачив, як потерпілий намагався завести велосипед у двір, проте обвинувачений його не пускав, після чого почалася бійка, під час якої його батько наносив удари по голові потерпілому. Про те, що удари наносилися кастетом йому стало відомо зі слів матері, яка кастет забрала та передала ОСОБА_7 . Про те, що батько мав кастет йому відомо, оскільки останній раніше показував його, та казав що це для самозахисту. Крім того бачив, як батько вкусив потерпілого за палець.
Крім часткового визнання вини обвинуваченим, узгоджених показів потерпілого та свідка, вина обвинуваченого у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження та в носінні кастету без передбаченого законом дозволу підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.05.2021, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомив, що 02.05.2021 близько 20:15 на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження за допомогою предмета, схожого на кастет..
Висновком експерта №100 відповідно до якого, в ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою з осадженням лівої вушної раковини та завушної ділянки зліва, осадження першого пальця лівої кисті. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів. Тілесні ушкодження в ділянці лівої вушної раковини мають властивості локального ударного прикладання. Осаднення ділянки першого пальця лівої кисті має властивості механізму виникнення від здавлювання протиставленими травмуючими поверхнями, могли виникнути внаслідок укусу зубами. Властивості давності виникнення вказаних тілесних ушкоджень можуть відповідати часу події вказаної в постанові 02.05.2021. Відповідно до вимог п. 2.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості. Властивості та локалізація виявлених в ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не відповідають механізму виникнення внаслідок падіння з висоти власного зросту на землю.
Протоколом огляду та добровільної видачі від 03.05.2021, відповідно до якого, ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції металевий предмет схожий на кастет кустарного виробництва. Як пояснив ОСОБА_6 вказаний предмет, який ззовні схожий на кастет носив при собі ОСОБА_4 та за допомогою даного предмету 02.05.2021 близько 20:15 наніс для нього тілесні ушкодження. В ході бійки даний предмет був відібраний у ОСОБА_4 для передачі працівником поліції.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/123-21/3366-ХЗ від 13.05.2021 наданий на експертизу предмет, схожий на кастет є холодною зброєю. Наданий предмет є не клинковою зброєю ударно-дробильної дії, а саме, кастетом, виготовленим саморобним способом.
Щодо твердження захисника обвинуваченого про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки факт носіння кастету не доведено, слід зазначити наступне.
Частина 2 ст. 263 КК України передбачає відповідальність за носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до п. 11 постанови пленуму ВСУ №3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо). Обвинувачений у своїх показах підтвердив факт переміщення кастету із стовпчика у дворі з метою його застосування та нанесення ушкоджень потерпілому, а тому доводи захисника суд визнає безпідставними.
Враховуючи наведене вище, оцінивши зібрані докази у сукупності з точки зору достатності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого повністю охоплюються диспозицією ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 263 КК України та вірно кваліфіковані органами досудового розслідування.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України, не встановлено.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України також не встановлено.
При визначенні міри покарання суд враховує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою пенсійного віку, на обліку у лікарів нарколога, психіатора та невропатолога не перебуває та раніше не перебував, характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей та двох осіб похилого віку, вину визнає частково.
При призначенні покарання суд також враховує висновок Славутського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, відповідно до якого, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.
З врахуванням всіх встановлених обставин вчинення ОСОБА_11 злочину, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.125 КПК України у виді штрафу, за ч. 2 ст. 263 КК України у виді арешту. Остаточне покарання слід призначити з врахуванням вимог ст. 70 КК України.
Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Судові витрати у справі, які складають 1029,72 грн, що підтверджується довідкою від 13.05.2021 №СЕ-19/123-21/3366ХЗ виданою Хмельницьким НДЕКЦ, слід стягнути з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Відсутні підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в силу.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, ст. 70, ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 263 КК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання в межах санкції статті у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.2 ст.263 КК України і призначити покарання в межах санкції статті у вигляді 4 місяці арешту.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді 4 місяці арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з часу звернення вироку до виконання..

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів Хмельницького НДЕКЦ МВС України в сумі 1029 грн. 72 коп.
Речовий доказ: кастет - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1