Провадження №1-кп/369/653/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодружений, працює помічником муляра у ТОВ «Екобуд», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нагірне Ренійського району Одеської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Городище Біловодського району Луганської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий,
у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури подані клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в судовому засіданні прокурором оголошені та підтримані. Вказані клопотання обґрунтовані тим, що наявні ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме: існує необхідність запобігти спробам обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, а також зважаючи на відсутність у обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які неодружені, міцних соціальних зв`язків.
Станом на 16.02.2021 головуючий суддя ОСОБА_10 перебуває на лікарняному, тому на підставі п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України суддя ОСОБА_1 розглядає дані клопотання прокурора одноособово.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заперечили щодо задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості та зазначили, що їх підзахисні вже тривалий час перебувають під вартою та не мають наміру будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак ризики, на які посилається прокурор у своїх клопотаннях, не існують. Виключно загроза покарання не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Адвокати вказують на те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні.
Захисники просили суд змінити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали позицію своїх захисників та зазначили, що будуть виконувати свої процесуальні обов`язки та з`являтися в судові засідання, не мають наміру впливати на свідків та потерпілих у справі.
Вислухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, вивчивши матеріали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у Кодексі передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ст. 131, 176, 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

В обґрунтування клопотань про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив про необхідність уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та з урахуванням ступеня тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний, обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак, вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.
Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що обвинувачені можуть:

- переховуватися від суду;
- впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень максимальне покарання за вчинення яких передбачено у виді довічного позбавлення волі. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення.
Оцінюючи можливість обвинувачених переховуватися від суду, суд вважає такі дії цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження, адже співставлення можливих негативних для обвинувачених наслідків у вигляді переховування із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.
Також досить вірогідним є заявлений ризик можливого незаконного впливу на свідків.
Ризик незаконного впливу об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
Отож ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які мали місце на час обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.

Приймаючи до уваги викладене, стадію судового провадження, а також те, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, і в обґрунтування продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинувачених покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вбачається доцільним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд відхиляє доводи захисників щодо відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цій конкретній справі на етапі підготовчого судового провадження не може бути достатнім та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування застави відносно обвинувачених, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, та приходить до переконання про можливість незастосування до обвинувачених альтернативного запобіжного заходу у виді застави у даному конкретному випадку на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 314-316, 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на 60 днів до 16.04.2021 включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на 60 днівдо 16.04.2021 включно.

В задоволенні клопотання захисників про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1