Справа № 171/1138/20
1-кп/171/47/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2021 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000230 від 03 квітня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайло-Заводське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійною (професійно-технічною) освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 125, ч.2 ст.121 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Михайло-Заводське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальну середню освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження №0000230 від 03 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Згідно з обвинувальним актом, 02.04.2020 року, приблизно о 20 год. 40 хв., ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , на ґрунті давніх неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , взявши із собою спортивні біти, прийшли до місця проживання останнього за адресою по АДРЕСА_1 .

В цей час на подвір`ї вказаного домоволодіння обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зустріли ОСОБА_5 , яка почала чинити опір останнім та намагалась не пустити їх в будинок. Після цього, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , з метою подолання опору останньої. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 наніс один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи праворуч ОСОБА_5 . Після цього остання, намагаючись покликати на допомогу чоловіка, який перебував у будинку, направилась до вхідних дверей, де при вході у будинок, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, спортивною бітою, яку утримував у своїх руках, наніс один удар в область голови ззаду ОСОБА_5 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 43 від 11.05.2020 року, потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку; забійна рана у тім`яно-потиличній області волосистої частини голови; забій та садна нижньої щелепи праворуч. Всі виявлені тілесні ушкодження в області голови виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею; за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, за ознакою як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як 3 тижні/21 добу, оцінюються у сукупності і розділенню по ступеню тяжкості не підлягають.

Подолавши із застосуванням фізичної сили опір ОСОБА_5 , обвинувачені зайшли до вищевказаного будинку, де їх в приміщенні кухні зустрів потерпілий ОСОБА_4 .

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 спортивно бітою, яку утримував у своїх руках наніс один удар в область голови зліва потерпілого ОСОБА_4 , який внаслідок нанесеного удару впав на підлогу кімнати. Далі, продовжуючи свої злочинні дії, діючи з єдиним умислом, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нанесли спортивними бітами, які утримували у своїх руках, не менше п`яти ударів по голові, не менше трьох ударів по шиї, не менше п`яти ударів по спині, один удар в область грудної клітини, два удари по нижнім кінцівкам потерпілого ОСОБА_4 , який в цей час продовжував лежати на підлозі кімнати.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 42 від 12.05.2020 року, потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкрита черепно-мозкова травма: лівобічна епідуральна гематома; субарахноїдальний крововилив; забій головного мозку ІІ ступеня; перелом лівих тім`яної та скроневої кісток; двобічні параорбітальні гематоми; забійна рана у лобній області ліворуч; синець у завушній області ліворуч з розповсюдженням на шию; синці та забої тулуба, кінцівок.

Тілесні ушкодження у вигляді синців та забоїв тулуба та кінцівок виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об таки (такі); за своїм характером, як у сукупності так і кожне окремо, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, за ознакою, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я тривалістю не більше шести днів. Тілесні ушкодження, що входять до комплексу відкритої черепно-мозкової травми (сукупність тілесних ушкоджень на голові) виникли від неодноразових ударних дій тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяли в область голови зі значною силою; за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, за ознакою як такі, що небезпечні для життя, оцінюються у сукупності і розділенню по ступеню тяжкості кожне окремо не підлягають.

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_9 заявлено клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи у даному кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що у даній справі експертом Апостолівського міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертиз» ДОР» ОСОБА_10 були проведені судово-медичні експертизи № 42 від 25.04.2020 року та № 42/45-додаткова від 28.04.2020 року правильність та обґрунтованість яких у нього викликають сумніви.
Захисник зазначає, що в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 , пояснивши, що не досліджував диск СКТ голови та головного мозку потерпілого, які судини та чим були ушкоджені йому не відомо, визначити біомеханізм травми не зміг, надав пояснення про те, що ушкодження головного мозку в правій лобній ділянці начебто виникли від удару в ліву лобну ділянку або в ділянку правої орбітальної дільниці, що суперечить показам потерпілого в судовому засіданні та під час слідчого експерименту, оскільки потерпілий ніколи не вказував про нанесення йому ударів в праву лобну ділянку голови. Вважає, що експерт не зміг пояснити за якими медичними даними він прийшов до висновку про наявність у потерпілого забою головного мозку ІІ ступеню, а також експерт не зміг відповісти який саме перелом кісток черепа був у потерпілого вдавлений чи лінійний, за механізмом утворення вигинання кісток черепа назовні чи згинання всередину черепної порожнини. При цьому експерт не виключив можливість утворення тілесних ушкоджень, які входять до комплексу ЧМТ від нанесення одного удару в лобну ділянку зліва предметом з обмеженою контактуючою поверхнею.

Крім того, захисник вважає, що експерт не зміг надати відповіді на питання, що стосуються використаної ним методики та теоретичних розробок при проведенні експертизи та методичних рекомендацій при судово-медичній оцінці ступеня тяжкості струсу і забою головного мозку у потерпілого, а також щодо клінічної симптоматики, наявної у потерпілого, котра надала підстави для віднесення субарахноїдального крововиливу до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Захисник вважає, що висновок експерта щодо неможливості розділення тілесних ушкоджень в ділянці голови за тяжкістю, не відповідає обґрунтуванню за вказаною ним підставою відповідно до п.2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 р. № 6 (далі-Правила).

Зазначає, що згідно висновку СМЕ №42 від 25.04.2020 року у потерпілого була виявлена лівобічна епідуральна гематома, субарахноідальний крововилив, забій головного мозку ІІ ступеню, перелом лівих тім`яної та скроневої кісток, двобічні параорбітальні гематоми, забійна рана у лобній області ліворуч, синець у завушній області ліворуч з розповсюдженням на шию, які експертом віднесені до комплексу ЧМТ і мають ступінь тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, оцінені за сукупністю і розділенню за ступеню тяжкості кожне окремо не підлягають (підстава п. 2.1.3 б, в, г Правил). Всі ушкодження виникли від дії твердих трасуючих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключена вірогідність спричинення тілесних ушкоджень при обставинах, на які вказали потерпілі при проведенні слідчого експерименту, а саме: внаслідок нанесення не менше 5 ударів дерев`яною бітою з лівої сторони голови, задньої сторони голови та по вуху, 1 удару в області лобної кістки зліва, не менше 3-х ударів по шиї ззаду.

Разом з тим, захисник зазначає, що у потерпілого не було виявлено ушкоджень мозкових оболонок та речовини головного мозку в ділянках розташування рубця у лобній ділянці зліва та синця у завушній області зліва з розповсюдженням на шию.

Вказує, що згідно протокольної частини висновків у потерпілого при проведенні СКТ обстеження були виявлені пневмоцефалія в правій лобній ділянці та контузійний очаг, розміром 9х7 мм, які не відображені у висновках експерта та їх ступінь тяжкості і механізм утворення не визначені.

Захисник вважає, що вищенаведений висновок експерта не відповідає вимогами чинного законодавства щодо його змісту та є недопустимим доказом з огляду на наступне.

Так, про проведену експертизу обвинуваченого та його захисника, повідомили вже після закінчення досудового розслідування, що вважає порушенням права на захист та підставою стверджувати про визнання висновку експерта недопустимим доказом. Зазначає, що сторона захисту на стадії досудового розслідування не мала можливості заявити клопотання про проведення повторної експертизи.

Також вказує в порушення вимог п.2 ч. 1 ст.102 КПК України у висновках експерта не зазначений час проведення експертизи, а тільки дата.

Захисник звертає увагу, що картку стаціонарного хворого, рентгенівські знімки та диск СКТ експерту надав потерпілий особисто, що є порушенням норм ст.69 КПК України.

Вказує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні оригінали чи копії картки стаціонарного чи амбулаторного хворого ОСОБА_4 , медичні документи, рентгенівські знімки та диск СКТ не визнані речовими доказами та не долучені до матеріалів справи.

Вважає, що судово-медичний експерт самостійно зібрав матеріали для проведення експертизи та самостійно залучив для проведення експертизи потерпілого.

Захисник зазначає, що згідно з даними спеціальної медичної літератури, віднесення таких зовнішніх ушкоджень до комплексу черепно-мозкової травми можливе лише після аналізу їх локалізації, взаєморозташування, характеру, морфологічних особливостей та відповідності їх внутрішнім ушкодженням. Тобто остання умова є обов`язковою для віднесення тілесного ушкодження в ділянці голови до комплексу ЧМТ, а отже і до тяжких тілесних ушкоджень.

В зв`язку з вищенаведеним у захисника виникли сумніви щодо достатньої обґрунтованості проведених у справі судово-медичних експертиз, зокрема, щодо віднесення всіх наявних в ділянці голови потерпілого тілесних ушкоджень до комплексу відкритої ЧМТ та визначення цих тілесних ушкоджень як тяжких.

Захисник вважає, що експерт повинен був встановити внаслідок яких саме ушкоджуючих факторів утворилися тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_4 .

Згідно висновку СМЕ №42 від 25.04.2020 року у потерпілого була виявлена епідуральна гематома зліва, перелом основи та склепіння черепа зліва. Вказана гематома викликала стискання головного мозку в тім`яній, скроневій та потиличної ділянок.

Вказує, що такий перелом двох кісток основи та склепіння черепа у потерпілого виявлений над лівим вушним проходом. Також, у потерпілого виявлений рубець у лобній ділянці зліва та синець у завушній області зліва з розповсюдженням на шию. Проте, ушкоджень мозкових оболонок та речовини головного мозку в цих ділянках у потерпілого виявлено не було.

Таким чином, вважає, що наявність зовнішніх ушкоджень в лобній ділянці зліва та синець у завушній області зліва з розповсюдженням на шию не можна вважати ознаками черепно-мозкової травми. На думку захисника, вони можуть бути пов`язані з черепно-мозковою травмою лише в тому випадку, якщо об`єднані спільним механізмом утворення та наявністю пошкоджень внутрішніх структур, які цим зовнішнім ушкодженням відповідають. Проте, вважає, що ушкодження в лобній ділянці зліва та синець у завушній області зліва з розповсюдженням на шию не пов`язані з ЧМТ, оскільки цей механізм різний та відсутні ушкодження внутрішніх структур головного мозку, які б виникли внаслідок прикладення травмуючої сили в ці ділянки голови.

Отже, захисник вважає, що ушкодження в лобній ділянці зліва та синець у завушній області зліва з розповсюдженням на шию не є складовими частинами ЧМТ, оскільки не призвели до пошкодження внутрішніх структур головного мозку. Віднесення цих зовнішніх ушкоджень до комплексу черепно-мозкової травми можливе лише після аналізу їх локалізації, взаєморозташування, характеру, морфологічних особливостей та відповідності їх внутрішнім ушкодженням, а остання умова є обов`язковою для віднесення тілесного ушкодження в ділянці голови до комплексу ЧМТ.

Захисник зазначає, що у перелік задач, які має вирішити експерт у процесі проведення експертизи у випадку черепно-мозкової травми, входить встановлення виду черепно-мозкової травми за характером ушкодження мозку; біомеханізм її виникнення, який являє собою процес взаємодії голови та травмуючого фактору.

Крім того, захисник звертає увагу, що серед питань, які вирішує в процесі проведення експертизи судово-медичний експерт, є питання наявності тілесних ушкоджень, їх оцінка за ступенем тяжкості та встановлення (якщо це можливо), за характером і морфологічними особливостями, механізму утворення кожного тілесного ушкодження, у тому числі, з якою анатомічною ділянкою відбулася контактна взаємодія (без визначення її розміру), напрямок дії травмуючого предмета, які внутрішні органи були ушкоджені в результаті травматичної дії тощо.

Захисник вважає, що у висновку СМЕ №42 від 25.04.2020 року не зазначено, які саме внутрішні органи (в даному випадку структури головного мозку) були ушкоджені в результаті кожної травмуючої дії, отже практично не було дано відповіді на питання про механізм утворення тілесних ушкоджень, а тільки констатовано факт нанесення ударів в голову.

Виходячи з наявності тілесних ушкоджень в області голови, на думку захисника, експерт повинен був визначити точний вид травми і біомеханізм її утворення. Крім того, вважає, що в даному випадку необхідно також встановити, яке тілесне ушкодження виникло від кожного з ударів окремо. Так само необхідно встановити, яке з тілесних ушкоджень узяте окремо могло виникнути при падінні з висоти власного зросту, оскільки за показами свідків та самого потерпілого, останній після нанесеного удару в ділянку голови впав на підлогу.

Захисник вважає, що не зважаючи на те, що ознаки травмуючого предмета не відобразилися на тілі потерпілого, експерт безпідставно зробив висновок про те, що окрім стиснутої в кулак руки чи взутої ноги, тілесні ушкодження могли бути нанесені будь-якою контактуючою поверхнею бейсбольної бити.

Посилаючись на норми чинних нормативно-правових актів, захисник вважає висновки первинної експертизи необґрунтованими та вважає, що у справі слід призначити повторну комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої просить доручити експертам «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз» ДОР».
В клопотанні зазначений перелік питань, які захисник вважає за необхідне поставити на вирішення експертів.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника.
Прокурор не заперечив щодо призначення у даній справі експертизи за клопотанням захисника. Заявив клопотання про витребування з комунального закладу «КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» до суду для направлення експертам медичної карти (історію хвороби) стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Представник потерпілої ОСОБА_6 заперечив щодо заявленого захисником клопотання про призначення судово-медичної експертизи, про що подав до суду письмове заперечення. Зазначив, що допитаний в судовому засіданні експерт в повній мірі пояснив висновки наданої ним експертизи та відповів на запитання сторони захисту. Вказав, що експерт під час проведення експертизи не виходив за межі поставлених питань, а ті питання, які зазначає сторона захисту у клопотанні та під час допиту експерта не були поставлені слідчим у постанові про призначення СМЕ. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду зазначив про помилковість доводів захисника щодо порушення норм кримінального процесуального законодавства у зв`язку з відсутністю у матеріалах кримінального провадження медичних документів на підставі яких здійснено висновок експерта. Вважає, що позиція сторони захисту щодо необхідності визнання медичної документації речовим доказом по даній справі є помилковою з огляду на положення ст.ст.84, 99 КПК України. Вказане клопотання, на думку представника потерпілої, вказує на зловживання процесуальними правами з боку сторони захисту. Вважає також помилковим твердження захисника щодо призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, оскільки комісійна експертиза по даній справі не проводилася.
Представник потерпілої просить відмовити в задоволенні клопотання, заявленого захисником.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку представника потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_5 підтримала думку свого представника.
Будучи допитаним під час судового розгляду судово-медичний експерт Апостолівського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертиз» ДОР» ОСОБА_10 надав відповіді на запитання захисника що стосуються проведених ним у даному кримінальному провадженні судово-медичних експертиз, зокрема, щодо наявності в експерта спеціальних знань та кваліфікації з досліджуваних питань, дотичних до предмета його експертизи; використаних методик та теоретичних розробок; достатності відомостей, на підставі яких готувався висновок; наукового обґрунтування та методів, за допомогою яких експерт дійшов висновку; застосовності та правильності застосування принципів та методів до фактів кримінального провадження; інші запитання, що стосуються достовірності висновку.

Відповідаючи на питання захисника, щодо наявності в експертній установі обладнання, яке б дозволило експерту дослідити диск СКТ головного мозку, зазначив, що такого обладнання в установі немає, вказаний СКТ диск ним не досліджувався, експерт обмежився лише його описом в медичній документації. Крім того, експерт пояснив, що дослідження вказаного диску може здійснювати спеціаліст в галузі рентгенології та променевої діагностики, що є прерогативою вказаного вузького спеціаліста. В разі виникнення сумнівів у достовірності опису диску в медичній документації таке дослідження здійснюють спеціалісти «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз» ДОР» та надають висновок щодо вказаного питання. Проте, в наданих йому медичних документах було достатньо інформації для надання ним відповідей, які поставив слідчий у постанові.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що згідно постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи експерту на дослідження надавалися: медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_4 , диск з СКТ, при необхідності матеріали кримінального провадження.
Разом з тим, допитаний в ході судового слідства експерт на окремі питання захисника, зокрема, щодо механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого при інших обставинах, ймовірності виникнення окремих тілесних ушкоджень при певних вказаних захисником обставинах, терміну виникнення окремих тілесних ушкоджень у потерпілого, вказав про малоймовірність вказаних захисником припущень, проте не виключив їх в категоричній формі.

Суд, вивчивши клопотання захисника, заслухавши думку обвинувачених, прокурора, потерпілих, представника потерпілої ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання про призначення судово-медичної експертизи підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч. 3 ст.93 КПК України передбачено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

У рішеннях у справах «Monnell and Morris v. the United Kingdom» (заява № 9562/81; 9818/82) та «Brandstetter v. Austria» (заяви № № 11170/84; 12876/87; 13468/87) ЄСПЛ дійшов висновку, що питання про те, чи було розгляд судової справи конкретної людини «справедливим», розглядається стосовно всього судового процесу.
Зміст принципу змагальності сторін полягає у наділенні кожної зі сторін кримінального провадження рівними правами на збирання, подання до суду зібраних доказів та ознайомлення з ними.
Відповідно до ч.2 ст.84 КПК України висновок експерта є процесуальним джерелом доказів.

Згідно ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно п.1 ч.1 ст.244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок.

Відповідно до п.1.2.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що згідно з процесуальним законодавством України, експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

За положенням п.3 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року, комісійні експертизи у відділі проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи, а також з метою встановлення терміну зачаття, здатності до запліднення, проценту втрати професійної працездатності (див.додаток) і правильності надання медичної допомоги у випадках притягнення до кримінальної відповідальності медичних працівників за «професійні правопорушення».
Відповідно до п.12 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року №8 комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів фахівців у одній галузі знань.

Комплексна експертиза призначається у випадках, коли необхідно провести дослідження за участю декількох експертів, які є фахівцями у різних галузях знань.

Комісія експертів може бути створена судом чи за його рішенням керівником судово-експертної установи.

Суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для проведення комісійної судово-медичної експертизи, як вказує сторона захисту з огляду на наступне.
У процесі розгляду кримінального провадження, у сторони захисту виникли сумніви щодо повноти та об`єктивності здобутих та наданих на досудовому слідстві висновків судово-медичної експертизи.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 надав відповіді на поставлені захисником питання.
Проте, більшість питань, поставлених у клопотанні захисника про призначення комісійної експертизи не були предметом дослідження під час проведення попередньої експертизи з причин вказаних захисником, і тому сторона захисту користуючись своїм правом заявила клопотання щодо їх вирішення.
Разом з тим, допитаний в судовому засіданні експерт, що здійснював експертизу на досудовому розслідуванні, пояснив, що в експертній установі обладнання, яке б дозволило йому дослідити диск СКТ головного мозку відсутнє, вказаний СКТ диск ним не досліджувався, експерт обмежився лише його описом в медичній документації. Зазначив, що дослідження вказаного диску може здійснювати спеціаліст в галузі рентгенології та променевої діагностики, що є прерогативою вказаного вузького спеціаліста. В разі виникнення сумнівів у достовірності опису диску в медичній документації таке дослідження здійснюють спеціалісти «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз» ДОР» та надають висновок щодо вказаного питання.

Отже, з метою повноти і всебічності дослідження всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема, для достовірного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому ОСОБА_4 , механізму утворення у потерпілого тілесних ушкоджень, суд вважає за необхідне призначити комплексну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз» ДОР», із залученням: судово-медичного експерта криміналіста, лікаря фахівця травматолога, лікаря фахівця в галузі рентгенології та променевої діагностики.

Як роз`яснено в розділі IV Узагальнення судової практики про застосування судами кримінально-процесуального законодавства при призначенні судових експертиз і використання їх висновків у кримінальному судочинстві, проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слід мати на увазі, що експертний висновок не може ґрунтуватися на припущеннях або ж вихідних даних, об`єктах дослідження, отриманих усупереч процесуальному порядку. Порушення цих вимог закону, позбавляє висновок експерта юридичної сили, тому він не може бути використаний як доказ у справі.

З матеріалів справи встановлено, що згідно постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи експерту на дослідження надавалися: медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_4 , диск з СКТ, при необхідності матеріали кримінального провадження. За ухвалою слідчого судді від 22.04.2020 року було надано тимчасовий доступ до медичної карти (історії хвороби) стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в приміщенні КЗ «КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР».
Таким чином, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, витребувати з КЗ «КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» до суду для направлення експертам медичну карту (історію хвороби) стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно ч.3 ст.332 КПК України до ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.

Захисником обвинувачених було надано список питань, які необхідно поставити на вирішенні експертів, у випадку призначення комісійної судово-медичної експертизи, питання захисника враховуються судом.

Запропоновані захисником питання, суд вважає за необхідне поставити із певним коригуванням, враховуючи положення ст. 91 КПК України.

Так, у пункті 2.1.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., наведені ознаки тяжкого тілесного ушкодження: а) небезпека для життя; б) втрата будь-якого органа або втрата органом його функцій; в) душевна хвороба; г) розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину; д) переривання вагітності; е) невиправне знівечення обличчя.

Згідно пункту 4.9 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., при експертизі тілесних ушкоджень у висновках експерта (акті) повинні бути відображені: характер ушкоджень з медичної точки зору (садно, синець, рана, перелом кістки тощо), їх локалізація і властивості; вид знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені ушкодження; механізм виникнення ушкоджень; давність (термін) спричинення ушкоджень; ступінь тяжкості тілесних ушкоджень із зазначенням кваліфікаційної ознаки - небезпека для життя, розлад здоров`я, стійка втрата загальної працездатності тощо.

Згідно ч.4 ст.332 КПК України після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.

Оскільки продовження розгляду справи є неможливим у зв`язку з надісланням експертам матеріалів кримінального провадження у справі слід оголосити перерву до отримання висновку експертів.
Керуючисьст.ст.22,84,91,93,242,244,332 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_9 про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000230 від 03 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - задовольнити частково.
Призначити у кримінальному провадженні №0000230 від 03 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України комплексну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради (49005, м.Дніпро, площа Соборна, 14), із залученням: судово-медичного експерта криміналіста, лікаря фахівця травматолога, лікаря фахівця в галузі рентгенології та променевої діагностики.

На вирішення комплексної судово-медичної експертизи поставити наступні питання:
Чи є у наявності у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження, їх кількість, характер, локалізація та механізм утворення?

Яка ступінь тяжкості виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень?

Якими предметами могли бути заподіяні виявлені у потерпілого тілесні ушкодження?

Яке було взаємне розташування потерпілого по відношенню до нападника в момент заподіяння тілесних ушкоджень?

Чи могли бути спричинені виявлені тілесні ушкодження 02.04.2020 року о 20.30 годин?

Чи можливе заподіяння виявлених у потерпілого ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за механізмом, на який він вказав під час проведення слідчого експерименту від 25 квітня 2020 року?

Чи могло тілесне ушкодження синець в лівій завушній ділянці голови з розповсюдженням на шию утворитися після 02.04.2020 року? Якщо так, то коли саме, внаслідок чого виникло зазначене тілесне ушкодження, чи входить воно в комплекс ЧМТ і який механізм його утворення?

До якого ступеню тяжкості можна віднести тілесне ушкодження - синець в завушній ділянці з переходом на шию?

Де конкретно розташоване місце прикладення травмуючої сили в місці вказаного синця, в завушну ділянку чи в ділянку шиї?

Чи міг синець в лівій завушній ділянці з переходом на шию виникнути внаслідок крововиливів під час або після проведення потерпілому хірургічної операції?

Які тілесні ушкодження могли виникнути у потерпілого при падінні з висоти власного зросту з послідуючим ударом об предмети, які мають обмежену або не обмежену контактуючі поверхні?

Які ділянки головного мозку потерпілого були ушкоджені від прикладення травмуючої сили предметом з обмеженою контактуючою поверхнею в лобну ділянку зліва (в місці розташування рубця) та у завушну область зліва (місце розташування синця)? В разі наявності таких ушкоджень головного мозку надати опис механізму утворення цих ушкоджень головного мозку.

Чи виникли ушкодження кісток черепа, головного мозку у потерпілого внаслідок прикладення травмуючої сили в ліву завушну ділянку та ділянку шиї ліворуч та які саме?

Чи повинні були виникнути у потерпілого ушкодження шкіри голови та підшкірних тканин в місті перелому кісток склепіння та основи черепа при нанесений удару предметом з обмеженою контактуючою поверхнею циліндричної форми (можливо дерев`яною битою) з силою достатньою для виникнення вказаних переломів?

Чи були у потерпілого тілесні ушкодження, які б давали підстави для висновку про неоднократне нанесення ударів предметом з обмеженою контактуючою поверхнею циліндричної форми (можливо дерев`яною битою) в ділянку голови потерпілого, де розташований перелом основи та склепіння черепу та лобній ділянці ліворуч?

Чи наявні у потерпілого ушкодження головного мозку та мозкових оболонок які б співпадали з розташованою у лобній ділянці ліворуч забійною раною? Якщо так, то які саме?

Чи містяться в медичній документації потерпілого відомості про пошкодження кожного покрову та м`яких тканин голови, які виникли не від оперативного втручання, а від дії травмуючого предмета, яким міг бути предмет з властивостями та характеристиками схожий на дерев`яну биту?

Чи є у потерпілого зовнішні ознаки нанесення йому удару предметом з обмеженою контактуючою поверхнею в праву лобну ділянку голови чи в праву орбітальну ділянку?

Яка кількість ударів в ділянку голови могла бути нанесена потерпілому?

Чи можна в категоричній формі виключити інший механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого?

В решті клопотання відмовити.
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта за ст. 384 КК України та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків експерта за ст.385 КК України.
Експертам надати матеріали кримінального провадження по обвинуваченню №0000230 від 03 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Клопотання прокурора задовольнити.
Витребувати з комунального закладу «КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» медичну карту (історію хвороби) стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У справі оголосити перерву до отримання висновку експертів.
Копію ухвали направити комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради (49005, м. Дніпро, площа Соборна, 14) - для виконання.
Копію ухвали направити комунальному закладу КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» (50056, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, майдан 30-річчя Перемоги, 2) для виконання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Повний текст ухвали складено 15.07.2021 року.

Суддя ОСОБА_1