Номер провадження: 11-сс/813/899/21
Номер справи місцевого суду: 947/3959/21 1-кс/947/6722/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28 травня 2021 року про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001193 від 13 жовтня 2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28 травня 2021 року, було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, строком до 16 червня 2021 року.

У якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 681 000 (шістсот вісімдесят одну тисячу) гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив частково скасувати ухвалу в частині визначення розміру застави та постановити нову, якою встановити ОСОБА_8 розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що слідчий суддя, визначаючи ОСОБА_8 розмір застави, не врахував його сімейний та майновий стан та невмотивовано застосував до підозрюваного непомірний для нього розмір застави.

Слідчий суддя не врахував, що на утриманні ОСОБА_8 перебуває четверо дітей та дружина.

Також захисник вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, прокурором та слідчим не доведені та не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку ОСОБА_8 .

Пред`явлення нової підозри не є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також поява нового потерпілого у справі не відноситься до ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник стверджує, що ОСОБА_8 завжди вчасно з`являвся на усі виклики слідчого, слідчого судді Київського районного суду та до Одеського апеляційного суду.

Крім того, ОСОБА_8 має посвідку на постійне місце проживання на території України, а його дружина та четверо дітей є громадянами України.

Також ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підробляв приватним візництвом громадян.

Захисник вважає необґрунтованим посилання слідчого судді на те, що ОСОБА_8 перебував у розшуку, оскільки останній був затриманий за місцем свого проживання.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
Захисник в судовому засідання апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовільнити її у повному обсязі.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши доповідь головуючого судді, захисника та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законим є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальний процесуальним законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався визначений у передбаченому законом порядку суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Положеннями ч.1 ст.194 КПК України регламентовано, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи те, що захисник в апеляційній скарзі не ставить під сумнів обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри (зміни раніше повідомленої підозри), а іншими учасниками кримінального провадження це питання не оскаржується, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність ризиків у цьому кримінальному провадженні та неврахування слідчим суддею вимог ст. 178 КПК України, апеляційний суд вважає такі посилання захисника неспроможними, з таких підстав.
Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Крім того, апеляційний суд враховує обставину того, що підозрюваний самостійно до органу досудового розслідування не з`явився, відомостей щодо активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення не надходило, підозрюваний є громадянином іншої держави, більш того, фактично ОСОБА_8 затримано на підставі ухвали слідчого судді, що у своїй сукупності свідчить про наявну можливість останнього, якою по суті і є ризик, переховуватись від органів досудового розслідування, слідчого судді та, у разі подальшого складання обвинувального акту, суду.
Таким чином, правильним є висновок слідчого судді про те, що у цьому випадку має місце ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Водночас, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді відносно того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні з огляду на те, що матеріалами кримінального провадження встановлено безпосередній зв`язок та особисте знайомство з потерпілими, зокрема, враховуючи обставини кримінального провадження, ОСОБА_8 обізнаний з анкетними відомостями таких.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно із ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, з метою виконання завдань кримінального процесуального закону, вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливості вчинення підозрюваним іншого злочину, з огляду на самі обставини інкримінуємого кримінального правопорушення, а саме корисливу спрямованість та кількість епізодів, на які посилається орган досудового розслідування та прокурор в кримінальному провадженні, а також враховуючі відомості про підозрюваного, який офіційного джерела прибутку не має, офіційно непрацевлаштований, відтак, є підстави стверджувати ризик вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення.
Разом з цим, твердження захисника про те, що при розгляді клопотання та в оскарженій ухвалі не було враховано положень ст.178 КПК України, є неспроможними та спростовуються змістом оскарженої ухвали, в якій слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, відсутність офіційного джерела прибутку, сімейний стан підозрюваного, громадянство іншої держави, відсутність судимостей.
Відтак, змістом оскарженої ухвали також спростовуються твердження захисника про те, що під час розгляду клопотання не було враховано можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріалами, які додані до вказаного клопотання, встановлено достатні підстави для застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою з визначенням розміру застави, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду посилання захисника про перебування на утриманні у підозрюваного чотирьох дітей та дружини, оскільки факт утримання зумовлює певну можливість забезпечення утриманців, разом з цим, відсутній працевлаштування та направленість інкримінуємого правопорушення дає підстави визнати такі доводи захисника неспроможними.

Крім того, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є незаконним та непомірним для підозрюваного ОСОБА_8 з огляду на таке.
Частиною 3 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
При цьому, положеннями ч.5 ст.182 КПК України регламентовано, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Апеляційним судом встановлено, що інкримінуємий підозрюваному ОСОБА_8 злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Таким чином, слідчим суддею виконано вимоги кримінального процесуального закону щодо правильного визначення меж розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_8 .
Крім того, апеляційний суд погоджується із мотивами слідчого судді щодо обрання саме верхньої межі такого розміру застави, зважаючи на обставини кримінального провадження, а саме, зокрема, корисливу складову.
За таких обставин та враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси обґрунтовано прийшов до переконання, що у даному випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який становить триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на цьому етапі кримінального провадження.
Матеріали справи не містять даних про обставини, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.
Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Таким чином, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про те, що апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого суді Київського районного суду м. Одеси, від 28 травня 2021 року - без змін.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28 травня 2021 року, якою змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 681 000 (шістсот вісімдесят одну тисячу) гривень залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4