Справа № 953/980/21
н/п 1-кс/953/2353/21
"19" березня 2021 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Радгоспу № 4 Ечміадзінського району Вірменія, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, на утримані малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.270 КК України, -
Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані дві двоповерхові будівлі, суміщені між собою, у тому числі шляхом з`єднання газо- та електрокомунікаціями, з надвірними будівлями.
Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08.07.2010 право власності на вищевказану будівлю, а саме на житловий будинок літ. «Д-2», загальною площею 351,5 кв.м., гараж літ. «Е», площею 41,3 кв.м., бесідкою літ «Ж», площею 14 кв.м. та басейн, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_6 . До вказаного будинку ОСОБА_6 без отримання спеціальних дозволів, передбачених законодавством та відповідної проектної документації, затвердженої у встановленому порядку, самовільно здійснено прибудову двоповерхової будівлі, а також незаконно проведено електро - та газопостачання шляхом під`єднання до комунікацій суміжного будинку по АДРЕСА_1 .
Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вказана самовільна будівля в установленому законом порядку в експлуатацію не введена, збудована з порушенням вимог п.п. 5, 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України та п.п. 1, 2, 20, 21 Розділу ІІ, п.п. 2.2 Розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 за № 1417, Закону України «Про пожежну безпеку», будучи фактично власником будівлі, не забезпечив приміщення будинку засобами протипожежного захисту у справному стані, системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей при пожежі.
Органом досудового розслідування маються підозри, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реалізуючи спільну домовленість на здійснення господарської діяльності із надання послуг по догляду та піклування за особами похилого віку та інвалідами, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи спільно та узгоджено між собою, із залученням сторонніх осіб, протягом з 2019 року по 21.01.2021 року організували та здійснювали діяльність щодо надання послуг по догляду за особами похилого віку та інвалідами, у пансіонаті «Золотий час», який знаходився у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . У той же період часу, організовуючи діяльність пансіонату «Золотий час», ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи спільно та узгоджено між собою, та за необхідністю із залученням сторонніх осіб, визначили організаційно-функціональну структуру пансіонату, чисельність його персоналу, встановивши підпорядкованість і повноваження кожного з працівників, забезпечивши фінансування його діяльності. Згідно з визначеною ними структурою, до складу керівництва і персоналу пансіонату увійшли особи без офіційного працевлаштування, але наділені адміністративно-господарськими функціями та обов`язками, які відповідають посадам керівників: адміністратора (завідувач пансіонату), покоївки, прачки, кухарки тощо.
Так, приблизно у 2020 році, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи спільно та узгоджено між собою, для виконання функцій адміністратора залучили ОСОБА_11 , який на запропоновані умови роботи без офіційного працевлаштування, але з одночасним наділенням його адміністративно-господарськими функціями та службовими обов`язками, погодився та приступив до фактичної роботи в пансіонаті «Золотий час». У той же час з 2019 року по 21.01.2021 включно, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які керували, контролювали та матеріально забезпечували діяльність пансіонату «Золотий час», та фактично найманими працівниками, у тому числі ОСОБА_11 у порушення ст. 55 Кодексу цивільного захисту України та п.п. 1, 2, 15, 16, 20 Розділу ІІ, п.п. 2.2 Розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 за № 1417, Закону України «Про пожежну безпеку», будучи керівниками та/або власниками пансіонату «Золотий час», як особами, які безпосередньо організували його діяльність, не визначили у встановленому законом порядку посадових осіб, які мали забезпечувати пожежну безпеку, не призначили офіційно та документально відповідальних осіб за пожежну безпеку будівель, споруд, приміщень тощо, а також утримання й експлуатацію засобів пожежного захисту, не забезпечили проведення з усіма працівниками при прийнятті на роботу інструктажів з питань пожежної безпеки, не забезпечили приміщення пансіонату засобами протипожежного захисту у справному стані, системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей при її настанні.
Слідчий зазначає, що незважаючи на те, що життя та здоров`я людей є найвищою соціальною цінністю, фактичні керівники пансіонату «Золотий час» ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також фактичний власник будівлі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи наявні порушення вимог законодавства щодо пожежної безпеки на об`єкті, що може створити загрозу життю та здоров`ю вразливій категорії громадян (особи похилого віку), не вжили заходів щодо дотримання пожежної безпеки, які могли та повинні були вжити, не припинили фактичну експлуатацію будівлі в якій знаходився пансіонат по догляду та піклуванню за особами похилого віку в приміщенні пансіонату «Золотий час».
Крім того, слідчий вказує, що внаслідок допущених власником будівлі ОСОБА_6 порушень п. 7 ч. 2 ст. 21, ч. 2, 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, пунктів 2, 4 розділу 1, п.п. 1, 4, 20 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 № 1417, у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , під час будівництва двоповерхового комплексу споруд та комунікацій за адресою: АДРЕСА_1 не забезпечив його пожежною безпекою, у зв`язку з чим виникла пожежа, причина якої згідно з актом про пожежу від 22.01.2021 пов`язана з дією джерела запалювання електричної природи, розпочалась в приміщенні на 2 поверсі в частині холу, де розташовані ліжка, та яка не була своєчасно погашена відповідними засобами гасіння через їх відсутність в місці її виникнення, відбулось швидке неконтрольоване розповсюдження вогню, присутні у приміщені особи не були своєчасно сповіщені про виникнення пожежі засобами системи оповіщення про пожежу через їх відсутність, що призвело до загибелі (настання смерті) 15 (п`ятнадцяти осіб) осіб, а саме: ОСОБА_12 , 1941 р.н., ОСОБА_13 , 1937 р.н., ОСОБА_14 , 1938 р.н., ОСОБА_15 , 1950 р.н., ОСОБА_16 , 1949 р.н., ОСОБА_17 (дані встановлюються), ОСОБА_18 , 1935 р.н., ОСОБА_19 , 1940 р.н., ОСОБА_20 (дані встановлюються), ОСОБА_21 , 1941 р.н., ОСОБА_22 , 1946 р.н., ОСОБА_23 , 1942 р.н., ОСОБА_24 , 1940 р.н., ОСОБА_25 , 1947 р.н.
Одночасно під час пожежі завдано тілесні ушкодження мешканцю пансіонату «Золотий час» ОСОБА_26 , у вигляді опіків верхніх та нижніх кінцівок І-ІІ ступеня, 9-10%. Крім цього, до медичних закладів доставлено ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 із діагнозом - гостра реакція на стрес.
У зв`язку з чим, 21.01.2021 о 21:25 год. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 22.01.2021 о 19:45 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.
Слідчий вважає, що підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долученні до клопотання.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 23.01.2021 застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів- до 21 березня 2021 року включно, без визначення застави.
Однак, слідчий зазначає, що незважаючи на те, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний певний обсяг слідчих дій, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим у зв`язку з його складністю та необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим, 11.03.2021 строк досудового розслідування продовжено першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури до трьох місяців, тобто до 21.04.2021.
Слідчий вважає, що результати проведення слідчих та процесуальний дій, якій на даний час не проведені, мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх отримання потребує додаткового часу строком не менш ніж один місяць.
Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 обґрунтовуються слідчим тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ризики, передбачені пунктами 1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати на даний час. А отже, є достатні підстави вважати, що при застосуванні більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою, в подальшому ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки кримінальне провадження не завершено, що свідчить про ризики передбачені п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України.
Сторона обвинувачення у судовому засіданні підтримала подане клопотання слідчого з підстав, зазначених у його змісті, просила його задовольнити.
Сторона захисту проти задоволення клопотання слідчого заперечувала, посилаючись на необґрунтованість повідомленої підозри та недоведеність стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Прохала слідчого судді обрати більш м`який запобіжний захід та врахувати те, що у підозрюваної маються стійкі соціальні зв`язки.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку.
21.01.2021 о 21:25 год. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
22.01.2021 о 19:45 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, а саме у порушенні встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі, якою заподіяно шкоду здоров`я людей та спричинило загибель людей.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.01.2021 застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 21 березня 2021 року включно, без визначення застави.
Дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 21.03.2021, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з положеннями ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п.1 ч.3 ст. 199 КПК України);
- наявність підстав, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (п.2 ч.3 ст.199 КПК України).
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч.4 ст. 199 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.
Повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).
Слідчий суддя зазначає, що заперечення сторони захисту стосуються оцінки доказів, наданих стороною обвинувачення на предмет їх належності та достатності, що виходить за межі тих питань, які слідчий суддя має вирішувати під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.
Крім того, питання наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 перевірялось слідчим суддею під час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 23.01.2021.
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.270 КК України за викладених у клопотанні обставин.
Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Поряд з цим у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою наведено підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.01.2021 тобто до 21.03.2021, зокрема: закінчення проведення призначеної комісійної, комплексної судової пожежно-технічної, електротехнічної, металознавчої експертизи, судової експертизи з безпеки життєдіяльності, будівельно-технічної експертизи, 3 судово-медичних експертиз, проведення тимчасового доступу до речей та документів, що становлять банківську таємницю, з їх вилученням в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», тимчасового доступу до речей та документів в КП «ХМБТІ Харківської міської ради», проведення інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій для остаточного та беззаперечного доведення вини вищевказаних підозрюваних в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, виконання вимог ст. 290 КПК України, складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення стосовно того, що провести вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у двомісячний строк не виявилося можливим внаслідок складності провадження, через велику кількість загиблих осіб, для ідентифікації яких проведено 43 судових молекулярно-генетичних експертиз, у зв`язку з необхідністю проведення великого обсягу слідчих (розшукових) дій та експертних досліджень, проведення яких потребує значного часу та без результатів яких неможливе завершити досудове розслідування. У зв`язку з чим, 11.03.2021 строк досудового розслідування продовжено першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури до трьох місяців, тобто до 21.04. 2021.
Щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, з метою ненадання ними свідчень, зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.
Разом з цим, з доданих до клопотання документів не вбачається відомостей, які б доводили можливість підозрюваному знищити, приховати або спотворити речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, оскільки спосіб вчинення підозрюваних зазначених дій прокурором не конкретизований, тому слідчий суддя вважає ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України , - недоведеним.
Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, яким заподіяно шкоду здоров`ю 5 (п`яти) осіб та спричинено загибель 15 (п`ятнадцяти) людей, а також дані щодо особи підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу обраного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова 23.01.2021.
Однак, оцінюючи сукупність обставин: обставини вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, його наслідків вчинення - заподіяна шкода здоров`ю п`ятьом особам та спричинено загибель п`ятнадцяти людей, даних про особу підозрюваного, наявності суспільного інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілих, враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3, ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому вважає доведеним стороною обвинувачення обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
За змістом ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженню щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
За таких обставин клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Крім того, слідчий суддя відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , при продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель п`ятнадцяти людей.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Зобов`язати слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому.
Встановити строк дії ухвали до 21 квітня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1