Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3105/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
власника майна ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2021 року,
в с т а н о в и в:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна, яке внесено в кримінальному провадженні №0000077 від 12.03.2021.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, постановити нову ухвалу, якою задовільнити клопотання прокурора та накласти арешт на вилучене майно у ході проведення ході проведення обшуку у період з 12.03.2021 по 13.04.2021, а саме: дошка обрізна, деревини породи «сосна», в загальній кількості 56,13 метрів кубічних; дошка необрізна, деревини породи «сосна», в загальній кількості 4,44 метри кубічних; 14 (чотирнадцять) колод породи «дуб», в загальній кількості 4 метри кубічних; 78 (сімдесят вісім) колод породи «сосна», в загальній кількості 26 метрів кубічних; верстат для обробки деревини (одна із складових частин якого вилучено), товарно- транспортна накладна ЖКА №911042 від 02.02.2021; товарно-транспортна накладна ЖКА №421236 від 02.02.2021; товарно-транспортна накладна ЖКА №421185 від 30.12.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №421124 від 15.12.2021; товарно-транспортна накладна ЖКА №421164 від 23.12.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №421145 від 21.12.2020; товарно- транспортна накладна ЖКА №421144 від 21.12.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №421159 від 23.12.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №9110569 від 09.11.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №910568 від 09.11.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420864 від 16.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420888 від 23.09.2020; товарно- транспортна накладна ЖКА №420866 від 16.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420865 від 16.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №910305 від 11.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №910570 від 09.11.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №910571 від 09.11.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №421045 від 26.11.2020; товарно- транспортна накладна ЖКА №421046 від 26.11.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №421047 від 26.11.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №421044 від 26.11.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №421122 від 15.12.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №421143 від 21.12.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №886587 від 26.10.2020; товарно- транспортна накладна ЖКА №420878 від 21.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420880 від 21.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №910511 від 21.10.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420907 від 05.10.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420882 від 23.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №421318 від 03.03.2021; товарно- транспортна накладна ЖКА №421320 від 03.03.2021; товарно-транспортна накладна ЖКА №421321 від 03.03.2021; товарно-транспортна накладна ЖКА №420884 від 23.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420873 від 18.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420874 від 18.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420875 від 18.09.2020; товарно- транспортна накладна ЖКА №910355 від 22.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №910363 від 22.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №421322 від 03.03.2021; товарно-транспортна накладна ЖКА №421331 від 04.03.2021; товарно-транспортна накладна ЖКА №420834 від 08.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420836 від 08.09.2020; товарно- транспортна накладна ЖКА №910292 від 09.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420843 від 09.09.2020; товарно-транспортна накладна ЖКА №420845 від 09.09.2020; договір купівлі-продажу лісоматеріалів круглих №16 від 21.11.2020; договір від 03.08.2020; договір купівлі-продажу лісоматеріалів круглих №74 від 28.04.2020, та тимчасово позбавити власника ОСОБА_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , (м.т. НОМЕР_1 ), користувачів та третіх осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.
При цьому, зазначає, що в період з 12.03.2021 по 13.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира проведено обшук на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0404, та у приміщенні, що знаходиться на території вищевказаної земельної ділянки в с.Покостівка Житомирського району, під час якого працівниками поліції виявлено та вилучено вище зазначене майно. Звертає увагу, що вилучене під час обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки дошка обрізна, деревини породи «сосна», в загальній кількості 56,13 метрів кубічних; дошка необрізна, деревини породи «сосна», в загальній кількості 4,44 метри кубічних; 14 колод породи «дуб», в загальній кількості 4 метри кубічних; 78 колод породи «сосна», в загальній кількості 26 метрів кубічних є безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, крім того дозвіл на відшукування та вилучення цього майна, безпосередньо надано ухвалою слідчого суді Богунського районного суду м. Житомира про надання дозволу на обшук. Зазначає, що товаро-транспортні накладні та договори, надані адвокатом під час проведення обшуку, як документи що нібито підтверджують законність походження та перебування у власності ОСОБА_8 деревини також відповідають критеріям ст.ст.98, 99 КПК України, оскільки являються матеріальним об`єктом та містять зафіксовані за допомогою письмових знаків обставини, що встановлюються під час досудового розслідування, зокрема законності чи незаконності набуття у власність ОСОБА_8 деревини. Наголошує, що верстат для обробки деревини (його частина) також відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки за його допомого здійснювалося розпилення незаконно здобутої деревини там самим використовуючи його як знаряддя вчинення та приховування злочину.
Звертає увагу, що 13.03.2021 під час проведення санкціонованого обшуку на вилученій деревині встановлено наявність прикріплених бирок, при цьому, за даними Електронної системи обліку деревини інформація введена за номерами бирок не відповідає об`єму оглянутої деревини. Зазначає, що в ході розгляду клопотання слідчому судді надано копію відповіді з ДП «Лісогосподарський іноваційно-аналітичний центр ДП «ЛІАЦ» від 24.03.2021 відповідно до якої вбачається, що виявлені бирки було закріплені у системі за ДП «Пулинський Лісгосп АПК» та що дійсно ці бирки відповідають деревині, яка була реалізована ФОП ОСОБА_8 (ТТН серія ЖКА №421195 від 30.12.2020), а саме деревина породи сосна, довжиною 4 м та діаметром 21 см. В той же час, як встановлено у ході обшуку, та у подальшому огляді деревини, вказані бирки, з незрозумілих підстав прикріплені до деревини як породи сосна так і породи дуб, при цьому діаметр та довжина колод з бирками значно перевищений діаметр та довжину зазначену в системі ДП «Пулинський лісгосп АПК». Посилаючись на це, звертає увагу, що вказані факти ставлять під сумнів відповідність вилучених в ході обшуку документів та бирок наявному об`єму та виду деревини та свідчить про факт приховування ОСОБА_8 законності її походження, використовуючи, в якості підтвердження законності їх походження, документів та бирок за іншими договорами. Крім того, в судовому засіданні також наголошено на тому факті, що лише 3 вилучені під час обшуку ТТН підтверджують факт придбання деревини породи сосна ОСОБА_8 , а саме ТТН серії ЖКА №9111042 від 02.02.2021, ЖКА №421236 від 02.02.2021 та ЖКА №421195 від 30.12.2020 загальним об`ємом який не перевищує 27 м. куб. деревини породи сосна, що взагалі не співрозмірне кількості виявленої деревини під час обшуку. Решта ж ТТН у кількості 42 шт. підтверджує факт перевезення (транспортування на договірних основах в якості перевізника) ОСОБА_8 деревини з ДП «Пулинський лісгосп АПК» до інших суб`єктів господарювання. При цьому, варто звернути увагу, що жодна ТТН, навіть на транспортування, не стосується деревини породи дуб, які були виявлені під час обшуку.
Вважає, що є твердження суду необґрунтованими про припущення прокурором фактів підробки ТТН та договорів купівлі продажу, оскільки прокурором безпосередньо під час розгляду клопотання надано документи, які підтверджують факт законності здобуття у власність ОСОБА_8 деревини, хоча, що ці документи, аж ніяк не підтверджують законність походження вилученої деревини, оскільки ОСОБА_8 купувалася зовсім інша деревина породи сосна, іншої деревини та іншого діаметру. Звертає увагу і на те, що в клопотання чітко зазначено, яким критеріям ст.98 КПК України відповідає вилучений верстат, а саме що за допомогою верстату здійснюється розпилення деревини тим самим використовуючи його як знаряддя вчинення та приховування слідів злочину, оскільки після розпилення колод деревини на дошки, встановити її походження та ідентифікувати буде не можливо.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення адвоката проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 року).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Як встановлено судом апеляційної інстанції за результатами перевірки матеріалів провадження, ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано.
Так, як вбачається з матеріалів судового провадження №295/3105/21, а саме клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 (а.п.1-8), в провадженні ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження за №0000077 від 12.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2021 року, о 09.10 год. по лінії «102» до чергової частини відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що поза межами с.Покостівка. Житомирського району на приватній ділянці місцевості невідома особа здійснює переробку та зберігання деревини різної породи без відповідних документів.
12.03.2021 року проведено візуальний огляд місця події з ґрунтової дороги на відстані близько 50 м. та з ближчої відстані, під час якого зафіксовано, що земельна ділянка місцевості з кадастровим номером :05:000:0404 є неогородженою, на якій у вільний доступ до розташованого приміщення, без дверей, в середині якого видно спеціальну техніку для обробки деревини, а також знаходиться невстановлена кількість деревини різної породи та лісопродукція. Деревина, яка перебуває на вулиці, та частина якої знаходиться у приміщенні є нечіпованою. тобто відсутні ознаки, які б могли свідчити про законність походження та набуття вказаної деревини.
Під час досудового розслідування допитані в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснили, що нещодавно неофіційно влаштувалися на роботу на територію пилорами, яка розташована на земельній ділянці (встановлена як земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0404), що знаходиться поза межами с. Покостівка, Житомирського району Житомирської області. Хто організував роботу вказаної пилорами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не відомо, оплата їхньої праці здійснювалася від виробітки, а також їм відомо, що функціонувати вказане місце, яке обладнане під пилораму розпочало близько 1 місяця тому, тобто в лютому 2021 року.
В період часу з 12.03.2021 року по 13.03.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира проведено обшук за земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0404, та у приміщенні, що знаходиться на території вищевказаної земельної ділянки, під час якого працівниками поліції виявлено та вилучено наступне майно, а саме майно, вилучене з середини приміщення та біля нього: дошка обрізна, деревина породи «сосна», в загальній кількості 56,13 метрів кубічних; дошка необрізна, деревина породи «сосна», в загальній кількості 4.44 метри кубічних; 14 (чотирнадцять) колод породи «дуб», в загальній кількості 4 метри кубічних; 78 (сімдесят вісім) колод породи «сосна», в загальній кількості 26 метрів кубічних; верстат для обробки деревини; документи, надані адвокатом ОСОБА_13 , а саме товарно-транспортні накладні та договори.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно №247923364 від 12.03.2021 земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0404, площею 2 Га, що розташована в с. Покостівка, Житомирського району Житомирської області на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
12.03.2021 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира (справа №295/3035/21 1 кс/295/1453/21) задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку за земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0404, та у приміщенні, що знаходиться на території вищевказаної земельної ділянки, з метою відшукування і вилученння верстатів обробки та розпилювання незаконно зрізаної ( здобутої, викраденої) деревини, самої деревини, документів, що стали підставою для придбання, складування, зберігання, перевезення, переробки та продажу деревини за місцем здійснення підприємницької діяльності, також всіх інших документів з купівлі-продажу лісо продукції та таких, що стосується лісопильного і стругального виробництва, які можуть бути використані , як доказ у кримінальному провадженні.
В період часу з 12.03.2021 по 13.03.2021 відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира проведено обшук за земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0404, та у приміщенні, що знаходиться на території вищевказаної земельної ділянки, під час якого працівниками поліції виявлено та вилучено майно зазначене в клопотанні прокурора.
Все вищевказане майно на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
Крім цього, під час обшуку зафіксовано, що на зрізах 14 (чотирнадцяти) колод породи «дуб», в загальній кількості 4 метри кубічних та 78 (сімдесяти восьми) колод породи «сосна», в загальній кількості 26 метрів кубічних наявні бирки, тобто вони є чипованими. В той же час, під час огляду, який проводився 12.03.2021 в період часу з 11.20 год. по 12.20 год. встановлено, що доступний для обзору ліс-кругляк, який знаходився на відкритій ділянці місцевості, біля приміщення на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0404, був без будь-якого чипування, що ставить під сумнів питання про походження всієї деревини, яка була вилучена під час проведення обшуку, що проводився 12.03.2021 в період часу з 19.50 год. до 15.25 год. 13.03.2021.
За результатами розгляду вище зазначеного клопотання прокурора, слідчим суддею постановлена оскаржувана ухвала.
Апеляційний суд вважає, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України, що, належно враховано слідчим суддею при його розгляді.
Так, кримінальне провадження №0000077 від 12.03.2021, порушене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, тобто, за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
У відповідності до інформації з витягу у кримінальному провадженні №0000077, відомості внесено до ЄРДР за фактом виявлення 12.03.2021 зберігання незаконно порубаної деревини породи сосна та іншої лісопродукції на приватній земельній ділянці під кадастровим номером :05:000:0404 в Житомирському районі Житомирської області. (а.п.9)
Згідно до протоколу обшуку від 12.03.2021 (а.п.36-47), 12.03.2021 на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0404, яка знаходиться біля с. Покостівка в Житомирському районі, були виявлені та вилучені дошка обрізна, деревина породи «сосна», в загальній кількості 56.13 метрів кубічних; дошка необрізна. деревина породи «сосна», в загальній кількості 4,44 метри кубічних; 14 (чотирнадцять) колоди породи «дуб», в загальній кількості 4 метри кубічних; 78 (сімдесят вісім) колод породи «сосна», в загальній кількості 26 метрів кубічних; верстат для обробки деревини; документи, надані адвокатом ОСОБА_13 , а саме товарно-транспортні накладні та договори.
При цьому, посилаючись у клопотанні, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000113 та наявні підстави, передбачені ст.170 КПК України, для його арешту, прокурор повинен був надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.
Як в суді першої так апеляційної інстанції, прокурором до клопотання не долучені копії товаро-транспортних накладних та договорів, які дозволяють дійти висновку про те, що вилучені 12.03.2021 на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0404 доски, колоди за їх розміром, кількістю та родовими ознаками не відповідають придбаному майну (деревені) ОСОБА_8 , як і те, що останній зберігає незаконно зрубану деревину.
Жодних доказів того, що вилучене майно, яке належить ОСОБА_8 , є предметом та доказом у даному кримінальному провадженні, в матеріалах провадження не міститься. Не приведені такі докази і в клопотанні прокурора, що свідчить про безпідставність вказаних тверджень органу досудового розслідування. Навпаки, власником майна ОСОБА_8 надано суду апеляційної інстанції відповідні копії документів законності придбання (походження) деревини, зокрема копії договорів про надання послуг з обробки (розпиловки) від 12.12.2020, товарно транспортних накладних та актів приймання-передачі деревини (а.п.139-157). Тобто, за результатами апеляційної перевірки, встановлено, що власник вилученого майна має всі підтверджуючі документи на деревину, котрі підтверджують законність походження та володіння ним зазначеного в клопотанні майна. Наведене прокурором в суді апеляційної інстанції не спростовано.
Апеляційний суд зазначає, що вилучене майно - доски, колоди за їх розміром, кількістю та родовими ознаками відповідають придбаному майну (деревені) ОСОБА_8 , при цьому, прокурором не доведено, що останній зберігає незаконно зрубану деревину. Є сумнівними і підстави наведені прокурором у клопотанні щодо накладання арешту на верстат для обробки деревини, апеляційний суд, в даному випадку погоджується з висновками слідчого судді про відсутність обґрунтування того, що вказаний верстат відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, зокрема, прокурором не доведено, які саме фактичні обставини кримінального правопорушення можливо довести за допомогою вилученого верстату. Апеляційний суд звертає увагу, що власник майна ОСОБА_8 за допомогою цього верстату здійснює підприємницьку діяльність, та має паспорт належності вилученого верстату.
Прокурором у клопотанні не було доведено необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_8 , вилученого 12.03.2021 на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0404, конкретно не вказано підставу для накладення арешту, а лише формально викладено зміст ч.2 ст.167 КПК України.
З наданого витягу ЄРДР, не зрозуміло, яке відношення ОСОБА_8 має до вказаного кримінального провадження. В матеріалах провадження фактично відсутні належні дані на підтвердження факту порушення кримінального провадження саме по факту зберігання незаконно порубаної деревини породи сосна та іншої лісопродукції на приватній земельній ділянці під кадастровим номером :05:000:0404 в Житомирському районі Житомирської області.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено правову підставу та мету для накладення арешту на майно, передбачена п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, у клопотанні жодним чином не обґрунтована потреба досудового розслідування, яка виправдовує ступінь втручання у права і свободи власника майна ОСОБА_8 , який не є підозрюваним та не має процесуального статусу у даному кримінальному провадженні.
Отже, при розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.1 ст.175, ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, висновки викладенні в оскаржуваному рішенні є законними та обґрунтованими.
Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідно до ст.132 КПК України, прокурором не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, відповідно до положень ст.94 КПК України, належним чином оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження та не спростовують висновків слідчого судді про відсутність правової підстави для арешту майна.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна, яке внесено в кримінальному провадженні №0000077 від 12.03.2021, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :