ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2105/21 Справа № 216/2237/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000020 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року щодо ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововолодимирівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік.
Вирішено долю судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні наступного.

Приблизно о 14.00 годині 22.02.2021 року, ОСОБА_9 маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи із корисливого мотиву, прийшов до приміщення магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , з метою здійснити крадіжку продукції магазину. Перебуваючи у приміщенні магазину, упевнившись в тому, що його дії носять таємний характер, що за ним ніхто не спостерігає, таємно взяв з різних полок магазину належне ФОП ОСОБА_10 майно, а саме: сумка-клатч; одеколон для чоловіків об`ємом 90 мл; гель для душу для чоловіків «Nivea» об`ємом 500 мл; крем для рук об`ємом 90 мл; паста зубна дитяча об`ємом 50 мл; мило рідке об`ємом 50 мл; машинка інерційна «Тачки» в коробці, загальною вартістю 589,94 гривень, які поклав у поліетиленовий пакет, зробивши вигляд добропорядного покупця.
Після цього, ОСОБА_9 пройшов касову зону магазину ТМ «Аврора» не розрахувавшись за вказаний товар та намагався вийти з приміщення магазину, тобто з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим товаром, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, через те, що був викритий співробітниками магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » при виході із приміщення магазину, тобто не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Таким чином, внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 ФОП ОСОБА_10 могли бути спричинені матеріальні збитки на загальну суму 589,94 гривень.
Кримінальне провадження було розглянуто в порядку ст. ст. 381, 382 КПК України.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказаний вирок в частині призначеного покарання, змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді 120 годин громадських робіт. В іншій частині вирок просить залишити без змін.
Прокурор зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 КК України - покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Проте, судом першої інстанції, на думку прокурора, вказані вимоги закону не були взяті до уваги.
Зазначає, що як слідує з вироку, обвинувачений ОСОБА_9 офіційно ніде не працює, однак судом при призначенні покарання було допущено порушення правил передбачених ст. 57 КК України та призначено покарання ОСОБА_9 у виді виправних робіт, що на думку прокурора, є неприпустимим.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, захисника обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався не в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації скоєного ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відносно доводів апеляційної скарги про те, що вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання підлягає зміні, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів зазначає.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема, питання, чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Проте судом першої інстанції вказані вимоги закону не були взяті до уваги.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, обвинувачений ОСОБА_9 офіційно ніде не працює, однак судом при призначенні покарання, було допущено порушення вимог ч. 1 ст. 57 КК України та призначено покарання ОСОБА_9 у виді виправних робіт, що, на думку колегії суддів, є неприпустимим.

За змістом ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, судами при обранні покарання повинні враховуватися загальні засади призначення покарання та роз`яснення, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких, судам, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, даних про особу (поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, тощо, належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин, і тим, які активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Як вбачається з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_9 , суд врахував, що останній в силу ст. 89 КК України не судим, одружений, офіційно не працевлаштований, у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога на обліку не перебував та не перебуває, матеріальна шкода відшкодована повністю.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом першої інстанції враховано щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню у встановленні істини у справі.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, - судом не встановлено.

Тому колегія суддів вважає, що законним, справедливим і таким, відповідатиме співмірності вчиненого ОСОБА_9 діяння та даним про особу винного, буде покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок щодо ОСОБА_9 , в частині призначеного покарання, зміні.

А саме, слід вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.

При цьому колегія суддів враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На думку колегії суддів, саме такий вид та розмір покарання, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

В решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , - задовольнити.

В ирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року щодо ОСОБА_9 , в частині призначеного покарання, змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4