Справа № 211/4989/20
Провадження № 1-кп/211/313/21
У Х В А Л А
іменем України

01 червня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000576 від 07.05.2020, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перше Травня, Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянин України, з середньою освітою, неодруженого, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ :
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 02.05.2020 о 22:30 годині, разом з ОСОБА_7 , знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 . Тоді ж ОСОБА_3 побачив як сусідський собака вибіг із домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та почав бігати по вулиці, на що відреагували собаки ОСОБА_3 та почали гавкати. У зв`язку з чим останній, намагаючись прогнати собаку ОСОБА_5 , почав наганяти її рухами рук, криком, переслідуючи вищезазначену мету підійняв із землі камінь та кинув у напрямку собаки. Зазначені дії ОСОБА_3 у бік собаки побачила ОСОБА_5 , і так як її схвилювали та обурили дії ОСОБА_3 , вона підійшла до останнього та між ними виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_3 та ОСОБА_5 висловлювались у бік один одного нецензурною лайкою.
Так, у зв`язку із тим що ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , вже на протязі тривалого часу виникають спори що неодноразово переростали у словесні перепалки, та взаємні звинувачення, у зв`язку із чим, в останніх склались неприязні стосунки.
Далі, в ході суперечки керуючись мотивом особистої неприязні до ОСОБА_5 , у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , знаходячись поряд, в положенні стоячи перед ОСОБА_5 , умисно, цілеспрямовано схопив лівою рукою за праву руку в області передньої поверхні плеча ОСОБА_5 та наніс правою рукою один удар в область лівої білягрудинної лінії на рівні 4 ребра, через що потерпіла відступила назад, після чого ОСОБА_3 , скоротивши відстань до ОСОБА_5 , схопив останню лівою рукою за праву руку в області передньої зовнішньої поверхні плеча та відштовхнув, у зв`язку з чим ОСОБА_5 впала на землю, вдарившись куприком, після чого ОСОБА_3 покинув місце події.
В результаті неправомірних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 було завдано тілесні ушкодження у вигляді: синців грудної клітини, верхніх кінцівок та лівого гомілково- ступневого суглоба, саден правого плеча, які виникли від дії тупого твердого предмету, що згідно висновку спеціаліста № 672 від 04.05.2020 могли бути спричиненні у строк, зазначений потерпілою ОСОБА_5 , та відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що мають незначні скороминучі наслідки - п.2.3.5. « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 р № 6.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, у зв`язку з відмовою від обвинувачення, так як з обвинуваченим вони досягли примирення і жодних претензій вона до нього не має.
Прокурор ОСОБА_8 не заперечувала проти задоволення клопотання потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив клопотання потерпілої задовольнити, пояснив, що шкодує про свій вчинок, вину визнає та розкаюється, з потерпілою вони помирились.
Захисник ОСОБА_6 клопотання потерпілої просила задовольнити.
Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до таких висновків.
Згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК України провадження за ст.125 ч. 1 КК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Пунктом 7 ч. 1 ст.284КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим кодексом, його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ч. 4 ст. 26 КПК України, відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження в формі приватного обвинувачення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.26 ч. 4, 284 ч. 1 п. 7, 372 КПК України, суд -
ухвалив:
Клопотання потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити.
Кримінальне провадження №00000576 від 07.05.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України - закрити, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1