Справа № 206/2857/21
Провадження № 1-кп/206/196/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2021 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2
розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000169 від 26.06.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Роздори, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню освіту, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.06.2021, приблизно о 14 годині 00 хвили проходила повз будинок АДРЕСА_2 , де побачила, що на лавочці сидить раніше не знайомий їй ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Перебуваючи у тому ж місці та у той же час, ОСОБА_3 , підсіла до нього на лавочку, та між ними зав`язалась бесіда.
В ході бесіди ОСОБА_3 помітила, що на лавці лежить мобільний телефон марки "Redmi 7" моделі "Eclipse Brack", 2 GB ROM, RAM 16 GB, чорного кольору, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI - 2: НОМЕР_2 , який належить батьку ОСОБА_5 ОСОБА_6 .
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна яке належить ОСОБА_6 , а саме вищевказаного мобільного телефонну.
Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 діючи умисно, перебуваючи в тому ж місці приблизно о 14 год. 05 хв. передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, дочекавшись, поки ОСОБА_5 відволіче свою увагу, та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, своєю правою рукою взяла з лавочки, поклала до жіночої сумки, яка була при ній, і таким чином таємно викрала, мобільний телефон марки "Redmi 7" моделі "Eclipse Brack", 2 GB ROM, RAM 16 GB, чорного кольору, після чого, остання з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, та у подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2208/21 від 27.06.2021 року заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 1276 грн. 50 коп.
Своїми умисними, протиправними, суспільно-небезпечними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Обвинувачена ОСОБА_3 , надала письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_7 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.
Також, у вказаній заяві зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову заяву, в якій вказує, що він ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302, ст. ст. 381, 382 КПК України та надає згоду на розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та їх не оспорює.
Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням її заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У відповідності до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судима (т.1 а.п.68), за місцем проживання характеризується позитивно (т. 1 а.п.72), на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 69-70), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.п.67).
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан її здоров`я, матеріальне становище, суд вважає за можливе у даному випадку призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі в мінімальному розмірі та застосувати до неї ст.ст.75,76 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засуджену обов`язки, які сприятимуть її виправленню.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, не обирався.
Крім того, з обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374-376, 381, 382, 394-395, 100,124 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні під № 0000169 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь судового експерта ОСОБА_8 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017) витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи під № 2208/21 від 27.06.2021 у розмірі 320,00 гривень, реквізити: розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_3 номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 (т.1 а.п. 27).
Речові докази:
- DVD диск з записами камер відеоспостереження, який визнано речовим доказом, відповідно до постанови про визнання речових доказів від 29.06.2021 (т.1 а.п.39) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження під № 0000169;
- мобільний телефон марки "Redmi 7" моделі "Eclipse Brack", 2 GB ROM, RAM 16 GB, чорного кольору, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI - 2: НОМЕР_2 , який визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 29.06.2021 (т.1 а.п. 48), переданий на відповідальне зберігання згідно з зберігальною розпискою ОСОБА_6 (т.1 а.п.48) повернути власнику ОСОБА_6 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1