Справа 679/199/21
№ 1-кп/688/68/21
Ухвала

01 березня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілих ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000151 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 ,

обох, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

Під час підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що кримінальне провадження може бути призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Також заявив клопотання про виклик свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , посилаючись на те, що на цей час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились. Наявність вказаних ризиків підтверджуються тим, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть переховуватися від суду, оскільки їм загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Маючи низькі соціальні зв`язки та з метою уникнення відповідальності за скоєне, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими останні можуть покинути м. Нетішин Хмельницької області з можливістю виїзду за межі території України, де раніше перебували на тимчасових заробітках, що підтверджується протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, обвинувачені вчинили злочин із застосуванням насильства щодо потерпілих, тому більш м`які запобіжні заходи не в змозі забезпечити запобігання вищевказаним ризикам та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 проти призначення справи до судового розгляду та виклик свідків обвинувачення не заперечили. Заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримали своє клопотання, наявне в матеріалах провадження, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування клопотання зазначили, що під час досудового розслідування у справі не зібрано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив, що обвинуваченим вчинено злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України. Підозра оголошена ОСОБА_6 є необґрунтованою та неконкретизованою. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України не підтверджуються. Відсутні підстави припускати, що ОСОБА_6 покине межі України, оскільки його паспорт знаходиться у слідчого і виїхати з кордон він не збирався, в нього була відкрита робоча віза в країну Євросоюзу, що свідчить лише про те, що він має офіційну роботу. Просили суд врахувати відсутність вагомих доказів про вчинення обвинуваченим розбою, його молодий вік, наявність у нього міцних родинних зв?язків, постійне місце проживання, позитивну характеристику, офіційне працевлаштування за кордоном, відсутність судимостей та адміністративних стягнень. Також просили врахувати стан здоров?я обвинуваченого, у якого за час перебування у СІЗО загострилась тяжка хвороба бронхіальна астма, яка виявлена у нього в 2014 році. Обвинуваченому рекомендовано уникати контакту з цвіллю, різкими запахами, димом, перебування в умовах високої вологості та низьких температур та він потребує негайної госпіталізації до обласної лікарні та стаціонарного лікування. Для забезпечення відновлення стану його здоров?я, а також гарантування його належної процесуальної поведінки, достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження буде застосування домашнього арешту з 22 год. до 6 год. з покладанням відповідних обов?язків. Просили долучити до матеріалів справи докази в обґрунтування клопотання: копію трудової книжки обвинуваченого, медичні виписки з історії хвороби його матері ОСОБА_22 , копію висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи; копію ухвали Хмельницького апеляційного суду від 15.01.2021р.; копію ухвали Нетішинського міського суду від 03.12.2020р. в іншій кримінальній справі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 проти призначення справи до судового розгляду та виклик свідків обвинувачення не заперечили. Заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просили врахувати, що обвинувачений раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки та позитивну репутацію. Просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Заявили своє клопотання про виклик свідка ОСОБА_23 та експерта ОСОБА_24 , проти якого інші учасники судового провадження не заперечували.

Потерпілі та їх представник підтримали думку прокурора, просили продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою та заявили цивільні позови, які просили долучити до матеріалів справи та розглянути у даному кримінальному провадженні. Крім того, заявили клопотання про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на житло, що належить обвинуваченим.

В обґрунтування клопотання про накладення арешту на житло обвинувачених, проти якого заперечувала сторона захисту, а прокурор поклався на розсуд суду, вказали, що є реальні підстави вважати, що у випадку задоволення судом цивільного позову рішення не буде виконано, оскільки існує вірогідність вчинення обвинуваченими дій, направлених на відчуження свого майна.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та клопотання учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Шепетівському міськрайонному суду Хмельницької області на підставі ухвали Хмельницького апеляційного суду від 23.02.2021.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Клопотання прокурора про виклик свідків підлягає задоволенню.

Клопотання потерпілих слід задовольнити частково, долучити до обвинувального акта цивільні позови потерпілих та розглянути їх у даному кримінальному провадженні, а в частині забезпечення позовів шляхом накладення арешту із забороною вчиняти реєстраційні дії на нерухоме майно слід відмовити.

Так, при обранні заходів забезпечення позову суд повинен враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.
Сума заподіяної матеріальної шкоди потерпілим, яка визначена прокурором в обвинувальному акті становить 8500 гривень. Отже, арешт на частину квартир обвинувачених, тобто на їх житло є неспівмірним та непропорційним із зазначеною сумою шкоди. Крім того, потерпілими не надано будь-яких доказів на підтвердження вартості нерухомого майна станом на час розгляду клопотання з метою оцінки співмірності заявленого забезпечення із позовними вимогами та не надано доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, потерпілі не обґрунтували доцільність вжиття заходів забезпечення позову, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Клопотання захисника ОСОБА_9 про виклик свідка та експерта слід задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про долучення документів підлягає частковому задоволенню, а саме до матеріалів провадження слід долучити копію трудової книжки обвинуваченого та копію ухвали Хмельницького апеляційного суду від 15.01.2021р. В решті клопотання слід відмовити, оскільки надані документи не є належними доказами, а висновок експертизи не може бути оцінений на цій стадії процесу.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обирати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що відповідно до ухвал слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29.09.2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. 22.10.2020 року ухвалою Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою строком до 26.11.2020, який ухвалами слідчого судді Нетішинського міського суду від 25.11.2020 продовжено до 28.12.2020, від 23.12.2020 до 21.01.2021, ОСОБА_7 від 18.01.2021 до 03.03.2021, а ОСОБА_6 від 19.01.2021 до 04.03.2021.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд враховує також вимоги п.п. 1, 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 р. у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також у рішенні «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав та інтересів як суспільства, так і потерпілих. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочину, який інкримінують обвинуваченим; дані про їх особу, які не мають міцних соціальних зв?язків, офіційно не працюють; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин вчинення злочину, інкримінованого обвинуваченим. Із зазначених підстав суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу та виправдовують тримання осіб під вартою.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Обставини, що враховувалися Хмельницьким апеляційним судом під час обрання, та слідчим суддею під час продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, на час розгляду клопотання не змінилися, підстав для застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених, оскільки вони можуть порушити покладені на них Законом процесуальні обов`язки та переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, зметою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 60 днів без визначення застави.
Щодо незадовільного стану здоров?я обвинуваченого ОСОБА_6 , як підстави для зміни запобіжного заходу, то суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», п.п. 2.7, 2.8 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України з закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я № 239/104 від 10.02.2012 року, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Якщо за результатом огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_6 за станом здоров?я не може утримуватись в умовах СІЗО, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений у судовому засіданні повідомив про погіршення стану здоров`я, а в матеріалах провадження наявна довідка начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров?я Державної кримінально-виконавчої служби України» від 19.02.2021р. про те, що він отримує призначене лікування та стан його здоров?я середнього ступеня важкості, суд вважає необхідним зобов`язати керівництво СІЗО додатково обстежити обвинуваченого ОСОБА_6 , за необхідності надати йому медичну допомогу, та надати суду довідку про стан його здоров`я.
Щодо доводів захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення, суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилається прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення ним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Щодо доводів захисника про відсутність ризиків, суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Усі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності у вчиненні злочину вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що був обраний апеляційним судом та наразі продовжується.
З огляду на викладене, клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 315, 372 КПК України, ст.ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обох, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який провести судом у колегіальному складі у відкритому судовому засіданні 11 березня 2021 року о 15 годині в залі судових засідань в приміщенні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Долучити до обвинувального акта цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та розглянути їх у даному кримінальному провадженні.

У задоволенні заяв потерпілих про забезпечення позову відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 квітня 2021 року.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 квітня 2021 року.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Зобов`язати начальника СІЗО м. Хмельницький та начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров?я Державної кримінально-виконавчої служби України» додатково обстежити обвинуваченого ОСОБА_6 , за необхідності надати йому медичну допомогу, та в строк до 11 березня 2021 року надати суду довідку про стан його здоров`я.
У судове засідання викликати прокурора, захисників, потерпілих, їх представника, свідків, експерта та доставити обвинувачених.

Копію ухвали невідкладно вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головучий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3