Справа № 509/794/21
УХВАЛА
19 лютого 2021 року смт. Овідіополь
Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду клопотання дізнавача-інспектора СД відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування зареєстрованого в ЄРДР за №0000023 від 17.02.2021 за ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,
ВСТАНОВИВ:

18.02.2021 року до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області надійшло клопотання дізнавача-інспектора СД відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000023 від 17.02.2021 за ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що 17.02.2021 до ЧЧ ВП №1 Одеського РУП № 2 надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій він просить прийняти заходи до невстановлених осіб, які 17.02.2021 близько 03:40 год. незаконно проникли на територію лодочної станції, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

17.02.2021 в ході проведення огляду місця події, а саме території лодочної станції, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено металеві кусачки по металу з ручкою червоного кольору.

Враховуючи те, що вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження постановою інспектора СД від 18.02.2021 року він визнаний речовим доказом.

Тому, з метою доведення факту причетності винних та обставин вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162, з метою забезпечення схоронності доказу, що був виявлений в ході огляду, виникла нагальна необхідність в накладенні арешту на майно, яке було вилучено при огляді території лодочної станції.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 і 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, або може бути конфісковане у підозрюваного та інше. Завданням арешту майна є збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Із копії протоколу огляду місця події вбачається, що 17.02.2021 року було виявлено та вилучено - металеві кусачки по металу з ручкою червоного кольору.

Постановою інспектора від 18 лютого 2021 року вилучене в ході проведення огляду місця події а саме території лодочної станції, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 вилучене майно - визнано речовим доказом.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.

Якщо тимчасово вилучене майно не арештувати, то у особи, в якої воно було вилучене та якій підлягатиме поверненню, існуватиме реальна можливість на вчинення перелічених дій з вилученим майном з метою знищення речових доказів у кримінальному провадженні.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

В своєму клопотанні інспектор СД відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 довів наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України та необхідність арешту.

Таким чином, дослідженні в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що вилучене під час проведення огляду місця події, а саме території лодочної станції, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 металеві кусачки по металу з ручкою червоного кольору має відношення до кримінального провадження №0000023 від 17.02.2021 року, як речовий доказ, оскільки існують достатні підстави вважати, що зазначене тимчасово вилучене майно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 173, 309, 372, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на металеві кусачки по металу з ручкою червоного кольору, вилучені в ході проведення огляду місця події, а саме території лодочної станції, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та зберігати в камері зберігання ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору та власнику майна не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити володільцям майна про їх право звернутися з клопотанням до слідчого судді про скасування арешту майна у відповідності до вимог ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1