УХВАЛА
Справа № 564/3331/19

24 лютого 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

законних предстаників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000653 про обвинувачення ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Костопільським районним судом розглядається вищевказане кримінальне провадження.

Судом встановлено, що в судове засідання на 10 год. 00 хв. 24.02.2021 року не з"явився обвинувачений ОСОБА_16 та його законний представник ОСОБА_17 ..

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17 грудня 2020 року, судом було узгоджено час та дати розгляду даного кримінального провадження та повідомлено сторони кримінального провадження про наступні судові засідання зокрема: на 14 год. 30 хв. 27.01.2021 року; на 10 год. 00 хв. 10.02.2021 року; на 10 год. 00 хв. 24.02.2021 року.

Однак, законний представник обвинуваченого ОСОБА_16 - ОСОБА_17 , будучи належним чином повідомлена про дату проведення судового засідання, в судове засідання не зявилася сама і не забезпечила участь в судовому засіданні свого сина ОСОБА_16 та про причини неявки суду не повідомила.

З рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», слідує, що в силу вимог ч. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, в їх системному зв`язку, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, про це зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пономарьов проти України», де вказано, що «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Згідно частини першої статті 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: : від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Сттатею 44 КПК України передбачено, що законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена представнику. Таким чином, на законного представника обвинуваченого покладено обовязок прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

За правилом частини третьої статті 146 КПК України, суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обовязок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

Відповідно до частини другої статті 144 КПК України грошове стягнення під час судового провадження може бути накладено ухвалою суду з власної ініціативи.

Судом встановлено, що законний представник обвинуваченого ОСОБА_17 належним чином повідомлялася про дату розгляду справи заздалегідь, до суду не з`явилася без поважних причин, не забезпечила явку до суду свого сина та не повідомила про причини свого неприбуття у судове засідання призначене на 10 год. 00 хв. 24.02.2021 року, а тому суд вважає необхідним накласти на неї грошове стягнення за неявку у судове засідання без поважних причин, в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.139,146,323,395,532 КПК України КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Накласти на законного представника обвинуваченого ОСОБА_16 - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , грошове стягнення за неявку у судове засідання 24.02.2021 року у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. на користь держави.

Направити копію ухвали для виконання начальнику Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), та для відома законному представнику обвинуваченго .

Розяснити законному представнику обвинуваченого право подати до суду в порядку, передбаченому статтею 147 КПК України, клопотання про скасування даної ухвали в частині накладення на неї грошового стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_1