Справа № 463/5068/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/120/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2020 року про повернення його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.06.2020 по справі №463/5068/20,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою повернуто заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 22.06.2020 року ОСОБА_7 (справа №463/5068/20, провадження 1-кс/463/2917/20) за нововиявленими обставинами.
Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, який пропущений з поважних причин, скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2020 року та направити справу до Личаківського районного суду м. Львова для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на незаконність оскаржуваної ухвали, порушення норм матеріального та процесуального права, неправильність та неповноту дослідження доказів і встановлення обставин у справі.
Зазначає, що на підставі п.9 ст.129 Конституції України суддя Личаківського районного суду м.Львова зобов`язаний був розглянути його заяву по суті тому, що на даний час по одному і тому ж питанню існують два судових рішення, які набрали законної сили і встановлюють різні обставини.
На його переконання, оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 55 КПК України, а також ст.ст.306, 369, 372 КПК України, а також вимогам ст.ст. 459, 460, 462, 464, 533 КПК України.
Апелянт стверджує, що оскаржувана ухвала Личаківського районного суду м. Львова вважається такою, що не відповідає фактичним обставинам справи тому, що висновки суду не підтверджуються доказами про те, що ОСОБА_6 не є учасником судового провадження і ухвала слідчого судді не являється судовим рішенням.
В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_6 покликається на те, що не був присутнім при розгляді заяви , копію оскаржуваної ухвали було ним отримано рекомендованим листом лише 21.01.2021 року.

ОСОБА_6 та прокурор у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. Також ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі зазначив, що не бажає брати участь в апеляційному розгляді. З урахуванням наведеного та положень ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе проводити судове засідання у їх відсутності.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
З огляду на те, що в силу абз.2 ч.3 ст.395 КПК України строк апеляційного оскарження для ухвали, постановленої без виклику особи, яка її оскаржує, обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, а оскаржувана ухвала була постановлена без виклику ОСОБА_6 і копію оскаржуваної ухвали він отримав тільки 21 січня 2021 року, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону суддею при ухваленні оскаржуваної ухвали дотримані.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до Личаківського районного суду м.Львова із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді від 22.06.2020 по справі №463/5068/20, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Нововиявленою обставиною зазначив те, що Шевченківським районним судом міста Києва 28.05.2020 року була винесена ухвала у справі №761/14949/20, якою було задоволено скаргу (дослівно- Особі-1) та зобов`язано внести відомості до ЄРДР. Вважає, що вказана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва суперечить винесеній ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 22.06.2020 року, якою було відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР. Вважає, що слідчим суддею Личаківського районного суду міста Львова були порушені норми КПК України та Конституції України під час ухвалення вказаного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 30 грудня 2020 року повернуто заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.06.2020 по справі №463/5068/20.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що заявник в своїй заяві не наводить жодної конкретної обставини, яка б відповідала критеріям нововиявлених, та яка б, на його думку, не була відома суду чи йому особисто на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і доводила б його неправильність, а також взагалі не покликається на строки, коли саме йому стало відомо про обставини,які він вважає нововиявленими, а також відсутнє клопотання про поновлення пропущеного строку.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, з належною повнотою дослідивши заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.06.2020 по справі №463/5068/20 та додані до неї матеріали, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що подана ОСОБА_6 заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді підлягає поверненню заявнику.
Так, порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
Поряд з цим, із системного аналізу глави 34 КПК України, загальних засад та принципів кримінального провадження вбачається, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним переглядом і виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень, що набрали законної сили.
Як передбачено ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тобто, нововиявленими обставинами є викладені у відповідній заяві юридичні факти, які знаходяться в безпосередньому зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі, спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у судовому рішенні, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Відповідно до положень ч.1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, проаналізувавши норми КПК України та навівши відповідний аналіз в оскаржуваній ухвалі, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 у своїй заяві не навів жодної конкретної обставини, яка б відповідала критеріям нововиявлених, та яка б, на його думку, не була відома суду чи йому особисто на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і доводила б його неправильність, а також не покликався на строки, коли саме йому стало відомо про обставини, які він вважає нововиявленими, та відповідно не подав клопотання про поновлення пропущеного строку.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції про повернення заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 червня 2020 року відповідає вимогам п.2 ч.3 ст. 429, ст.461, ст. 462, ч.3 ст. 464 КПК України.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни ухвали, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_6 немає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2020 року, якою повернуто заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.06.2020 по справі №463/5068/20, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді