Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/597/20
Провадження № 1-кп/553/61/2021
В И Р О К
Іменем України

13.04.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградне Аламединського району Киргизії, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,
раніше судимого: 09 квітня 2012 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень,
05 грудня 2012 року Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.. 69, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. 25 червня 2014 року звільненого ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2014 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,
14 липня 2016 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік,
30 вересня 2019 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці,
04 березня 2020 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням на 2 роки,
05 березня 2021 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням на два роки,
за статтями 15 ч. 2, 185 ч. 2, 397 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29 лютого 2020 року в період часу із 00 год. 10 хв. по 00 год. 41 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на не огородженій території підрозділу «Вагонне депо Полтава» РФ «Південна Залізниця» АТ «Укрзалізниця», що знаходиться на пл. Слави, 1, в м. Полтаві, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дій ніхто не помічає, розукомплектував вагони №№ 4491415, 44165702 та 30515027, які знаходилися на коліях очікування для постановки на дільницю деповського ремонту, а саме за допомогою гайкового ключа відкрутив кришки кріплення в кількості 8 шт. вартістю по 39 грн. 27 коп. кожна, кришку оглядову 1 шт. вартістю 6 грн. 65 коп., болти кріплення М20х60 - 17 шт. вартістю по 1 грн. 02 коп. кожен та М-12x35 - 5 шт. вартістю по 0,21 грн. кожен. Однак злочин ОСОБА_5 не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником групи швидкого реагування воєнізованої охорони. Сума попередженої матеріальної шкоди склала 339 грн. 20 коп.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, у лютому 2020 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного заволодіння чужим майном, прибув на кладовище «Затурінське» в м. Полтаві, а саме: до місця поховання ОСОБА_7 , де демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, демонтував та незаконно заволодів табличкою з надписом, яка була прикріплена на надгробку. Після цього ОСОБА_5 покинув територію вказаного кладовища та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, у лютому 2020 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 діючи умисно, з метою таємного заволодіння чужим майном, прибув на кладовище «Затурінське» в м. Полтаві, а саме: до місця поховання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів табличками з надписом, які були прикріплені на надгробку. Після цього ОСОБА_5 покинув територію вказаного кладовища та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, у лютому 2020 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 діючи умисно, з метою таємного заволодіння чужим майном прибув на кладовище «Затурінське» в м. Полтаві, а саме: до місця поховання ОСОБА_10 , де демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів табличкою з надписом, яка була прикріплена на надгробку. Після цього ОСОБА_5 покинув територію вказаного кладовища та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, у лютому 2020 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою таємного заволодіння чужим майном прибув на кладовище «Затурінське» в м. Полтаві, а саме: до місця поховання ОСОБА_11 , де демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів табличками з надписом, які були прикріплена на надгробку. Після цього ОСОБА_5 покинув територію вказаного кладовища та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, у лютому 2020 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою таємного заволодіння чужим майном прибув на кладовище «Затурінське», м. Полтава, а саме: до місця поховання ОСОБА_12 , де демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів демонтував та незаконно заволодів табличкою з надписом, яка була прикріплена на надгробку. Після цього ОСОБА_5 покинув територію вказаного кладовища та викраденим майном розпорядився на власний розсуд
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в незаконному заволодінні предметами, що знаходяться в місці поховання, вчиненому повторно, з корисливих мотивів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та показав суду, що ним дійсно були вчинені кримінальні правопорушення за обставин, що викладені в обвинувальному акті. У лютому 2020 року він демонтував деталі з вагонів кришки, болти. Був затриманий працівником охорони вагонного депо. Всі запчастини, які він зняв були ним добровільно повернуті. Крім того у лютому 2020 року приблизно 25-26 числа він прибув на Затуринське кладовище, де відкрутив кілька надгробних табличок, через день чи два після цього, знову пішов на кладовище та зняв ще кілька табличок за допомогою викрутки та ключа. Всі таблички заховав біля свого двору. В подальшому він їх добровільно видав в повному обсязі працівникам поліції. Найменування викраденого не оспорював. У вчиненому розкаявся. В судовому засіданні вибачився перед потерпілою ОСОБА_4 за вчинене.

Окрім показань обвинуваченого ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, підтверджується наступними доказами:

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_13 , наданими в судовому засіданні про те, що в силу посадових обов`язків він представляє інтереси АТ «Українська залізниця». Йому відомо про те, що 29 лютого 2020 року була вчинена крадіжка кришок та болтів. Недостачу речей було виявлено на підставі акту огляду. З наявних у представника документів зрозуміло, що всі спричинені збитки були відшкодовані, у зв`язку з чим цивільний позов не заявлявся. Матеріальних претензій підприємство до обвинуваченого не має.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , наданими в судовому засіданні про те, що він є працівником воєнізованої охорони вагонного депо. Під час здійснення патрулювання території в нічний час у лютому 2020 року він побачив невідомого, який щось ніс, якісь металеві частини. Це був ОСОБА_5 . Він не намагався втекти або залишити сумку. Після приїзду слідчої групи було виявлено, що у ОСОБА_5 в сумці знаходились деталі з вагонів.

Показання обвинуваченого за цим епізодом в сукупності з показаннями представника потерпілого та свідка повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб та обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

Крім того, вина обвинуваченого в скоєнні вказаного кримінального правопорушення підтверджується іншими дослідженими судом доказами та процесуальними документами:

-заявою начальника та головного інженера ВП «Вагонне депо Полтава» про вчинення 29 лютого 2020 на території підприємства кримінального правопорушення,

-актом від 02 березня 2020 року заступника та старшого майстра депо про виявлення нестачі кришок кріпильних в кількості 8 шт., кришки оглядової 1 шт, болтів кріплення у кількості 17 та 5 шт.,

-довідкою вартості запасних частин із зазначенням того, що загальна вартість знятих запасних частин склала 339 грн. 20 коп. (том 2, а.с. 178),

-довідкою про вартість запчастин (том 2, а.с. 179),

-рапортом щодо реєстрації заяви про вчинення крадіжки 29.02.2020 року (том 2, а.с. 180),

-заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу металевих частин від залізничного вагону (том 2, а.с. 181),

-протоколом огляду місця події від 29 лютого 2020 року з додатком фототаблицею (а.с. 182- 185),

-протоколом огляду місця події від 29 лютого 2020 року з додатком фото таблицею (том 2, а.с. 186-189),

-постановою про визнання речовими доказами 2 кришок ролікової букси, 1 смотрової кришки ролікової букси, 17 болтів кріплення М-20 та 5 болтів кріплення М-10, рожкового (гайкового) ключа 27х30 (том 2 а.с. 190),

-заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу шести кришок роликової букси (том 2, а.с. 191),

-протоколом огляду місця події від 03 березня 2020 року з додатком фото таблицею (том 2, а.с. 192-197),

-постановою про визнання речовими доказами шести кришок кріплення роликової букси (том 2, а.с. 198),

-протоколом огляду місця події від 05 березня 2020 року з додатком фото таблицею (том 2, а.с. 199-202),

-розпискою майстра вагонного депо про отримання на зберігання восьми кріпильних кришок та болтів у кількості 17 та 5 шт. (том 2, а.с. 203),

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17 березня 2020 року (том 2, а.с. 204-211).

Вказані докази в сукупності з показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , а також показаннями представника потерпілого та свідка, не довіряти яким у суду немає жодних підстав, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно.
Проаналізувавши всі докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно.

В сукупності наведених доказів та їх аналізу суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 в цій частині правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, так як він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Крім того, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні незаконного заволодіння предметами, що знаходяться в місці поховання, вчиненому повторно, з корисливих мотивів, окрім показань обвинуваченого, підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , наданими в судовому засіданні про те, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є її родичами. Їй зателефонували з поліції та повідомили про зникнення надгробних табличок з кладовища. Ці таблички були металеві. Коли була на кладовищі, побачила, що дійсно ці таблички зникли. Нічого іншого пошкоджено не було.

Показання обвинуваченого за цим епізодом в сукупності з показаннями потерпілої повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб та обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

Окрім показань обвинуваченого ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні незаконного заволодіння предметами, що знаходяться в місці поховання, вчиненому повторно, з корисливих мотивів, підтверджується наступними доказами та процесуальними документами:

-заявою начальника Комунального підприємства «Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування» від 13 березня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення (том 2, а.с. 223),

-рапортом щодо реєстрації заяви про вчинення злочину від 12 березня 2021 року (том 2, а.с. 224),

-протоколом огляду місця події від 12 березня 2020 року з додатком фото таблицею (том 2, а.с. 225-228),

-заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу надгробних таблиць у кількості 6 штук (том 2, ас.с. 229),

-протоколом огляду місця події від 17 березня 2020 року з додатком фототаблицею (том 2, а.с. 230-236),

-постановою про визнання речовими доказами 6 надгробних таблиць (том 2, а.с. 237-238),

-відповіддю начальника Комунального підприємства «Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування» від 23 березня 2020 року на запит слідчого (том 2, а.с. 239),

-4 рапортами слідчого ВП № 2 ОСОБА_17 із проханням про реєстрацію факта кримінального правопорушення в ЄО для подальшого внесення відомостей до ЄРДР за ознаками ч. 3 ст. 297 КК України (том 2, а.с. 240-243),

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25 березня 2020 року з додатком фото таблицею, під час проведення якого ОСОБА_5 вказував на те, що демонтаж надгробних табличок на кладовищі він здійснював у лютому 2020 року (том 3, а.с. 1-11),

-розпискою про отримання на відповідальне зберігання (том 3, а.с. 12)

Вказані докази в сукупності з показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , а також показаннями потерпілої ОСОБА_4 , не довіряти яким у суду немає жодних підстав, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 незаконного заволодіння предметами, що знаходяться в місці поховання, вчиненому повторно, з корисливих мотивів.
Проаналізувавши всі докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні незаконного заволодіння предметами, що знаходяться в місці поховання, вчиненому повторно, з корисливих мотивів.

В сукупності наведених доказів та їх аналізу суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 в цій частині правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України, так як він вчинив незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в місці поховання, вчинене повторно, з корисливих мотивів.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, те що він раніше судимий, не перебуває на обліках в нарко- та психдиспансерах, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію потерпілої, яка не наполягала на призначені суворого покарання обвинуваченому.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання: каяття ОСОБА_5 у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне повернення викраденого майна.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання є рецидив злочину.

З урахуванням викладеного, тяжкості кримінальних правопорушень, обставин їх вчинення, того, що фактично викрадене майно повернуто обвинуваченим у повному обсязі, особи винного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкціями статтей 185 та 297 КК України у виді позбавлення волі та приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від покарання з випробуванням у відповідності зі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На підставі статті 70 ч.4 КК України при призначенні покарання суд вважає необхідним врахувати покарання, призначене ОСОБА_5 вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання:
- за статтями 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
- за статтею 297 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
У відповідності зі статтею 70 ч.1 КК України шляхом часткового складення призначених покарань, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.
На підставі статті 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2021 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.
Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням на 2 роки 6 місяців, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу статті 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази 8кришок ролікової букси, 1 смотрову кришку ролікової букси, 17 болтів кріплення М-20 та 5 болтів кріплення М-10, рожковий (гайковий) ключ 27х30, які знаходяться на відповідальному зберіганні (том 2, а.с. 203) повернути за належністю.

Речові докази надгробні таблички на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходяться на відповідальному зберіганні (том 3, а.с. 12) - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_4 .

Речові докази надгробні таблички на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1