Справа № 304/1204/20 Провадження № 1-кп/304/139/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000258 від 12 червня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, одруженого (має на утриманні двох малолітніх дітей), непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 11 червня 2020 року близько 11.30 год він, не маючи спеціального дозволу на користування ділянкою надр та гірничого відводу, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою трактора марки «Булат», без р/н, з причепом, знаходячись на березі річки Тур`я на відстані близько 400 м від села Порошково Перечинського району Закарпатської області, здійснив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної суміші (гравію), об`ємом 1,96 м куб, завантаживши таку лопатою на вказаний трактор, після чого, повертаючись додому, був зупинений працівниками поліції.

Кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 240 КК України.

18 березня 2021 року в м. Перечин між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , досягнуто та укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 визнає свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 240 КК України. Крім цього сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений за ч. 2 ст.240 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік зі звільненням на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Також підтвердив, що угоду він укладав добровільно, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Разом зі своїм захисником просив затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити укладену ним угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, була укладена добровільно, а вказана в угоді міра покарання узгоджена та визначена відповідно до положень ч. 2 ст. 240 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до такого.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу є нетяжким злочином.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 240 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч. 2 ст.240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження не обирався.

Питання речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження вирішуватиметься у порядку ст. 100, 124, 174 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному проваджені не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 314, 374, 475 КПК України, с у д

У Х В А Л И В :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 березня 2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме трактор марки «Булат», синього кольору, без р/н, що знаходиться на майданчику тимчасового тримання Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а також причіп одноосний від трактора, що переданий на відповідальне зберігання Порошківському лісництву повернути власнику ОСОБА_3 ; гравій, що навантажений на причіп, який переданий на відповідальне зберігання Порошківському лісництву конфіскувати; дві шахтарські та одну штикову лопати, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знищити.

Процесуальні витрати за проведення судової інженерно-екологічної експертизи №4193 від 14 липня 2020 року у розмірі 6 537 (шість тисяч п`ятсот тридцять сім) грн 60 коп та криміналістичної ґрунтознавчої експертизи № 4192 від 09 липня 2020 року у розмірі 4 086 (чотири тисячі вісімдесят шість) грн стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження вжиті ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2020 року у вигляді арешту майна скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1