В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 542/983/21
Кримінальне провадження № 1-кп/542/123/21
19 липня 2021 року смт. Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2021 за № 0000127 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макухівка Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше судимого:
-12.12.2013 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 309 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
-15.05.2014 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, у відповідності до ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12.12.2013, яким ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст.309, ч. 2, ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі більш суворим, остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;
-03.02.2017 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;
-21.02.2017 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, ст. 186 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України приєднано не відбуту частину попереднього вироку від 03.02.2017, остаточно засуджений до 4 років позбавлення волі. Строк вираховується з 17.01.2017. Звільнився з місць позбавлення волі 11.12.2020 по відбуттю терміну покарання;
-06.05.2021 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
-26.05.2021 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у відповідності до ст. 70 ч. 1, ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06.05.2021, яким ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі більш суворим, остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
12.05.2021 близько 13 години 00 хвилин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння шляхом зловживання довірою велосипедом «Україна», належним ОСОБА_5 , що знаходився на подвір`ї господарства останнього по АДРЕСА_2 . З цією корисливою метою ОСОБА_4 прибув на вищевказану територію.

Там ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на шахрайство - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під приводом тимчасового користування за цільовим призначенням попрохав у потерпілого ОСОБА_5 надати йому велосипед «Україна».

При цьому, ОСОБА_5 , вірячи в чесність і добросовісність та помиляючись про дійсні наміри ОСОБА_4 , сприйняв його як особу, яка потребує допомоги та, не усвідомлюючи той факт, що останній не має наміру повертати велосипед, добровільно передав йому вказане майно.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи повторно, перебуваючи на території господарства ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_5 велосипед, не маючи на меті його повертати власнику, а в подальшому залишив місце події та розпорядився велосипедом «Україна» на власний розсуд, реалізувавши за грошові кошти.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-21/6207-ТВ від 21.05.2021 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 500 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. В своїх діях щиро розкаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення. Докази його вини, здобуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та іститнності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності, зазначив, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд, враховуючи згоду обвинуваченого, думку прокурора, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотиви кримінального правопорушення, їх наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), шахрайство, вчинене повторно. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України є нетяжким злочином.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступне.

Відповідно до статей 50 та 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За змістом положень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі сукупності наведених і оцінених доказів суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, доведена повністю.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини проти власності, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Суд також приймає до уваги досудову доповідь провідного інспектора Новосанжарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, відповідно до якої виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 65 КК України призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також особу винного та обставини, які пом`якшують його покарання.

Так, призначаючи ОСОБА_4 покарання суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принцип законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, визнання ним своєї вини, та призначає покарання у межах санкції частини статті, що передбачає покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих обставин, визнання обвинуваченим своєї вини, відсутність тяжких наслідків, обсяг викраденого майна, обставини вчинення злочину, відсутність майнових претензій з боку потерпілого, позицію потерпілого щодо призначення міри покарання, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, особу обвинуваченого, який хоча й розкаюється у вчиненому, але в той же час раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, з огляду на конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про призначення йому покарання у виді обмеження волі.

При цьому, підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Між тим, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.05.2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у відповідності до ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06.05.2021, яким ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, більш суворим, остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до положень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.05.2021 слід виконувати самостійно.

На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

В ході досудового розслідування та під час судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови не заявлено.

Питання щодо процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 100, 349, 368-371, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.05.2021 відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Речові докази:

-Велосипед «Україна» з рамою по типу чоловічої з залишками фарби чорного та білого кольору, без сидіння, цепу та педалей, які передано на зберігання потерпілому - повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-21/6207-ТВ від 21.05.2021 у розмірі 686,48 гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1