Єдиний унікальний номер 725/264/21
Номер провадження 1-кп/725/11/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
та обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження за №0000592 від 19 червня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із

середньою освітою, одруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 19.06.2020 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Citroen-Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , рухався у денну пору доби, в межах населеного пункту, м. Чернівці, по вул. Калинівській зі сторони вул. Хотинської в напрямку вул. Січових Стрільців, на швидкості 70-80 км/год., що перевищує допустиму в межах населеного пункту.

Наближаючись до бетонної електроопори № 29 вказаної вулиці, водій ОСОБА_4 не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину дороги з права наліво за напрямком руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку СМЕ № 1138 мд., від 07.12.2020 р. спричинено тілесні ушкодження у вигляді: переломів 5-6 ребер зліва ускладнені лівобічним гідротораксом, перелому вінцевого відростку лівої ліктьової кістки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) та 12.3 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

- п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не

повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або

здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій

об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для

зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для

інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини. Щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явився, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками провадження не оспорюється, суд, роз`яснивши їм порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
При призначені покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити міру покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті кримінального закону, за яким визнав його винуватим без позбавлення його права керувати транспортними засобами. При цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.

За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).
Санкцією ч 1. ст. 286 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 286 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. (Закон № року №2617-VIII від 22 листопада 2018). При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 286 КК України змінено не було.
Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу)
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати в даному кримінальному провадження становлять 2615 грн. 20 коп. за проведення експертиз та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. (п`ять тисяч сто грн.) без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 2615,20 грн.
Речові докази: DVD-диски - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1