Справа № 203/678/21
Провадження № 1-кп/0203/571/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2021 м. Дніпро

Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000904 від 05.05.2020 стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, українця, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 приблизно в 2014 році познайомився із ОСОБА_7 в одному із автосалонів, розташованих в м. Дніпро та в подальшому між якими зав`язались дружні та ділові стосунки.
В період часу з 2014 по листопад 2019 ОСОБА_4 здійснював продаж легкових автомобілів різних марок, що були у використанні, на майданчику з продажу легкових автомобілів, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
У вказаний період часу, ОСОБА_4 займаючись купівлею/продажем автомобілів у зв`язку із недостатністю грошових коштів, необхідних для швидкого викупу легкових автомобілів різних марок у власників транспортних засобів, періодично звертався за отриманням грошових коштів до раніше знайомого ОСОБА_7 .
В подальшому ОСОБА_4 , на підставі довіреності здійснював продаж легкових автомобілів, придбаних за грошові кошти ОСОБА_7 та зареєстрованих на ім`я останнього на майданчику для продажу автомобілів, розташованого за вищевказаною адресою, та після здійснення реалізації автомобілів повертав грошові кошти ОСОБА_7 , у зв`язку із чим ОСОБА_4 зарекомендував себе як надійного бізнес-партнера.
У листопаді 2019 року ОСОБА_4 , розуміючи, що має довіру ОСОБА_7 внаслідок відносин, які склалися між ними раніше, у останнього виник злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами останнього шляхом зловживання довірою З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, попередньо створивши умови для заволодіння грошовими коштами, 01 листопада 2019 року, об 11.00 годині, перебуваючи, на майданчику з продажу легкових автомобілів, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив ОСОБА_7 що ОСОБА_4 необхідні грошові кошти у сумі 14000 гривень, яких останньому не вистачає для викупу необхідного транспортного засобу, які після здійснення реалізації автомобілю він зобов`язався повернути ОСОБА_7 .
Надалі, в той же день о 12.00 годині перебуваючи на майданчику з продажу -легкових автомобілів, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 24-Р, ОСОБА_7 , виходячи з почуття довіри до ОСОБА_4 і оманливої впевненості, що останній діє правильно та добросумлінно, для швидкого викупу легкових автомобілів різних марок у власників транспортних передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 14000 гривень.
В подальшому, ОСОБА_4 з моменту отримання від ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 14000 гривень і по теперішній час, взятих на себе зобов`язань щодо викупу та перепродажу автотранспортних засобів різних марок, з метою отримання прибутку не виконав, а отримані від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 14 000 гривень витратив на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_4 заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 14 ООО гривень, під приводом реалізації автотранспортних засобів різних марок, в подальшому витративши їх на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 14 000 гривень.
Правова кваліфікація кримінального проступку, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 - ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіти чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.

Відповідно до ч.2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Стаття 5 КК України вказує, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набув чинності 01 липня 2020 року, санкція частини першої статті 190 КК України змінена, а саме посилено розмір покарання у вигляді штрафу.
Таким чином, застосуванню підлягає та частина закону про кримінальну відповідальність, яка лише пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Тобто, суд при визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 застосовує редакцію частини першої ст. 190 КК України, в якій не посилено покарання у вигляді штрафу.
При визначенні покарання суд також враховує ступень тяжкості злочину, також приймає до уваги щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , що суд визнає обставинами, які пом`якшують відповідальність, і вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження скоєння нових злочинів призначити покарання у вигляді штрафу.
Обтяжуючих вину ОСОБА_4 обставин - судом не встановлено.
Речові докази по даному кримінальному провадженню підлягають розподілу відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1