11-сс/804/180/21
11-сс/804/180/21
Головуючий 1-ї інстанції: Хараджа Н.В.
Доповідач: Топчій Т.В.

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду у складі:
головуючого судді Топчій Т.В.
суддів Куракової В.В., Свіягіної І.М.
секретаря Мацегори М.М.
прокурора Пірго Г.М.
захисника Єфімік О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката Єфімік О.О. на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
підозрюваного в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини
05.03.2015 року приблизно о 16 годині 45 хвилині, ОСОБА_2 за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншими невстановленими особами, діючи умисно, повторно, у складі організованої групи, з корисливих мотивів, з метою вчинення розбійного нападу, викрадення офіційних документів та печаток, незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом, а також вимагання у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи одягненими в військову форму, маски-балаклави на обличчях та маючи при собі предмети, ззовні схожі на автоматичну вогнепальну зброю (автомати «Калашникова»), прибули до офісу ТОВ «Будремтранс», який розташований за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, 174.
У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, вищевказані особи, через незаперті вхідні двері незаконно проникли до офісу ТОВ «Будремтранс», який розташований за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, 174, де діючи узгоджено між собою, за попередньою змовою групою осіб, згідно відведеної кожному ролі у складі організованої групи, та заздалегідь визначеної домовленості, керуючись корисливими мотивами, представившись бійцями Добровольчого українського корпусу «Правий сектор», здійснили напад на гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаним застосуванням насильницьких дій, спричинивши при цьому потерпілому фізичний біль і тілесні ушкодження у вигляді нанесення кулаками рук, битою та електрошокером ударів в область тулуба, обличчя та голови, яка є життєво важливим органом, та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що виразилось у демонстрації предметів, ззовні схожих на автоматичну вогнепальну зброю (автомати «Калашникова»), яку потерпілий сприймав як вогнепальну зброю, заволоділи майном, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4 всього на загальну суму 479665 гривень, що є особливо великим розміром. Після чого з місця вчинення злочину зникли в невідомому напрямку.
У ході досудового розслідування, 14.04.2015 року відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
16 грудня 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 .
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2021 р. клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_1 було задоволено. Застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 березня 2021 р. включно без визначення розміру застави.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Захисник підозрюваного - адвокат Єфімік О.О. не погодилася з ухвалою слідчого судді та звернулася до суду з апеляційною скаргою та з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Зазначає, що повний текст ухвали слідчого судді отримала 02.03.2021року, тому пропустила строк на подачу апеляційної скарги з поважної причини.
В своїй апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, винести нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою постійного місця його мешкання: АДРЕСА_2 , або особистого зобов`язання з покладенням на нього певних процесуальних обов`язків, зокрема прибувати за кожною вимогою слідчого або суду, утримуватися від спілкування з потерпілими і свідками.
Зазначає, що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеному об 00-10 год. 24 лютого 2021року, ОСОБА_1 було фактично затримано в м. Київ 23 лютого 2021року о 07-10 год. на підставі ухвали слідчого судці Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.12.2020 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_1 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підставою для ухвалення судового рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного слугували відомості слідчого про складення 14 квітня 2015 року відносно ОСОБА_1 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України. Відомостей про вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_1 у спосіб, передбачений законом, у слідчого судді не було. Отже на день прийняття 28.12.2020 р. судового рішення про надання дозволу на затримання останнього він не набув статусу підозрюваного у передбачений законом спосіб, тому і його розшук, на думку захисника, постановою слідчого від 29.04.2015 р. було оголошено незаконно.
Також захисник зазначає, що вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов до висновку про обґрунтованість підозри і причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, посилаючись на протоколи допитів потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не перевіряючи їх відповідно до ст.23 КПК України безпосередньо, не отримав їх усних показань. Відеозапис з камери відеоспостереження слідчим суддею не досліджувався в судовому засіданні. З урахуванням наведеного, захисник вважає, що у слідчого судді не було достатніх підстав дійти до висновку, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Звертає увагу захисник і на те, щодо ризики, на які посилається слідчий в клопотанні є необґрунтованими, оскільки всі потерпілі і свідки допитані під час судового розгляду в Красноармійському міськрайонному суді Донецької області, де розглядається кримінальне провадження стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та інших за обвинуваченням за ст.187 ч.4 КК України; щодо ризику знищити та сховати письмові та речові докази, то всі вони вже досліджені судом першої інстанції в повному обсязі і знаходяться в матеріалах справи в Красноармійському міськрайонному суді Донецької області. Доказів наявності інших ризиків слідчому судді надано не було.
Разом з цим захисник звертає увагу, що слідчий суддя визначив строк на який потрібно застосувати ОСОБА_1 запобіжний захід до 16.03.2021 року включно не обґрунтовуючи при цьому своє рішення, а також неправильно вказавши найменування установи слідчого ізолятору.
Також захисник вказує, що в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що фактично разом з дружиною ОСОБА_11 та малолітньою дитиною, 2013 р.н. постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, підозрюваний наголошував, що в день скоєння злочину, який йому інкримінують, тобто 05 березня 2015року він після вогнепального поранення на фронті проходив лікування в Київській міській клінічній лікарні №4, про що можна дізнатись у лікувальній установі, отримавши тимчасовий доступ до медичних документів у встановленому законом порядку, оскільки на адвокатський запит їх отримати неможливо.
Позиції учасників апеляційного перегляду провадження.
Захисник підозрюваного адвокат Єфімік О.О. підтримала у повному обсязі апеляційну скаргу, наполягала на застосуванні стосовно ОСОБА_1 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді цілодобового домашнього арешту або особистого зобов`язання.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного адвоката Єфімік О.О. не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Мотиви суду з посиланням на норми кримінального та процесуального закону.
Враховуючи, що захисник Єфімік О.О. повний текст ухвали слідчого судді отримала лише 02.03.2021року та надала до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, за таких підстав колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено захисником з поважних причин, відповідно він підлягає поновленню.
Виходячи зі змісту ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ст. 176 ч.5 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Аналізуючи апеляційні твердження захисника Єфімік О.О. про необґрунтованість підозри ОСОБА_1 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України підтверджується зібраними в кримінальному провадженні такими доказами: протоколами допитів потерпілого ОСОБА_4 ; протоколами впізнання по фотознімкам потерпілим ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_1 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_6 ; протоколами впізнання за фотознімками свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_6 підозрюваного ОСОБА_1 ; відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на території ТОВ «Будремтранс» за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вул. 40 років Жовтня, 174; та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази у судовому засіданні безпосередньо. Колегія суддів вважає, що на даній стадії кримінального провадження при розгляді клопотань органів досудового розслідування слідчий суддя особисто перевіряє та вивчає зміст матеріалів, доданих до відповідного клопотання, обговорює їх з учасниками судового розгляду у разі надходження від них відповідних клопотань та зауважень та дає їм у судовому рішенні правову оцінку, зокрема в частині обґрунтованості підозри, об`єктивності та достатності відомостей, зібраних на початковому етап слідства для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, наявності в поведінці такої особи ризиків порушення процесуальної поведінки та з інших питань порушених в клопотанні. Апеляційні твердження захисника про те, що суд безпосередньо не досліджував матеріали, докази в обґрунтування підозри ОСОБА_1 , долучені до клопотання слідчого, спростовуються мотивувальною частиною ухвали суду, згідно з якою слідчий суддя перевірив та дослідив матеріали додані до клопотання та звукозаписом судового засідання.
Апеляційні доводи захисника про те, що в день скоєння злочину, який інкримінують ОСОБА_1 05 березня 2015року останній проходив лікування в Київській міській клінічній лікарні № 4 об`єктивно стороною захисту нічим не підтверджуються та підлягають перевірці під час досудового розслідування у встановленому КПК України порядку.
Колегія суддів не погоджується з апеляційними вимогами захисту про доцільність обрання підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу в виді цілодобового домашнього арешту за адресою його затримання АДРЕСА_2 , оскільки стороною захисту не надано ніяких відомостей на підтвердження легітимності перебування підозрюваного за цією адресою, крім того у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що проживає за іншою адресою АДРЕСА_1 , а дитина навчається не у межах м. Київа. З наведених відомостей, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 мешкає окремо від дружини ОСОБА_11 та дитини, крім того ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що йому було відомо що він перебуває у розшуку за даним кримінальним провадженням. Згідно пояснень підозрюваного ОСОБА_1 , останній періодично мешкає й не за місцем реєстрації, а в квартирі свого брата, офіційно так і не працевлаштувався, оскільки перебував у розшуку, ці фактори свідчать про схильність ОСОБА_1 , до переховування від органів слідства.
Колегія суддів відкидає апеляційні твердження захисту та вважає, що обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить його належної процесуальної поведінки на час слідства та суду, та виходить з того, що він підозрюється в особливо тяжкому умисному корисливому злочині з застосуванням насильства щодо потерпілих, вчиненому у змові з іншими особами з використанням зброї, під час проходження військової служби. Кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_1 становить особливу суспільну небезпеку, у разі визнання особи винною передбачає тривалий строк покарання в виді позбавлення волі. Враховує колегія суддів і обставини провадження, зокрема що ОСОБА_1 тривалий час з 29.04.15 року перебував у розшуку, усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків правопорушення та інших учасників кримінального провадження, знищити або сховати речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. До таких висновків про існування істотних ризиків в поведінці підозрюваного, передбачених ст. 177 КПК України колегія суддів приходить враховуючи, що ОСОБА_1 тривалий час з 2014 року приймав участь у військових діях в зоні АТО, має навики бойових дій та користування вогнепальною зброєю, має авторитет та вірогідно має вплив на інших осіб, підозрюваних та обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення у співучасті.
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи захисника Єфімік О.О. з приводу відсутності в поведінці підозрюваного ОСОБА_1 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, через те, що основне кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інших осіб перебуває на розгляді у Красноармійському міськрайонному суді Донецької області, за провадженням допитано потерпілих і свідків, а також доводи про відсутність існування ризику знищити та сховати письмові та речові докази, які знаходяться в матеріалах справи в Красноармійському міськрайонному суді Донецької області. Ці обставини не спростовують можливість підозрюваним ОСОБА_1 , перебуваючи на волі у подальшому продовжувати впливати на свідків, залякувати потерпілих у кримінальну провадженні щодо нього, намагатись знищити або сховати речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення щодо обставин кримінального правопорушення відносно нього. За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_1 його процесуальних прав та обов`язків та не буде ефективними для досягнення завдань, передбачених ст.2 КПК України, тому обрання підозрюваному ОСОБА_1 найбільш суворого запобіжного заходу в виді тримання під вартою, колегія суддів вважає виправданим. Колегія суддів враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому висловлена правова позиція про те, що суворість покарання слід вважати суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування особи та вірогідності вчинення нових злочинів, наявність підстав для тримання особи під вартою мають оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості особи, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Не приймає до уваги колегія суддів і доводи апеляційної скарги захисника Єфімік О.О. про те, що ОСОБА_1 не набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.
Повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 187 ч.4 КК України було складено 14.04.15 року ( а/с 21)
Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи (ч. 3 ст. 111 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
На підставі викладеного, враховуючи наявні у матеріалах копії корінців про виклик, які вручалися членам сім`ї підозрюваного ОСОБА_1 матері, брату 20.04.16 року, 18.05.16 року, 26.02.16 року ( а/с - 24-25) після повідомлення про підозру, колегія суддів вважає, ОСОБА_1 було вручене повідомлення про підозру. Обізнаність ОСОБА_1 у тому, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується рапортом слідчого від 05.05.2016 року ( а.с.26), з якого вбачається, що старшим слідчим СУ ГУНП в Донецькій області Добринським Ю.В. в телефонному режимі було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність з`явитись до правоохоронних органів для дачі пояснень, на що останній відмовився прибувати до слідчого. Про що можна зробити висновок, що ОСОБА_1 знав про те, що його викликають до слідчих органів, та що за місцем його мешкання було проведено обшук. За таких підстав, колегія суддів вважає, що на день прийняття 28.12.2020 р. судового рішення про надання дозволу на затримання ОСОБА_1 він набув статусу підозрюваного у передбачений законом спосіб.
Щодо доводів захисника, що слідчий суддя безпідставно визначив строк, на який потрібно застосувати ОСОБА_1 запобіжний захід до 16.03.2021 року включно не обґрунтовуючи при цьому своє рішення, то колегія суддів виходить з наступного.
Порядок обчислення строків досудового розслідування визначений в ст. 219 КПК України. За ч.3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено з дня повідомлення особі про підозру протягом двох місяців у разі вчинення злочину. Порядок продовження строків досудового розслідування визначений главою 24 КПК України, а межі строків досудового розслідування визначені в ч.4 ст. 219 КПК України.
Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування, передбачені ст. 219 КПК України.
Отже, виходячи з того, що ОСОБА_1 було повідомлено про підозру 14.04.15 року, оголошено його розшук 29.04.15 року (провадження зупинено), 23.02.21 року провадження відновлено, запобіжний захід ОСОБА_1 у виді тримання під вартою був обраний ухвалою слідчого судді від 24 лютого 21 року до 16 березня 2021 року включно у межах строків досудового розслідування.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування рішення слідчого судді за доводами апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 407,422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання захисника підозрюваного адвоката Єфімік О.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 24.02.21 року - задовольнити. Поновити захиснику Єфімік О.О. строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 24.02.21 року.
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката Єфімік О.О. - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Топчій Т.В. Куракова В.В. Свіягіна І.М.