ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/1289/21 Доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - Шабельнікова С.К,

суддів - Кружиліної О.А., Люшні А.І.

секретаря - Вакула Н.С.

захисника - Горелова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1 адвоката Горелова Артема Вікторовича на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого Слідчого відділення №1 СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області Михайленко Л.О., про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000436 від 18.04.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року задоволено клопотання слідчого Слідчого відділення №1 СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області Михайленко Л.О., про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000436 від 18.04.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відносно ОСОБА_1 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), в межах строку досудового розслідування, до 19 липня 2021 року.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, адвокат Горелов А.В. як захисник підозрюваного ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і змінити ОСОБА_1 запобіжний захід на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби з 21-00 годин до 07-00 годин наступного дня. В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилається на недоведеність слідчим та прокурором реальної можливості настання зазначених в клопотанні ризиків, оскільки вони відсутні або низькі та недоведеність прокурором неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні. Вказав, що враховуючи наявність у підозрюваного постійного місця проживання, знаходження на його утриманні непрацездатних батьків та неповнолітньої дитини, а також відсутність даних щодо будь-яких порушень обов`язків спростовують ризик переховування підозрюваного. Жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків також немає, оскільки всі експертизи на користь сторони обвинуваченні проведені, а тому відсутній вплив на спеціалістів та експертів. Оскільки підозрюваний раніше не судимий і ніколи не притягувався до кримінально/ відповідальності, а інкримінований йому злочин є не продовжуваним, то немає жодних конкретних підстав стверджувати про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважає, що відносно підозрюваного можливо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, який буде достатнім для виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Горелова А.В., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № №0000436 від 18.04.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - п.12 ч.2 ст.115 КК України.

18 квітня 2021 року ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 19 квітня 2021 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20.04.2021 ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 20:00 години 16 червня 2021 року, включно..

Постановою в.о. керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області від 11.06.2021 строк досудового розслідування в межах цього провадження продовжено до 19.07.2021.

11 червня 2021 року слідчий СВ№1 СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області Михайленко Л.О. звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0000436 від 18.04.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, мотивуючи його тим, що у даному кримінальному провадженні призначено низка судових експертиз, висновки по яким долучені до матеріалів кримінального провадження, також призначені судові експертизи, які на даний час не закінчені. Крім того, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин скоєного злочину у даному кримінальному провадженні необхідно додатково допитати підозрюваних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; провести слідчий експеримент за участю потерпілого та підозрюваних; отримати результати призначених експертиз; у разі необхідності провести інші необхідні слідчі дії; відкрити сторонам матеріали досудового розслідування та надати їм доступ до матеріалів досудового розслідування; у разі необхідності розглянути клопотання сторони захисту; скласти обвинувальний акт. Результати проведення вказаних слідчих дій мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх отримання потребує додаткового часу строком не менш ніж місяць.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та встановлені при обранні слідчим суддею запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_1 , не зменшилися та продовжують існувати, слідчий просив продовжити йому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.07.2021, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважавобґрунтованою підозру ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - п.12 ч.2 ст.115 КК України, яка підтверджена доданими до клопотання доказами, а саме протоколами огляду місця події від 18.04.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого зафіксовано місце вчинення злочину, вилученні: два уламки бити, уламки скляної пляшки від горілки «Медов», уламки скляної пляшки від коньяку три зірки коричнево-бурого кольору, запис з камер відеоспостереження, три змиви з підлоги та за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилученні: чоловіча кофта чорного кольору, штани чорного кольору із слідами речовини бурого кольору на них, куртка темно-синього кольору, куртка світло-синього кольору, кросівки чорного кольору, кросівки синього кольору, дві паперові коробки з написом «Estro», кухонний ніж з чорною ручкою. Також протоколом огляду місця події від 18.04.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , де неподалік магазину вилученні: поліетиленовий пакет білого кольору з написом «ESTRO», в якому знаходився кухонний ніж, пластикова пляшка з-під пива «Мягкое» (на третину заповнена), пачка з-під цигарок «West» і за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого вилученні: кобура чорного кольору, коробка з-під пістолета з написом «Profi 4,5», пістолет з маркуванням «7.5 J» на стволі маркування «Cal 4mm. Flobert», поліетиленовий пакет з кулями в кількості 18 шт., шомпол для чистки пістолету, кухонний ніж з чорною рукояткою, віджим для патронів; а також довідкою, відповідно до якої, потерпілий ОСОБА_3 був доставлений до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» Харківської міської ради з діагнозом: закритий перелом ліктьового відростку зліва, вогнепальне поранення плеча та поясничної ділянки зліва і показаннями потерпілого ОСОБА_3 .

Крім того, слідчий суддя врахував, що на теперішній час не отримано висновку судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, у зв`язку з чим не можливо вирішити питання щодо тяжкості отриманих потерпілим травм та про небезпечність їх в момент їх заподіяння.

Також суд вважав, що встановлені та доведені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились та продовжують існувати. Ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя вважав доведеним, беручи до уваги тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, у поєднанні з відсутністю міцних соціальних зв`язків з державою та суспільством (відсутність офіційного місця роботи тощо), що вважав підґрунтям для переховування останнього від органів розслідування з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі.

Крім того, слідчий суддя вважав доведеним ймовірність підозрюваного чинити вплив на свідків та на потерпілого, а також вірогідність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки вважав, що вказаний ризик підтверджується тим, що злочинний намір підозрюваного не був доведений до кінця з причин, що не залежать від волі останнього, через що, перебуваючи на свободі останній може продовжити протиправну діяльність.

Врахувавши всі підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України та ч. 4 ст. 183 КПК України: відомості про особу підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, слідчим суддею було продовжено ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 липня 2021 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на інших учасників провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуються підозрюваному та враховуючи вищенаведені відомості, у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з обгрунтованими висновками слідчого судді, що в даному випадку жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно недоведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого та зміни підозрюваному запобіжного заходу на домашній арешт є суперечливими і спростовуються відомостями кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про постановлення слідчим суддею обґрунтованого рішення.

Доводи стосовно не врахування слідчим суддею висновку експерта щодо тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, на цьому етапі не можуть бути взяті до уваги, оскільки оцінка доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину слідчим суддею не проводиться, у зв`язку з тим, що він на цьому етапі зобов`язаний лише визначити на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо остаточної кваліфікації вирішується органом досудового розслідування до складання обвинувального акту. Вказані обставини у своїй сукупності обґрунтовують висновок слідчого судді щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Твердження в апеляційній скарзі адвоката щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання і неповнолітньої дитини, як показника міцних соціальних зв`язків, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки, ця обставина існувала на час вчинення правопорушення і не стала стримуючим фактором для підозрюваного від противоправних дій.

Наявність позитивних відомостей щодо підозрюваного, в такому випадку не може усувати вірогідності ризиків, про які зазначено в клопотанні. За таких обставин, незгода захисника підозрюваного з висновками суду першої інстанції щодо наявності ризиків, ґрунтується лише на його суб`єктивних оціночних судженнях, внаслідок чого колегія суддів не може взяти їх до уваги.

Отже, колегія суддів погоджується зі слушністю висновків суду першої інстанції щодо продовження існування раніше встановлених ризиків, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах судового провадження спростовують апеляційні доводи про недоведеність вищезазначених ризиків.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних прав та обов`язків, покладених на нього.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_1 та відсутності на цей час жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційних скарг підозрюваного та його захисника.

Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407 ч. 3 п.1, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1 адвоката Горелова Артема Вікторовича залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15 червня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді