Справа № 461/3787/21
Провадження № 1-кс/461/2615/21
УХВАЛА

Іменем України

14.05.2021 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 від 07 квітня 2021 року про відмову у клопотанні про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,-

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м.Львова зі скаргою в якій просить: скасувати постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 від 07 квітня 2021 року про відмову у клопотанні про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, припинити бездіяльність слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , що полягає у не вчиненні належних дій, зобов`язати уповноважену особу, у провадженні якої перебуває досудове розслідування у справі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, повторно розглянути клопотання від 05.05.2021 року про визнання потерпілим, зобов`язати уповноважену особу, у провадженні якої перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року визнати ОСОБА_3 потерпілим.
Свої вимоги мотивує тим, що в СУ ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, за заявою ОСОБА_3 . Так, 31.07.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про злочин, з приводу неправомірних дій службових осіб Державного концерну «Укроборонпром» та співробітників Департаменту контррозвідки СБУ, які були задіяні для звільнення заявника, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 172, 364, 365, 366, 367 КК України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2019 року скаргу ОСОБА_3 задоволено та зобов`язано уповноважених осіб ДБР внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаржник зазначає, що 05.02.2021 року ним подано клопотання про визнання потерпілим. Листом СУ ГУНП у Львівській області № М-223/16/01-21 від 24.022021 року, яким було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 . Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.03.2021 року скаргу ОСОБА_3 задоволено. Зобов`язано уповноважену особу СУ ГУНП у Львівській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 05.02.2021 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. 06.05.2021 року заявник ОСОБА_3 отримав постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 від 07 квітня 2021 року про відмову у клопотанні про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Заявник зазначає, що оскаржувана постанова про відмову у задоволенні клопотання від 05 лютого 2021 року не містить правового обґрунтування відсутності підстав для визнання заявника потерпілим. Вказує, що слідчим не проведено необхідних слідчих процесуальних дій спрямованих на визначення наявності чи відсутності спричиненої шкоди, не взято до уваги наявні докази в їх сукупності. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не надано оцінки обставинам, викладеним у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення щодо неправомірних дій службових осіб Державного концерну «Укроборонпром», співробітників департаменту контррозвідки СБУ під час закупівлі авіаційних запчастин та завищення цін підпорядкованими підприємствами ДК «Укроборнпром», та в клопотанні про визнання потерпілим щодо можливого завдання ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди. Крім того, слідчим не зазначено на підставі яких саме зібраних матеріалів досудового розслідування ним було винесено оскаржувану постанову. Відтак, просить скаргу задовольнити повністю.
Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги. 11.05.2021 року скерував на адресу суду заяву про розгляду скарги за його відсутності.

Слідчий відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 скерував на адресу суду заяву про розгляд скарги у його відсутності. Додатково зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що вчинене кримінальне правопорушення стосується неправомірних дій службових осіб ДК «Укроборонпром», співробітників департаменту контррозвідки СБУ під час закупівлі авіаційних запчастин за завищеними цінами підпорядкованими підприємствами ДК «Укроборонпром», що спричинило негативні наслідки інтересам держави. Слідчий стверджує, що даних про заподіяння кримінальним правопорушення моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_3 , що перебувають у причинно наслідковому зв`язку із можливими неправомірними діями під час закупівлі авіаційних запчастин підпорядкованими підприємствами ДК «Укрборонпром» за завищеними цінами, досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, а тому відсутні підстави для залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження у якості потерпілого. Просить у задоволенні скарги відмовити повністю.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги. Скерував а адресу суду заяву про розгляду скарги за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності суб`єкта оскарження та прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, за заявою ОСОБА_3 від 31.07.2019 року про вчинення кримінального правопорушення.

05.02.2021 року ОСОБА_3 звернувся до СУ ГУНП у Львівській області із клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Листом заступника начальника СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 № М-23/16/01-21 від 24.02.2021 року ОСОБА_3 повідомлено, що у задоволенні його клопотання відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.03.2021 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов`язано уповноважену особу слідчого управління ГУ НП у Львівській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 05.02.2021 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001542 та винести мотивовану постанову.

Постановою слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 від 07 квітня 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України відмовлено.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Згідно з ч.2 даної норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення нею кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, дізнавач, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до частини 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, постанова слідчого (дізнавача) підлягає скасуванню.

Неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого дізнавачем, слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи, у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Крім неналежного мотивування постанов, підставою їх скасування є і необґрунтованість прийнятого рішення дізнавачем, слідчим, прокурором стосовно співвідношення процесуальних вимог щодо визнання особи потерпілою та фактичних обставин кримінального правопорушення.

Незважаючи на посилання слідчого в постанові про відмову у визнанні потерпілим, на вказану норму закону, приписи такої норми слідчим не виконані, оскільки не наведено конкретних очевидних та достатніх підстав вважати, що заява ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не було проведено жодних слідчих дій (про такі у постанові не зазначається) на предмет перевірки заподіяння заявнику ОСОБА_3 будь-якої шкоди, та не була надана можливість надати обґрунтування та докази в підтвердження спричинення йому моральної або майнової шкоди, при тому, що в заяві про залучення як потерпілого прямо вказується на заподіяння ОСОБА_3 шкоди, завданої неправомірними та протиправними діями службових осіб ДК «Укроборонпром», яка полягає у незаконному звільненні та втраті засобів для існування. А відтак, висновок слідчого про те, що ОСОБА_3 не завдано шкоди, передбаченої ч.1 ст. 55 КПК України, є передчасним.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 55 КПК, є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими постанова слідчого підлягає скасуванню.

Оскаржувана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження та не є вмотивованою. В даній постанові не вказується, яким шляхом слідчий встановив відсутність обставин про заподіяння моральної, майнової чи іншої шкоди ОСОБА_3 . В залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника.

А відтак, в залежності від встановленого, слід прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника. Наявність чи відсутність моральної, фізичної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягає доведенню під час досудового розслідування, під час якого заявник повинен користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.
Щодо вимоги скаржника ОСОБА_3 про припинення бездіяльності слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , яка полягає у не вчиненні дій щодо визнання потерпілим слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тобто, КПК України не передбачає повноважень слідчого судді визнавати протиправною бездіяльність слідчого, прокурора. Тому в цій частині вимог скарги необхідно відмовити.

Вимога заявника про зобов`язання уповноваженої особи, в провадженні якої перебуватиме кримінальне провадження №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, визнати ОСОБА_3 у даному кримінальному проваджені також не підлягає до задоволення. Оскільки, згідно ч.2 ст. 307 КПК України, КПК України не передбачає повноважень слідчого судді зобов`язувати слідчого та прокурора вчиняти конкретні слідчі та процесуальні дії, надавати заявникам конкретні відповіді, визнавати потерпілими, тощо. Більше того, згідно з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що скарга, підлягає до часткового задоволення, оскільки слідчим не наведено належних мотивів відмови у задоволенні клопотання та не враховано зауважень висловлених в попередній ухвалі слідчого судді.

За викладених обставин слідчий суддя дійшов до висновку, що постанова слідчого не відповідає вимогам ч.5 ст. 55 ч.5 ст.110 КПК України, є необґрунтованою та такою, що винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.40-1, 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 від 07 квітня 2021 року про відмову у клопотанні про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Зобов`язати слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 05.02.2021 року про визнання його потерпілим у відповідності до норм КПК України та фактичних обставин, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001542 від 02 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
В іншій частині скарги відмовити.

У відповідності до ст. 535 КПК України копію ухвали надіслати Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області для виконання та повідомлення суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 18.05.2021 року.

Суддя ОСОБА_1