Справа № 754/5514/21 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2787/2021 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000555 від 04 березня 2021 року за апеляційною скаргою прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засуджено,

за ч. 5 ст.27, ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.;

за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425,00 грн;

на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 у листопаді 2020 року, точну дату судом не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво в підробці офіційного документу, з метою його подальшого використання як підроблювачем, так і іншою особою, а саме посвідчення водія на своє ім`я, за допомогою мережі Інтернет, знайшов оголошення про допомогу в отриманні посвідчення водія та надав невстановленій особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, свої анкетні дані, а також власне фотозображення для використання їх у підробці офіційного документу, а саме виготовлення посвідчення водія на своє ім`я. В подальшому, у невстановлений час та місці, невстановлена особа, виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після цього, ОСОБА_7 у листопаді 2020 року, точної дати не встановлено, за грошову винагороду у сумі 8 500,00 грн., за допомогою поштового зв`язку «Нова Пошта», отримав від невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я.

Крім того, ОСОБА_7 03 березня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Рено Мастер», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , та рухаючись по вул. Бальзака, 57 в м. Києві, був зупинений екіпажем патрульної поліції. На вимогу працівника поліції про надання для перевірки посвідчення водія, ОСОБА_7 діючи умисно та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я є підробленим, надав вказане посвідчення водія працівнику поліції, тим самим використав завідомо підроблений документ.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, вважав вирок незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що місцевий суд припустився помилки при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом в межах від 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на переконання апелянта, свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. За наведених обставин, просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити; обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в спрощеному провадженні, тобто в порядку ст.ст. 381, 382КПК України.
Висновки суду щодо встановлених досудовим розслідуванням обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 413 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимогст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Так, ч.1,2 ст. 53 КК України визначено, що штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КК, з урахуванням положень ч.2 ст. 53 КК України. Розмір штрафу визначається судом в межах від 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 50 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, в порушення зазначених вимог закону, призначив ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст. 358КК України у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.
За таких обставин колегія суддів вважає, що судом при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.4 ст. 358 КК України допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування вироку в цій частині.
При цьому, на думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.4 ст.358 КК України в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян буде відповідати вимогам закону про кримінальну відповідальність, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та меті покарання, визначеній ч.2 ст. 50 КК України.
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України є правильним, колегія суддів погоджується з цим покаранням та вирок суду в цій частині учасниками не оскаржується.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити в цій частині новий вирок.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7
за ч.4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;
за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.

В решті вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4