Справа № 592/5496/21
Провадження № 1-кп/592/415/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000729, відомості за яким 01.04.2021 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської обл. , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який працює без офіційного працевлаштування виготовлювачем плитки, який має повну середню освіту, неодруженого, громадянина України, українця, який має на утриманні непрацездатних батьків, пенсіонерів, осіб похилого віку: батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше неодноразово судимого, невійськовозобов`язаного, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілого: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

29.03.2021 року близько 13 години 00 хвилин, користуючись вільним доступом, ОСОБА_3 зайшов на територію Лучанського кладовища м. Суми, розташованого за адресою: м. Суми, вул. 2-га Залізнична, де, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, а також честі і гідності померлих, здійснив наругу над могилою ОСОБА_8 . Шляхом штовхання та із застосуванням фізичної сили він демонтував дві секції металевої огорожі могили. В подальшому, ОСОБА_3 розпорядився двома секціями металевої огорожі могили ОСОБА_8 на власний розсуд. Не зупиняючись на вчиненому, маючи єдиний умисел на зняття металевих огорож з могили ОСОБА_8 , 01.04.2021 року близько 15 години 00 хвилин, користуючись вільним доступом, ОСОБА_3 зайшов на територію Лучанського кладовища м. Суми, розташованого за адресою: м. Суми, вул. 2-га Залізнична, де, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, а також честі і гідності померлих, здійснив наругу над могилою ОСОБА_8 . Шляхом штовхання та із застосуванням фізичної сили він демонтував чотири секції металевої огорожі могили. В подальшому, ОСОБА_3 з вищезазначеним майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд. Загальний розмір шкоди, заподіяної брату померлої ОСОБА_7 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/4129-ТВ від 12.04.2021 року, становить 1158 грн. . На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у демонтажу шести секцій огорожі з могили, на загальну суму 1158 грн. , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 297 КК України, тобто наруга над могилою, а саме: незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі (а. п. 1-3) .

30.04.2021 року потерпілий ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_3 уклали угоду про примирення потерпілого з підозрюваним. Беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до нетяжких злочинів, обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України, добровільно частково усунув заподіяну шкоду, враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 примирилися, то сторони погодилися на призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 297 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 грн. . Із запропонованими видом та мірою покарання потерпілий й обвинувачений згодні. Потерпілому та обвинуваченому було роз`яснено про те, що в результаті укладення угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим вони позбавляються права на оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (а. п. 4-6) .

Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Встановивши особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд роз`яснив йому суть обвинувачення, з`ясував, що воно йому зрозуміле, що він визнає себе винним. Після роз`яснення суті обвинувачення ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим.

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим під час підготовчого судового засідання суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_3 , що той цілком розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення під час підготовчого судового засідання судом було з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України (а. п. 16) .

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розд. ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. ст. 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду (а. п. 17) .

Суд переконався в підготовчому судовому засіданні шляхом проведення опитування сторін, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він реально зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема вчинити дії, перелік яких в ній зазначено.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам КПК України. При цьому: 1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України, під час досудового розслідування не була допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, який не є більш тяжким ніж той, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не існує; 5) можливість виконання обвинуваченим ОСОБА_3 взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгоджених виду та міри покарання, можливості застосування положень ст. 69 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 2, 4/зв) ; - активне сприяння розкриттю злочину (а. п. 2, 4/зв) ; - добровільне часткове усунення заподіяної шкоди (а. п. 2, 4/зв) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення; - наявність на утриманні непрацездатних батьків, пенсіонерів, осіб похилого віку: батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. п. 1, 32/зв, 67) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочину.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, активне сприяння розкриттю злочину обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, добровільне усунення заподіяної шкоди здійснюється винним з власної ініціативи до винесення обвинувального вироку суду. Заподіяна шкода є шкодою майнового характеру, вираженою в грошовій формі. Усунення заподіяної шкоди може виявитися, наприклад, у відновленні попереднього стану предмета злочинного посягання, поверненні викраденого або рівноцінного майна, наданні потерпілому коштів, які він витратив у зв`язку зі злочинним посяганням (наприклад, на лікування чи ремонт автомобіля) тощо. Компенсацію винним моральної шкоди також слід розглядати як обставину, що пом`якшує покарання. Добровільне часткове усунення заподіяної шкоди може розглядатися судом як обставина, що пом`якшує покарання, незалежно від того, здійснено воно до викриття злочину, в період його розслідування чи судового розгляду. Не є обов`язковим при цьому особисте усунення заподіяної шкоди. Воно може бути здійснене за його дорученням або на прохання й іншими особами як за рахунок винного, так і за рахунок цих осіб.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні кримінальних правопорушень, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю кримінальних правопорушень.

Можливість врахування обставини, що пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винної особи непрацездатних батьків при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винної особи непрацездатних батьків розуміється як надання нею відповідним особам матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для таких осіб. Наявність на утриманні винної особи непрацездатних батьків, окрім їхнього матеріального забезпечення, означає також, що винна особа здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винної особи, після засудження останньої.

Раніше неодноразово судимий:

- вироком Білопільського районного суду Сумської області від 13.12.2000 року за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки зі штрафом 680 грн. , вирок набрав законної сили 21.12.2000 року (а. п. 33, 34) ;

- вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23.09.2002 року за ч. 4 ст. 187, ст. ст. 69, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 3 місяці, вирок набрав законної сили 09.01.2003 року (а. п. 33, 34) ;

- звільнений умовно-достроково 26.05.2007 року постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.05.2007 року на підставі ст. 81 КК України з Диканівської виправної колонії Харківської області (№ 12) на невідбутий строк 1 (один) рік 4 місяці 4 дні, постанова набрала законної сили 26.05.2007 року (а. п. 33, 34) ;

- вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, вирок набрав законної сили 08.04.2011 року (а. п. 33, 34) ;

- звільнений 07.09.2011 року з Олексіївської виправної колонії Харківської області (№ 25) за відбуттям строку покарання (а. п. 33, 34) ;

- вироком Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2013 року у справі № 2602/126/2012, провадження № 1/753/126/13 за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, вирок набрав законної сили 05.08.2013 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/31167348, https://reyestr.court.gov.ua/Review/31329307) (а. п. 33-66, 68-83) ;

- ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.01.2016 року у справі № 644/435/16-к, провадження № 1-в/644/291/16 було зараховано у строк відбуття покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2011 року, строк попереднього ув`язнення з 01.11.2011 року до 04.08.2013 року включно у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України із співвідношення, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі, ухвала набрала законної сили 08.02.2016 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/55493829) (а. п. 84, 85) ;

- звільнений умовно-достроково 30.06.2017 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.06.2017 року у справі № 644/2145/17, провадження № 1-в/644/259/17 на підставі ст. 81 КК України з Харківської виправної колонії (№ 43) на невідбутий строк 7 місяців 6 днів, постанова набрала законної сили 30.06.2017 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/67377942) (а. п. 86,87) .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає рецидив злочинів (а. п. 33, 34) .

Заслухавши думку прокурора щодо наведеного, думку потерпілого щодо можливості затвердження угоди, думку обвинуваченого щодо можливості затвердження угоди, яка розглядається, які не заперечували проти затвердження угоди про примирення, суд переконався в тому, що угода може бути затверджена, що можливо ухвалити вирок, яким затвердити угоду, та призначити узгоджені сторонами вид та міру покарання.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду пред`явлений не був (а. п. 3) .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2021 року у справі № 592/3968/21, провадження № 1-кс/592/2030/21, слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96027104) (а. п. 7/зв, 9, 26) .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2021 року у справі № 592/3965/21, провадження № 1-кс/592/2027/21, слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96027111) (а. п. 7/зв, 9, 27, 28) .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2021 року у справі № 592/3949/21, провадження № 1-кс/592/2017/21, слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96063130) (а. п. 7/зв, 9/зв, 29, 30) .

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. п. 5, 8/зв, 22-25) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-21/4129-ТВ від 12.04.2021 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 490,35 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-21/4080-ТР від 14.04.2021 року, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи в сумі 1634,50 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-21/4287-ТР від 15.04.2021 року, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи в сумі 1307,60 грн. , слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави (а. п. 3, 5, 7-9, 19-21) .

При ухваленні даного вироку судом були враховані висновки щодо застосування норм права, які враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016 року (із змінами) , які були викладені в постанові Верховного Суду від 20.12.2018 року у справі № 679/783/17, провадження № 51-8609км18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/78750675) , слідуючи давньому латинському виразу casus omissus pro omisso habendus est , який означає, що пропущений випадок має вважатися таким, що пропущений навмисно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 468, 469, 471, 473-476 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50-53, 65-67, 69, 297 КК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 30.04.2021 року між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 грн. .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2021 року у справі № 592/3968/21, провадження № 1-кс/592/2030/21, скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2021 року у справі № 592/3965/21, провадження № 1-кс/592/2027/21, скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.04.2021 року у справі № 592/3949/21, провадження № 1-кс/592/2017/21, скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази, а саме:

- майно, вилучене 01.04.2021 року під час проведення огляду предметів, а саме: черевики чорного кольору AVIS , 43 розміру, які було запаковано до спецпакету № SUD 3042530 та кросівки Adidas синього кольору, 42 розміру, які було запаковано до спецпакету № SUD 3042531, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_3 ;

- майно, вилучене 01.04.2021 року під час проведення огляду місця події, а саме: огорожі з могили у виді чотирьох секцій, загальною вагою 26 кг 20 г, які було оглянуто та запаковано до спецпакету № SUD 4033932 та до спецпакету № SUD 4033933 (по дві секції в кожному спецпакеті) , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- майно, вилучене 02.04.2021 року під час проведення огляду предметів, а саме: огорожі з могили у виді двох секцій, загальною вагою 13 кг, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-21/4129-ТВ від 12.04.2021 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 490,35 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-21/4080-ТР від 14.04.2021 року, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи в сумі 1634,50 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-21/4287-ТР від 15.04.2021 року, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи в сумі 1307,60 грн. , відшкодувати за рахунок ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1