Провадження №1-кп/127/1619/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, працюючого, маючого на утриманні двох дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 16.01.2015 року, №0006329 від 22.09.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , на початку червня місяця 2013 року, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном у великих розмірах, використовуючи завчасно налагоджені відносини з ОСОБА_9 , шляхом зловживання довірою останнього, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, під виглядом надання допомоги ОСОБА_9 у придбанні автомобіля іноземного виробництва марки «BMW 7» 2003 2004 року випуску, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, заволодів коштами ОСОБА_9 на суму 5 000 доларів США, що відповідно до курсу валют на момент вчинення кримінального правопорушення було еквівалентно 39 964 грн. Вказані грошові кошти він використав на власний розсуд.
Продовжуючи реалізацію свого умислу спрямованого на заволодіння чужим майном у великих розмірах, ОСОБА_4 у середині червня 2013 року, перебуваючи на площі Перемоги у м. Вінниці, під виглядом надання допомоги ОСОБА_9 у придбанні автомобіля іноземного виробництва марки «BMW 7» 2003-2004 року випуску, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, заволодів його коштами на суму 5 000 доларів США відповідно до курсу валют на момент вчинення кримінального правопорушення було еквівалентно 39 964 грн. Вказані грошові кошти він використав у власних інтересах.
Також, ОСОБА_4 у кінці червня місяця 2013 року, перебуваючи неподалік «Центрального колхозного ринку», що розташований по проспекту Коцюбинського у м. Вінниця, під виглядом надання допомоги ОСОБА_9 у придбанні автомобіля іноземного виробництва марки «AUDI A-6» 2003-2004 року випуску, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, заволодів його коштами на суму 4 000 (чотири тисячі) доларів США відповідно до курсу валют на момент вчинення кримінального правопорушення було еквівалентно 31 972 грн. Вказані грошові кошти він використав на власний розсуд.
Крім того, на початку липня 2013 року ОСОБА_4 перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , під виглядом надання допомоги ОСОБА_9 у придбанні автомобіля іноземного виробництва марки «AUDI A-6» 2003-2004 року випуску, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, заволодів його грошовими коштами у сумі 3 000 доларів США відповідно до курсу валют на момент вчинення кримінального правопорушення було еквівалентно 23 979 грн.
Також, у середині липня 2013 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , під виглядом надання допомоги ОСОБА_9 у придбанні автомобіля іноземного виробництва марки «AUDI A-6» 2003-2004 року випуску, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, заволодів його коштами на суму 3 000 доларів США відповідно до курсу валютна момент вчинення кримінального правопорушення було еквівалентно 23 979 грн.
Крім того, ОСОБА_4 у середині липня місяця 2013 року, перебуваючи біля приміщення ресторану «Прованс», що розташоване за адресою: вул. Немирівське шосе, 13, м. Вінниці, під виглядом надання допомоги ОСОБА_9 у придбанні та доставці прального порошку на територію України заволодів його грошовими коштами у сумі 5 000 доларів США відповідно до курсу валют на момент вчинення кримінального правопорушення було еквівалентно 39 964 грн. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 використав у власних інтересах, завдавши ОСОБА_9 збитків на суму 39 964 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 25 000 доларів США відповідно до курсу валют на момент вчинення кримінального правопорушення було еквівалентно 193 822 грн.
Також, ОСОБА_4 в липні 2013 року, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , шляхом зловживання довірою, під приводом надання послуг, щодо придбання із-за кордону плазмового телевізора фірми виробника «LG LED», використовуючи завчасно налагоджені довірливі відносини з ОСОБА_8 , заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання згідно домовленостей, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 9800 грн. Таким чином, ОСОБА_4 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 9800 грн.
Крім того, у листопаді 2013 року перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом зловживання довірою, під приводом надання послуг, щодо придбання із-за кордону комп`ютерної техніки, використовуючи завчасно налагодженні довірливі відносини з ОСОБА_7 , заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання згідно домовленостей, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 7200 грн. Таким чином, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 7200 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що у 2013 році у нього була невдала спроба зайнятися підприємницькою діяльністю, в результаті чого у нього з`явилися фінансові проблеми. Для вирішення даних проблем, скориставшись довірливими відносинами з потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , він взяв у них грошові кошти, для виконання певних зобов`язань, однак наміру їх виконувати у нього не було, а отримані кошти він використав на погашення боргів. Зазначив, що він жалкує про вчинене та щиро кається. Шкоду завдану потерпілим повністю відшкодував, просив суд суворого його не карати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду повідомив, що з ОСОБА_4 перебував у дружніх відносинах. Одного разу ОСОБА_4 запропонував йому придбати за кордону автомобіль марки «BMW 7» по привабливій ціні за 12 000 доларів США, на що він погодився. В червні 2013 року, потерпілий передав ОСОБА_4 завдаток у сумі 5000 доларів США, всередині червня передав ще 5000 доларів США та йому було повідомлено, що через місяць автомобіль буде у нього. Не отримавши авто він неодноразово звертався до ОСОБА_4 з запитаннями де його автомобіль, нащо отримав відповідь, що він знаходиться у м. Вінниці на митниці. Вкінці червня 2013 року ОСОБА_4 пообіцяв надати інший транспортний засіб марки «AUDI» в зв`язку з чим потерпілий передав ОСОБА_4 ще 4000 доларів США, а в липні дав ще 3000 доларів США на розмитнення автомобіля. ОСОБА_4 говорив, що всі документи знаходяться на митниці. Під час чергової зустрічі ОСОБА_4 запропонував придбати пральний порошок фірми «Сарма» за гарною ціною, в зв`язку з чим потерпілий передав ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 5000 доларів США Через деякий час ОСОБА_4 повідомив йому, що виникли проблеми з покупкою прального порошку та автомобіля, після чого потерпілий зрозумів, що його обманюють. Також зазначив, що шкода йому повністю відшкодована, претензій до обвинуваченого у нього немає.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що
між ним та ОСОБА_4 були дружні стосунки, які склались досить давно. Одного разу він повідомив ОСОБА_4 , що хотів би придбати телевізор, на що останній повідомив, що міг би вирішити таке питання по зниженій ціні. Так в липні 2013 році він особисто передав кошти за телевізор в сумі 9800 гривень, на що ОСОБА_4 повідомив, що телевізор буде згодом. Однак, телевізор йому наданий не був та кошти за телевізор ОСОБА_4 не повертав, при зустрічі кожного разу називав нову причину затримки в придбані телевізора. Крім того, повідомив, що на даний час шкода йому повністю відшкодована, претензій до обвинуваченого у нього немає.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що познайомився з ОСОБА_4 близько десяти років тому, йому було відомо, що ОСОБА_4 займався продажем мобільних телефонів та ноутбуків. Маючи намір придбати комп`ютер він звернувся за допомогою до ОСОБА_4 та передав йому грошові кошти у сумі 7200 гривень, після чого ОСОБА_4 пообіцяв, що комп`ютер привезе приблизно через 2-3 тижні. Однак, в зв`язку з невиконанням домовленості потерпілий звернувся до ОСОБА_4 з вимогою повернути кошти, в іншому випадку зазначив, що повідомить до правоохоронних органів. ОСОБА_4 просив його не звертатися до поліції та пообіцяв, що буде йому повертати кошти кожен місяць в сумі 500 грн. Однак кошти ОСОБА_4 не повертав, а на телефонні дзвінки не відповідав. Щоб знайти ОСОБА_4 він звернувся до його батька, який повідомив, що ОСОБА_4 перебуває, а кордоном, після чого він звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Також зазначив, що шкода обвинуваченим повністю відшкодована, претензій до нього він немає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є дружиною потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_4 знала, як знайомого свого чоловіка. В 2013 році чоловік повідомив їй, що ОСОБА_4 запропонував йому придбати автомобіль, зазначив, що у нього є знайомий за кордоном, який займається даним питанням і просив передати йому грошові кошти у сумі 5000 доларів США. В подальшому ОСОБА_4 сказав, що потрібно ще 5000 доларів США. Потім почав уникати зустрічей. Крім того, зазначила що сума завданих збитків повністю відшкодована.

Крім показів потерпілих та свідка, вина ОСОБА_4 доводиться дослідженими в судовому засіданнями письмовими доказами:
- протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 16.01.2015 року (т. 1, а.с. 168);
- протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 21.01.2015 року (т. 1, а.с. 170);
- протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 27.02.2015 року (т. 1, а.с. 172);
- даними розписки ОСОБА_4 від 15.12.2013 року, згідно якої він взяв грошову позику у громадянина ОСОБА_9 у розмірі 25 000 доларів США, яку зобов`язувався повернути вчасно та у повному розмірі, розписка складена за згодою сторін, також в ній зазначено, що спірні питання вирішуються шляхом переговорів або через суд, термін позики один рік (т. 1, а.с.175);

- даними договору позики відповідно до якого ОСОБА_9 , як позикодавець передав ОСОБА_4 , як позичальнику грошові кошти в сумі 292 500 гривень, що за офіційним курсом валют станом на 26.05.2014 року складає 25 000 доларів США. Встановлено, що грошове зобов`язання, за цим договором має бути виконано в гривнях в строк до 01.01.2015 року, допускається виконання зобов`язання частинами та повернення має бути здійснено за місцем проживання позикодавця (т. 1, а.с. 176,177);

- даними розписки ОСОБА_9 від 11.10.2014 року, згідно якої він отримав від ОСОБА_4 кошти у розмірі 1000 доларів США, як частину погашеного боргу (т. 1, а.с.178);

- даними листа повідомлення від 10.11.2014 року відповідно до якого ОСОБА_9 просить ОСОБА_4 повернути борг, а саме 24 000 доларів США до 01.01.2015 року, в іншому випадку справа буде розглядатись згідно чинного законодавства (т. 1, а.с. 180).

Також судом було досліджено:
- витяг з кримінального провадження №0006329 від 22.09.2015 року (т. 1, а.с. 162-167);
- витяг з кримінального провадження №0000360 від 21.01.2015 року (т. 1, а.с. 169);
- витяг з кримінального провадження №0001219 від 28.02.2015 року (т. 1, а.с. 171);
- повідомлення №90-02/13-013/1450 від 14.05.2015 року, №61-0050/106-40 від 09.02.2017 року, щодо офіційного курсу гривні, встановленої Національним банком України (т. 1,а.с. 173, 222);
- відповідь на запит №5740/С/17-415 від 28.05.2015 року, згідно якого ФОП ОСОБА_4 з 23.07.2014 року припинив підприємницьку діяльність, але з обліку не знятий (т. 1, а.с. 174).
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілих, свідка, дослідивши та проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлені достатні докази, які «поза розумним сумнівом» вказують на доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Так, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України підтверджується послідовними показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , який в ході судового розгляду повністю визнав свою вину та повідомив про обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані покази обвинуваченого узгоджуються із показами потерпілих та свідка, а також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.
Суд вважає за необхідне зазначити, що всі докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення.
Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України, а його дії кваліфікує:
- по епізодах, щодо заволодіння майном потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;
- по епізодах, щодо заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.
Суд зазначає, що згідно положень ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , який є в силу ст. 89 КК України раніше не судимим, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем свого проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів та мешканців будинку не надходило.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу обвинуваченого. Судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Прийнято до уваги думку потерпілих, які зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають, з приводу міри покарання покладаються на розсуд суду. Також, судом враховано те, що обвинувачений, після вчинення даного кримінального правопорушення зробив для себе належні висновки та став на шлях виправлення. Нових кримінальних правопорушень протягом тривалого часу не вчиняв, має на утриманні двох дітей 2008 р.н. та 2019 р.н., чим довів бажання змінити своє життя.
Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, з звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.
Крім того, суд звертає увагу, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, було вчинене ОСОБА_4 у 2013 році.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України відносить до нетяжких злочинів.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.
Нормами ч. 5 ст. 74 КК України передбачено, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах визначених статтею 49 КК України.
Постановою Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», а саме п. 8 передбачено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Оскільки, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України у 2013 році, а строк притягнення до відповідальності тривав п`ять роки з дня вчинення діяння, тобто закінчився у 2018 році, враховуючи те, що після його вчинення він не вчинив нового кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України підлягає звільненню від покарання, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 49, 50, 65-67, 74, 75 КК України, ст. ст. 194, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 2 років позбавлення волі, звільнивши його відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності;
- за ч. 3 ст. 190 КК України - у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: