Справа № 307/39/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , у відсутності учасників судового розгляду, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/19/21 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 06. 01. 2021.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 04. 03. 2021 та визначено заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн., щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Цією ж ухвалою у разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, на нього покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Клопотання подане до суду слідчий обґрунтував тим, що 23. 12. 2020 близько 22 год. ОСОБА_6 , знаходячись на АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_9 , де із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, правою рукою стиснутою у кулак, наніс останньому два удари в область обличчя, від яких ОСОБА_9 , не втримавшись на ногах впав на землю, після чого ОСОБА_6 відкрито викрав від нього грошові кошти в сумі 6000 (шість тисяч) грн. та залишив місце події, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження та матеріальну шкоду на вказану суму.

-2-

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий обґрунтував наявністю ризиків, передбачених п. п. 1 , 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 може чинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування або суду, та незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Додатково зазначає, що під час досудового розслідування при першочергових показаннях, підозрюваний ОСОБА_6 надавав неправдиві свідчення, якими намагався завести слідство у оману.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Також слідчий суддя врахував і дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 який є молодою особою, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який одружений, наявність у підозрюваного постійного місця проживання та відсутність постійного місця роботи і джерела доходу. Слідчим суддею також констатовано про наявність обвинувального вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 10. 12. 2020 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який не набрав законної сили. Окрім того, з урахуванням майнового стану ОСОБА_6 , слідчий суддя визначив і розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн., який у разі його внесення, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 06. 01. 2021 скасувати та постанови нову, якої відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді триманням під вартою та обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в певну пору доби. В обґрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, оскільки вважає застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід надто суворим. Звертає увагу на те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення і до розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_6 не робив спроб перешкоджання кримінальному провадженню, незаконного впливу на учасників кримінального провадження не здійснював, нового кримінального правопорушення не вчиняв, що не давало слідчому судді підстав для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу. Також, на її думку, приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання та, всупереч практиці Європейського суду з прав людини, не з`ясував можливість застосування щодо ОСОБА_6 інших (альтернативних) запобіжних заходів. Вважає, що слідчим суддею проігноровані характеризуючи дані особи ОСОБА_6 , який має стійкі соціальні зв`язки, дружину та 4-х неповнолітніх дітей на утриманні, що давало підстави слідчому судді для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який зможе забезпечити належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні. Окрім того, захисник вважає, що

-3-

слідчим суддею необґрунтовано прийнято рішення про не визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, з посиланням на те, що відносно підозрюваного вже обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, що не передбачено ч. 4 ст. 183 КПК України.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву захисника адвоката ОСОБА_5 про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про

-4-

вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000001, відомості про яке 01. 01. 2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
05. 01. 2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 06. 01. 2021 за клопотанням слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн.
При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

-5-

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.
Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, при розгляді клопотання підтверджено наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 доводи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики, є безпідставними .

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

-6-

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн., є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20. 11. 2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також апеляційний суд бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Наведені в апеляційній скарзі адвокатом ОСОБА_5 інші доводи на захист підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі і міцність його соціальних зв`язків, наявність утриманців та постійного місця проживання, які на думку захисника давали підстави слідчому судді обрати щодо ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника. Не надано захисником і позитивних даних щодо особи підозрюваного, які б свідчили на його користь та дали колегії суддів підстави призначити йому більш м`який запобіжний захід.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-7-

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 06. 01. 2021 про обрання щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: