Справа № 694/1094/21 Провадження №1-кс/694/529/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.06.2021 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 383 КК України до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 14.06.2021 року.
Скарга обґрунтована тим, що 14.06.2021 року він звернувся до

СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в
Черкаській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. У заяві повідомив про надання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчень органам поліції та даних про події, які не відповідають дійсності та не мали місця, які є неправдивими, недостовірними і надуманими. В таких діях особи вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.
Станом на 16.06.2021 року посадовими особами Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області не внесено відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 16.06.2021 року призначення судді не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 17.06.2021 року матеріали зазначеної скарги були передані судді ОСОБА_1
22.06.2021 року за скаргою було відкрито провадження і призначено судовий розгляд на 23.06.2021 року.
23.06.2021 в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги та вважав її необґрунтованою.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Пункт 1 ч. 1 ст. 303 КПК передбачає можливість оскарження на стадії досудового розслідування бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 214 КПК реєстрації в ЄРДР підлягають із подальшим здійсненням досудового розслідування не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено у ч. 1 ст. 214 КПК, «слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань».
Тобто, згідно з вимогами ч. 1 ст. 214 КПК до ЄРДР вносяться відомості про вчинення кримінального правопорушення лише за наявності інформації про існування обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (реальність конкретної події: часу, місця, способу та інших фактів), а не будь-яких даних, повідомлених заявником.
При цьому, відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, «відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, якщо обставини, повідомлені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не містять відомостей про вчинення будь-яких дій чи бездіяльності, які можна хоча б попередньо кваліфікувати як кримінальне правопорушення, інформація щодо них не має вноситися до ЄРДР і досудове розслідування не повинно стосовно таких подій проводитися. Оцінюючи обставини, повідомлені в заяві, слідчим, прокурором враховуються положення діючого КК, які визначають, що саме вважається кримінальним правопорушенням (злочином). При цьому, необхідно враховувати приписи ч.2 ст.4 КК, згідно з якою «кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння».
У заяві про злочин від 16.06.2021 року ОСОБА_5 зазначає про необхідність внесення до ЄРДР відомостей про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 КК. При цьому зазначає, що ОСОБА_6 повідомила органам поліції про те, що він «погрожував її матері, а також погрожував підкинути у двір її батьків пістолет, щоб її батька посадили», однак такі відомості є неправдивими, а такі обставини взагалі не мали місця.
Скаржник вважає, що ОСОБА_6 умисно, з метою помсти через існуючі між ними неприязні стосунки, повідомила про вчинення ним злочину, що не відповідає дійсності, та вважає такі дії ОСОБА_6 закінченим злочином, передбаченим ст. 383 КК України, з моменту надходження повідомлення до правоохоронних органів.
При вирішенні даної скарги слідчий суддя виходить з того, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 383 КК України, полягає у завідомо неправдивому повідомленні суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення. Неправдивим таке повідомлення є, коли воно стосується правопорушення, якого насправді не було, або коли у ньому міститься інформація про вчинення правопорушення особою, яка насправді його завідомо для винного не вчиняла, або про вчинення особою більш тяжкого правопорушення, ніж те, що вона насправді вчинила.
Поняття кримінального правопорушення містить ст. 11 КК України, згідно з якою кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини в свою чергу поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.
Отже, для того, щоб обставини події свідчили про вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 КК України, вона має повідомити правоохоронні органи про вчинення не будь-яких неправомірних дій, а лише тих дій чи бездіяльності, що є суспільно небезпечними та відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України.
Як вбачається з поданої скаржником заяви про злочин, повідомлені ОСОБА_6 обставини не підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених КК України. Крім того, заява взагалі не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та реальність конкретної події, а саме: часу, місця, способу та інших фактів.
Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових чи службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
ОСОБА_6 скористалася своїм конституційним правом на звернення до правоохоронних органів, які зобов`язані розглянути таке звернення і дати обґрунтовану відповідь.
Враховуючи викладені обставини, та те, що подана ОСОБА_6 заява не містить повідомлення про дії, що утворюють склад злочину передбаченого ст.. 383 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_5 у заяві про злочин не вказав усіх відомостей, визначених положеннями ч. 5 ст. 214 КПК, про ймовірність вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 КК України.
Отже, в уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області відсутні підстави для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за обставин, зазначених у заяві ОСОБА_5 від 16.06.2021 року.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.40,93,110,284,303-305,309,376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення--відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Черкаського апеляційного суду. Повний текст ухвали виготовлено 25.06.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1