Номер провадження: 11-сс/813/946/21
Номер справи місцевого суду: 522/9879/21 1-кс/522/5573/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2021 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у кримінальному провадженні №0000008 від 16.01.2021 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,-

встановив:

З представлених в апеляційний суд матеріалів вбачається, що в провадженні ОВС відділу Управління СБ України в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000008 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2021 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, за фактом вчинення злочинів за наступних обставин.

На початку 2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , не маючи джерел доходів, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи умисно, маючи умисел на придбання наркотичного засобу, з метою його подальшого збуту, знаходячись на території Одеської області, більш точне місце та адреса досудовим розслідуванням не встановлена, усвідомлюючи, що його придбання є злочином, бажаючи при цьому настання шкідливих наслідків у вигляді порушення правил обігу психотропних речовин та наркотичних засобів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (спосіб, місце, час) незаконно придбав у невстановленої особи наркотичну речовину, обіг якого обмежено кокаїн, з метою його подальшого збуту іншим особам.
У подальшому, ОСОБА_8 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно перемістив вищевказаний наркотичний засіб до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту.
При цьому, 22.03.2021 року ОСОБА_8 в ході особистого спілкування з ОСОБА_9 запропонував останньому придбати, або знайти покупців для збуту наявного у нього наркотичного засобу кокаїну.
ОСОБА_9 , розуміючи злочинність намірів дій ОСОБА_8 , 23.03.2021 року повідомив про дії останнього правоохоронні органи, а саме: співробітників Управління СБ України в Одеській області та у подальшому діяв під їх контролем та викриття злочинних намірів ОСОБА_8 , у тому числі направлених на незаконний збут наркотичного засобу кокаїну, обіг якого обмежено.
Того ж дня, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 у ході особистого спілкування за допомогою мобільного зв`язку (номер мобільного телефону НОМЕР_1 ) з ОСОБА_9 запропонував останньому придбати, або знайти покупців для збуту наявного у нього наркотичного засобу кокаїну. Також, під час вищевказаної телефонної розмови ОСОБА_8 повідомив, що має намір 23.03.2021 року, приблизно о 15 год. 00 хв., збути вищевказаний наркотичний засіб ОСОБА_9 .
У подальшому, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_9 прибув до попередньо узгодженого з ОСОБА_8 місця за адресою: м. Одеса, площа Незалежності, буд. 1, біля центрального входу ТЦ «ПАНОРАМА», де в ході особистої зустрічі ОСОБА_8 , збув ОСОБА_9 приблизно 1 (один) грам порошкоподібної речовини білого кольору за 130 (сто тридцять) доларів США, який був поміщений у аркуші від шкільного зошиту, який загорнутий декілька раз у прямокутник, чим здійснив збут наркотичного засобу - кокаїну, обіг якого обмежено.
Того ж дня, приблизно о 15 год. 15 хв., одразу після зустрічі з ОСОБА_8 . ОСОБА_9 добровільно видав співробітникам СБ України в Одеській області збутий йому за вищевикладених обставин ОСОБА_8 наркотичний засіб кокаїн, який було поміщено у аркуш від шкільного зошиту, який загорнутий декілька раз у прямокутник.
Згідно висновку експерта Одеського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/116-21/7996-НЗПРАП від 07.05.2021 року, вилучена у ОСОБА_9 , речовина у вигляді грудочок білого кольору, масою 0,994 г, у полімерному пакеті з замком «zip-lock» та стрічкою червоного кольору, що знаходиться у паперовому згортку, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, кількісний вміст якого становить 0,626 г (Таблиця № ІІ Список № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року).
З урахуванням вищевикладених обставин ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, обіг якої обмежно.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 у невстановлений час та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно перемістив частину вищевказаного наркотичного засобу до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а другу частину до гаражу № НОМЕР_2 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою подальшого збуту.
У зазначений період часу, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, вступив із своїм батьком ОСОБА_10 у злочину змову, направлену на незаконний збут наркотичного засобу - кокаїну, обіг якої обмежено.
При цьому, 19.04.2021 року, приблизно о 15 год. 20 хв., ОСОБА_8 у ході особистого спілкування за допомогою мобільного зв`язку (номер мобільного телефону НОМЕР_1 ) з ОСОБА_9 запропонував останньому придбати, або знайти покупців для збуту наявного у нього наркотичного засобу кокаїну. Також, під час вищевказаної телефонної розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що має намір 20.04.2021 року, збути вищевказаний наркотичний засіб останньому, а саме 1 (один) грам, за ціною 130 (сто тридцять) доларів США через свого родича ОСОБА_10 .
Після чого, 20.04.2021 року, приблизно о 14 год. 20 хв., ОСОБА_8 , продовжуючи спільні злочинні дії, під час повторного особистого спілкування за допомогою мобільного зв`язку (номер мобільного телефону НОМЕР_1 ) з ОСОБА_9 з метою збуту останньому наявного у нього наркотичного засобу кокаїну, надав у вигляді повідомлення в мережі Інтернет - месенджеру «Viber», особистий номер мобільного телефону (номер мобільного телефону НОМЕР_3 ) ОСОБА_10 , для незаконного збуту наркотичного засобу кокаїну та безпосередньої зустрічі з останнім.
У подальшому, приблизно о 16 год. 45 хв., ОСОБА_9 прибув до попередньо узгодженого з ОСОБА_10 місця, а саме: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, біля одноповерхової адміністративної будівлі, де в ході особистої зустрічі ОСОБА_10 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , збув ОСОБА_9 приблизно 1 (один) грам порошкоподібної речовини білого кольору за 130 (сто тридцять) доларів США, який був поміщений у полімерний зіп-пакет, чим здійснив збут наркотичного засобу - кокаїну, вчинений за попередньою змовою групою осіб, обіг якого обмежено.
Того ж дня, приблизно о 17 год. 05 хв., одразу після зустрічі з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 добровільно видав співробітникам СБ України в Одеській області збутий йому за вищевикладених обставин ОСОБА_10 за попередньо домовленістю з ОСОБА_8 наркотичний засіб кокаїн, який було полімерний зіп-пакет.
Згідно висновку експерта Одеського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/116-21/7997-НЗПРАП від 07.05.2021 року, вилучена у ОСОБА_9 , речовина у вигляді грудочок білого кольору, масою 1,043 г, у полімерному пакеті з замком «zip-lock» та стрічкою червоного кольору, що знаходиться у паперовому згортку, містить наркотичний засіб обіг якого обмежено - кокаїн, кількісний вміст якого становить 0,667 г (Таблиця № ІІ Список № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року).
З урахуванням вищевикладених обставин ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, обіг якої обмежно, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 01.06.2021 року, приблизно о 12 год. 00 хв., у ході особистого спілкування через мережу Інтернет - месенджеру «Telegram», який закріплений за особистим номером останнього мобільного телефону НОМЕР_1 з ОСОБА_9 запропонував останньому придбати у нього наркотичний засіб кокаїн. Також, під час вищевказаної телефонної розмови ОСОБА_8 повідомив, що має намір 02.06.2021 року, приблизно о 14 год. 00 хв., збути вищевказаний наркотичний засіб ОСОБА_9 .
У подальшому, приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_9 прибув до попередньо узгодженого з ОСОБА_8 місця за адресою: м. Одеса, Адміральський проспект буд. 1, біля входу до магазину «ВИНА СВІТУ», поряд з рестораном «КОМПОТ», де в ході особистої зустрічі ОСОБА_8 , збув ОСОБА_9 приблизно 1 (один) грам порошкоподібної речовини, білого кольору за 140 (сто сорок) доларів США, який був поміщений у полімерний зіп-пакет, чим здійснив збут наркотичного засобу - кокаїну, обіг якого обмежено.
Того ж дня, приблизно о 14 год. 05 хв., одразу після зустрічі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 співробітниками Управління СБ України в Одеській області при проведенні огляду місця події за адресою: м. Одеса, Адміральський 1, біля входу до магазину «ВИНА СВІТУ», поряд з рестораном «КОМПОТ», вилучено добровільно надану ОСОБА_9 у ході проведення вищевказаного огляду місця події порошкоподібну речовину, білого кольору, 1 (один) грам, який при застосуванні експрес-тесту «NARK II» дав позитивну реакцію на наркотичну речовину «кокаїн».
Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, кокаїн відноситься до наркотичних речовин, обіг яких обмежено (Таблиця № ІІ Список № 1).
З урахуванням вищевикладених обставин ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, обіг якої обмежно, вчинене повторно.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та невстановлений час незаконно перемістив частину вищевказаного наркотичного засобу до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_4 .
Співробітниками Управління СБ України в Одеській області 02.06.2021 року при проведенні санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 виявлено та вилучено порошкоподібну речовину, білого кольору, загальною вагою брутто 6,9 грам, який при застосуванні експрес-тесту «NARK II» дав позитивну реакцію на наркотичну речовину «кокаїн».
Крім того, у ході обшуку виявлено та вилучено знаряддя злочинної діяльності ОСОБА_8 , які він використовував для фасування та зважування наркотичної речовини «кокаїну» у вигляді двох ваг та 45 прозорих зіп-пакетів різного розміру.
Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, кокаїн відноситься до наркотичних речовин, обіг яких обмежено (Таблиця № ІІ Список № 1).
З урахуванням вищевикладених обставин ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, вчинене повторно.
02.06.2021 року ОСОБА_8 затримано, в порядку ст.208 КПК України.
03.06.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.
03.06.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді з погодженим заступником начальника відділу Одеської обласної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 із визначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків: переховування останнього від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; скоєння ним іншого кримінального правопорушення; які обґрунтовують обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді клопотання про обрання запобіжного заходу задоволено та відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, до 31.07.2021 року, із визначенням альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 454000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) грн.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, невідповідність її вимогам ст.ст. 184, 194, 196 КПК України, стверджує, що ризики не доведені, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не відповідає вимогам законодавства, підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу відсутні, а застосований розмір застави є непомірним для підозрюваного. Захисник просить скасувати оскаржену ухвалу, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. Захисник посилається на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації та проживання, місце роботи, має малолітню доньку, позитивно характеризується, раніше не судимий, не підозрюється у вчиненні інших кримінальних правопорушень, має незадовільний стан здоров`я. Одночасно захисник звертає увагу, що ОСОБА_8 визнає свою вину в інкримінованих злочинах, розкаюється та співпрацює зі слідством.
Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового та кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, тяжкістю покарання яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим, а також наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також врахував дані про особу підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 23.03.2021 року; протокол ідентифікації (помітки) грошових коштів від 23.03.2021 року; протокол за результатами проведення негласного слідчого (розшукового) заходу; висновок експерта Одеського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/116-21/7996-НЗПРАП від 07.05.2021; протокол огляду і вручення грошових коштів від 20.04.2021 року; протокол отримання добровільно наданого предмету від 20.04.2021 року; висновок експерта Одеського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/116-21/7997-НЗПРАП від 07.05.2021 року; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 20.04.2021 року; протокол за результатами проведення негласного слідчого (розшукового) заходу за кримінальним провадженням; протокол ідентифікації (помітки) грошових коштів від 20.04.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 21.04.2021 року у своїй сукупності, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному тяжких злочинів, що вказує на існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків з метою зміни їх показів, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, що на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Сторона захисту в апеляційній скарзі не заперечує обґрунтованість підозри.

Апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованих йому дій.
Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК, які зазначені в оскарженій ухвалі слідчого судді, з огляду на таке.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання щодо існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду, апеляційний суд враховує те, що він є неодруженим, доказів наявності на утриманні підозрюваного неповнолітніх дітей суду не надано, підозрюваний офіційно не працевлаштований, на даний час підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, які у відповідності до ст.12 КК, є тяжкими. Санкції вказаних норм кримінального закону передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років та до 10 років відповідно.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного, на думку апеляційного суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_8 , розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

За результатами апеляційного розгляду, суд визнає неспроможними доводи сторони захисту щодо відсутності ризику незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_8 на свідків, оскільки покази свідків, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування. Перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, враховуючи обставини інкримінованих підозрюваному злочинів, їх специфіку, корисливий характер, дані про особу підозрюваного, відповідно до яких останній офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має, апеляційний суд вважає, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_8 може продовжити вчинення протиправних незаконних дій, вчинити інше кримінальне правопорушення, про що вірно зазначено в оскарженій ухвалі.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя з достатньою повнотою мотивував своє рішення та на законних підставах визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Частиною 5 статті 182 КПК визначено межі розмірів застави в залежності від тяжкості вчинених злочинів, а також передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно врахував обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованих злочинів, які пов`язанні зі збутом особливо небезпечних наркотичних засобів, які були вчинені групою осіб, а також особу підозрюваного, та у відповідності до ст.182 КПК України вірно визначив підозрюваному як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні тяжких злочинів, зокрема вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Дійшовши висновку про законність та обґрунтованість оскарженої ухвали апеляційний суд також враховує, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування.
Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я. Стороною захисту апеляційному суду не надано відповідних та належних документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.
Долучені захисником ксерокопії документів, апеляційним судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки ксерокопії документів представлені у вигляді, що унеможливлює встановлення їх точного змісту, вони належним чином не завірені. За таких умов, вказане в апеляційній скарзі захворювання підозрюваного є не доведеним та таким, що не свідчить про неможливість підозрюваного перебувати під вартою.
Посилання сторони захисту на наявність на утриманні та вихованні підозрюваного малолітньою дитини, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки долучена захисником ксерокопія документу свідчить про те, що батьком неповнолітньої ОСОБА_11 зазначений не підозрюваний ОСОБА_8 , а ОСОБА_12 .
Апеляційним судом враховуються доводи сторони захисту стосовно того, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, визнає свою вину.

Разом з тим, на противагу цим доводам, апеляційний суд вважає, що на даний час, вказані обставини не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду; здійснення незаконного впливу на свідків; або вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначеним розміром застави.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні тяжких злочинів, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про неспроможність доводів апеляційної скарги захисника стосовно незаконності оскарженої ухвали, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у кримінальному провадженні №0000008 від 16.01.2021 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4