Справа №477/238/21
Провадження №1-кп/477/138/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайське Вітовського району Миколаївської області, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого в незареєстрованому шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілогоо ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

09 серпня 2020 року приблизно о 05.00год. потерпілий ОСОБА_5 разом зі своїм братом та ще одним знайомим знаходився біля магазину «Шторм», який розташований за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, смт. Первомайське, вул. Заводська, 9, де вживали спиртні напої. В цей час до них підійшов обвинувачений ОСОБА_3 . Після чого між обвинуваченим та братом потерпілого виник конфлікт. Під час врегулювання зазначеного конфлікту до них підійшов потерпілий, якому обвинувачений по раптово виниклому умислу, стоячи навпроти нього та бажаючи спричинити останньому тілесні ушкодження, наніс потерпілому один удар кулаком лівої руки в область щелепи з права, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин та рани в проекції нижньої щелепи з права, відкритого перелому нижньої щелепи з права зі зміщенням уламків, що відноситься до середнього ступеня тілесних ушкоджень.

Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена ч.1 ст. 122 КК України.

Обвинувачений вину в судовому засіданні визнав та пояснив, що дійсно, 09.08.2020 року вранці, біля магазину «Шторм» в смт. Первомайське Вітовського району Миколаївської області у нього з братом потерпілого виник конфлікт. Потерпілий його не бив. Під час зазначених подій він дійсно наніс удар потерпілому лівою рукою у щелепу, під час розмови потерпілого з його знайомим. Під час досудового розслідування за його участю в присутності понятих проводився слідчий експеримент, хід слідчого експерименту правильно відображений у протоколі. У вчиненому розкаюється, цивільний позов в частині відшкодування матеріальних збитків визнав, зазначивши про відсутність можливості виплатити кошти в зазначеному у позові розмірі. В частині відшкодування моральної шкоди позов не визнав.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що знає обвинуваченого як односельця. Неприязних відносин не було. 09.08.2020 року вранці, біля магазину «Шторм» в смт. Первомайське Вітовського району Миколаївської області між його братом та обвинуваченим стався конфлікт. Під час вирішення цього конфлікту також підійшли знайомі обвинуваченого та коли він розмовляв з одним з них, обвинувачений підійшов до нього та наніс йому лівою рукою удар у щелепу з права, від чого він відчув біль. Він перебував на стаціонарному лікування з 11.08.2020 року по 21.08.2020 року, йому була проведена операція, в результаті якої видалили зуб та вставили пластину в місці перелому. Він біля трьох тижнів не міг розмовляти та з місяць приймав їжу через трубочку. Позов підтримує повністю. Висловився за можливе призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Окрім визнання обвинуваченим своєї провини, його вина також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

даними витягу з ЄРДР, відповідно до якого 10.08.2020року, за заявою, яка надійшла від потерпілого 09.08.2020року, внесені відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 122 КК України;

даними рапорту начальника СРПП Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області про надходження 09.08.2020року по телефону повідомлення ОСОБА_5 про нанесення йому місцевим мешканцем удару в обличчя;

даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.08.2020року, відповідно о якого від потерпілого ОСОБА_5 прийнята заява про нанесення йому тілесного ушкодження 09.08.2020року приблизно о 05.00год ранку біля магазину «Шторм» в смт. Первомайське;

даними висновку експерта від 30.10.2020року № 1303 за результатом проведення судово-медичної експертизи по медичним документам на ім`я ОСОБА_5 , відповідно до якого у останнього мають місце тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин та рани в проекції нижньої щелепи зправа, відкритого ангулярного перелому нижньої щелепи зправа зі зміщенням уламків, які утворились від однієї ударної дії тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, незадовго до звернення у лікарню 11.08.2020року. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тажкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

даними протоколу слідчого експерименту від 20.10.2020 року за участю потерпілого, який у присутності понятих пояснив та продемонстрував нанесення йому обвинуваченим удару у щелепу;

даними протоколу слідчого експерименту від 09.02.2021 року за участю обвинуваченого, який у присутності понятих пояснив та продемонстрував нанесення ним удару потерпілому в область обличчя знизу.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень, які за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, у вчиненому розкаявся.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини.

Враховуючи тяжкість та обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, суд доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини 1 статті 122 КК України та, враховуючи тяжкість злочину та дані про особу обвинуваченого, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, з застосуванням положень статті 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Потерпілим заявлено позовні вимоги про відшкодування йому майнових збитків у розмірі 20 463грн. та моральної шкоди у розмірі 1 000 000грн.

Розмір матеріальних збитків, заявлених потерпілим в розмірі 20 463грн., підтверджується виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_5 та квитанціями на придбання ліків та медичних препаратів, долучених до позову. Отже, з урахуванням доведеності витрат та позиції обвинуваченого про визнання розміру позову в частині матеріальних збитків, суд доходить висновку про задоволення позову потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків на суму 20463грн.

Позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000грн підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як зазначено потерпілим, заявлена сума моральної шкоди обґрунтовується, зокрема, душевними стражданнями внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень, не можливість користуватись мобільним телефоном у зв`язку з неможливістю розмовляти протягом трьох тижнів, порушення функції вживання їжі протягом місяця.

Враховуючи рівень моральних страждань, термін лікування потерпілого, тяжкості нанесених потерпілому тілесних ушкоджень, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за доцільне цивільний позов потерпілого в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково, на суму 25000грн.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальних збитків в розмірі 20463 (двадцять тисяч чотириста шістдесят три) грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1