ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2078/21 Справа № 215/1735/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 0001092 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2021 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, -
Встановила:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2021 року було продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 14 серпня 2021 року включно, із визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 800 гривень 00 копійок.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що наведені у обвинувальному акті та у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. ОСОБА_7 обвинувачується в тяжкому злочині, за який законом передбачено покарання до 10 років з конфіскацією майна, обвинувачений офіційно не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на час затримання проживав не за місцем своєї реєстрації, що загалом свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого в місці його постійного проживання, які могли б стримати його не покидати межі м. Кривого Рогу.
Крім того, судом першої інстанції враховані обставини, визначені у п. п. 6, 8 ч. 1 ст. 178 КПК України, щодо репутації обвинуваченого, який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, а також у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та зважаючи на значну суспільну небезпеку злочину, у скоєнні якого він обвинувачується, обвинувачений знову може продовжити злочинну діяльність, та є підвищена ймовірність невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків явки до суду.
Суд прийшов до висновку, що оскільки судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою та враховуючи те, що визначені ст. 177 КПК України ризики, котрі були підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду кримінального провадження не відпали, а тому відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вказану ухвалу.
Вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, та такою, яка не відповідає загальним засадам кримінального провадження.
На його думку, ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені та не підтверджені матеріалами кримінального провадження.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилався на її безпідставність, а ухвалу суду вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 від 13.06.2019 року визнано таким, що є неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду цього питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0001092 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до матеріалів провадження, до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 16.06.2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з тих підстав, що на даний час наявні ризики, передбачені у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, тяжкість покарання за які передбачене у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, а тому не має міцних соціальних зв`язків у місті Кривому Розі, які б могли стримати його не покидати межі міста або території України, а тому обвинувачений може почати переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності. Окрім того, обвинувачений може здійснювати тиск на свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працює, засобів до існування не має, обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення за ч. 1. ст. 185 КК України, що свідчить про можливість вчинення ним нового умисного злочину, з метою відшукування грошових коштів для подальшого існування, а тому застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Також, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Разом з цим, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, та відповідно наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: ОСОБА_7 знову може продовжити злочинну діяльність, та є підвищена ймовірність невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків явки до суду, зважаючи на те, що останній офіційно не працює, на час затримання проживав не за місцем своєї реєстрації, що загалом свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого в місці його постійного проживання, які могли б стримати його не покидати межі м. Кривого Рогу, крім того обвинувачений раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, а також у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Цей висновок узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цього питання.
Матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та обвинуваченим в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені, про що йдеться в ухвалі та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як того просить обвинувачений.
Також колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 182 КПК України обґрунтовано визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та заявлених ризиків.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є вмотивованим і обґрунтованим, та ухвалене у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2021 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4