Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2021 року смт. Покотилівка
Справа № 635/918/21
Провадження № 1-в/635/230/2021
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засіданння- ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старобільськ Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
УСТАНОВИВ:
04 лютого 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 лютого 2021 року вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Згідно частини 5 статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання

Представник установи виконання покарань та засуджений у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд подання за їх відсутності.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Вироком Старобільського районного суду Луганської області від 20 травня 2019 року за частиною 1 статті 190 КК України ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі статті 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 24 вересня 2015 року і остаточно до відбуття покарання призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.
Початок строку відбування покарання 18 липня 2019 року.
Кінець строку відбування покарання - 18 липня 2021 року.
Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 за погодженням з Головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що засуджений прибув до ДУ «Хролівський виправний центр №140» 18 липня 2019 року, за час відбування покарання у виправному центрі характеризується позитивно, вимоги умов тримання виконує, дисциплінарних стягнень не має. Заохочувався адміністрацією установи шість разів. Працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи, відповідно до статті 60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконує своєчасно та в повному обсязі. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених. Вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою, за власною ініціативою відшкодував добровільно збитки, відбув більше ніж 3/4 фактичного строку покарання на момент звернення до суду.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частиною 3 статті 81 КК України термін покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Так, з матеріалів особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Старобільського районного суду Луганської області від 20 травня 2019 року за частиною 1 статті 190 КК України за кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення злочину) відносилось до злочинів невеликої тяжкості. 18 липня 2019 року ОСОБА_6 самостійно прибув з Старобільського РВ з питань пробації до «Хролівського виправного центру (№140)». З 18 липня 2019 року відбуває покарання у Держівній установі «Хролівський виправний центр (№140)». За власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати. Працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи, згідно статті 60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням, за час відбування покарання характеризується з позитивного сторони, не допускав порушень правил тримання, дисциплінарних стягнень не має, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці рішенням дисциплінарної комісії заохочувався шість разів. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає. Відповідно до статті 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових і фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно статті 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Подає позитивний приклад для інших засуджених. За характером врівноважений, цілеспрямований. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Відповідно до статті 59 КВК України родинних зв`язків не має. Стан здоров`я задовільний, на профілактичних обліках не перебуває Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою. За вироком Старобільського районного суду Луганської області від 20 травня 2019 року має судові витрати на користь держави у сумі 715,00 гривень, які повністю вішкодував за власним бажанням.
Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» начальника майстерні ОСОБА_7 та довідки про заробітну плату, засуджений з липня 2019 року по травень 2020 року включно працював в обслуговуючому персоналі установи, у червні 2020 року працював на контрагентському об`єкті ФОП Гамівка та в обслуговуючому персоналі установи, у липні 2020 року був працевлаштований у майстерні та в обслуговуючому персоналі установи, у серпні 2020 року та вересня 2020 року засуджений працював у ТОВ «Зелений Фенікс» та в обслуговуючому персоналі установи, у жовтні 2020 року засуджений був працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи, у листопаді 2020 року та грудня 2020 року працював у майстерні та в обслуговуючому персоналі установи, на даний час працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи. За весь час відбування покарання засудженого у державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» постійно був працевлаштований.
За весь час відбування покарання у державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» має шість заохочень, стягнень не має.
Судом встановлено, що відповідно до вироку Старобільського районного суду Луганської області від 20 травня 2019 року, с засудженого було стягнуто на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 715,00 гривень. З довідки начальника сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку-головного бухгалтера державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_8 вбачається, що за вироком суду виконавчі листи станом на 18.01.2021 року не надходили. За час відбування покарання, згідно поданої заяви, з особистого рахунку засудженого ОСОБА_6 на сплату судових витрат утримано 750,00.
Суд також враховує ту обставину, що за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 20 травня 2019 року засуджений свою вину у вчиненні злочину, за який він був засуджений, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся.
Відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку за весь час відбуття покарання (наявність неодноразових заохочень, відсутність дисциплінарних стягнень, ставлення до праці, позитивної характеристики), суд констатує наявність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд
УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Старобільського районного суду Луганської області від 20 травня 2019 року умовно достроково на невідбутий строк покарання п`ять місяців.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1