В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002286 від 09.07.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого не офіційно менеджером на шиномонтажу, з середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні малолітню дитину- сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.06.2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання на 1 (один) рік іспитового строку;

-12.07.2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 09.07.2021 року приблизно о 13 год. 15 хв., перебуваючи поблизу літньої тераси кафе «Руккола», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 40, реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до металевої опори, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу літньої тераси кафе «Руккола» та перерізавши елемент ланцюга запираючого пристрою, яким був прикріплений велосипед марки «Winner», сірого кольору, викрав вказаний велосипед, що належить ОСОБА_6 , завдавши матеріальної шкоди на суму 5000 гривень 00 копійок.

Крім того, 09.07.2021 року приблизно о 15 год. 16 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля входу до приміщення ТЦ «Квадрат», що розташований за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36, реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, і шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до металевої опори, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , біля входу до приміщення ТЦ «Квадрат», та перерізавши елемент ланцюга запираючого пристрою, яким був прикріплений велосипед марки «CUBE Analog» (номер рами НОМЕР_1 , WOW19510 GG0712 М), блакитного кольору, що належить ОСОБА_7 , завдавши матеріальної шкоди на суму 7042 гривень 00 копійок.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) визнав повністю, дав покази, підтвердив вищевикладені обставини їх скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому. Підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, зазначені в обвинувальному акті. Зазначив, що дійсно 09.07.2021 року викрав велосипед марки «Winner», який знаходився поблизу літньої тераси кафе «Руккола», перерізавши елемент ланцюга запираючого пристрою. Пояснив, що вказаний велосипед продав знайомому на станції метро «Чернігівська» за одну тисячу гривень. Також підтвердив викрадення того ж дня велосипеду марки «CUBE Analog», блакитного кольору біля ТЦ «Квадрат» таким самим чином, шляхом перерізання ланцюга запираючого пристрою. Вказаний велосипед здав до ломбарду. Пояснив, що того ж дня ввечері до нього прийшли працівники поліції та він зізнався у викрадені велосипедів та одразу поїхав викупати велосипед з ломбарду, який хотів повернути потерпілому. Один велосипед він повернув потерпілому, а за інший відшкодував 5 (п`ять) тисяч гривень, про що надав суду розписку потерпілої.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинені злочини у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даних злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст.185 КК України, а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий за майнові злочини, вчинив новий злочин маючи незняту та непогашену судимість, не одружений, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, спосіб життя, позицію потерпілих щодо відсутності претензій матеріального характеру та сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої статті 185 КК України у виді позбавлення волі, із урахуванням вироку Деснянського районного суду м. Києва від 12.07.2021 року, та скоєння нових злочинів обвинуваченим за даним вироком до постановлення попереднього вироку, у порядку ч.4 ст. 70 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При призначені покарання суд враховує позицію Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, висловлену у Постанові від 29 листопада 2018 року (справа № 541/715/17, провадження № 51-7898км 18), системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого, як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Також судом враховано п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Питання доцільності обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.07.2021 року більш суворим покаранням, визначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- велосипед марки «CUBE Analog», який зберігається в камері зберігання речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - повернути власнику;

- оптичний диск, на якому перебуває відеозапис з камер відеоспостереження з ТЦ «Квадрат», що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- оптичний диск, на якому перебуває відеозапис з камери відеоспостереження розміщеної біля кафе «Руккола» за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 40 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя