УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні №0000608 від 20.07.2021,

В С Т А Н О В И Л А :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні №0000608 від 20.07.2021, в обґрунтування якої заявник ОСОБА_3 зазначає наступне.

Так, у провадженні слідчих Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження №0000862 від 30 жовтня 2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

16 липня 2021 року прокурором другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідування органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадження Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , незаконно та всупереч вимог КПК України, як вважає заявник, складено, підписано, оголошено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, а саме в несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи, що призвело до підробки інформації, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Далі, 20 липня 2021 року, прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 прийнято постанову, якою виділено з кримінального провадження №0000862 від 30 жовтня 2020 року матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, про що внесені відомості до ЄРДР за №0000608.

21 липня 2021 року, за матеріалами кримінального провадження, відомості про початок якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608 від 20 липня 2021 року, прокурором у кримінальному провадження ОСОБА_7 вручено ОСОБА_3 повідомлення про підозру, яке підписане прокурором у кримінальному провадженні - першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

Зазначене повідомлення про підозру, зі слів прокурора ОСОБА_7 є повідомленням про зміну раніше повідомленої 16.07.2021 підозри, яке склав та підписав прокурор групи прокурорів ОСОБА_9 , та вручив і оголосив прокурор групи прокурорів ОСОБА_5 .

На думку заявника, є об`єктивні підстави вважати, що прокурор у кримінальному провадженні прокурор другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 є упередженим та заінтересованим в результатах кримінального провадження №0000608 від 20 липня 2021 року, при цьому, як вбачається зі змісту заяви, також існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора, з огляду на наступне.

Заявник вказує, що упередженість прокурора підтверджується свідомим порушенням порядку притягнення особи до кримінальної відповідальності, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження. Так, прокурор, повідомляючи про підозру, був обізнаний про те, що Указом Президента України від 14.05.2013 № 256/2013 ОСОБА_3 призначено суддею Конституційного Суду України та 15.05.2013 року на спеціальному пленарному засіданні Суду ОСОБА_3 склав присягу судді Конституційного Суду України, та упродовж останніх 8 років обіймає посаду судді Конституційного Суду України, а з 18.09.2019 року обраний Головою цього Суду. Втім, всупереч кримінального процесуального закону, повідомлення про підозру від 16.07.2021 складено, підписано, оголошено та вручено прокурором Офісу генерального прокурора ОСОБА_5 , тобто не уповноваженою на те особою, що зі свого боку свідчить про вчинення останнім кримінального правопорушення. Більше того, рішення Верховного Суду, який ухвалив рішення про скасування Указу Президента України від 27.03.2021 в частині скасування Указу Президента України від 14.05.2013 № 256 «про призначення О.Тупицького Суддею Конституційного Суду України», прокурор ОСОБА_5 не врахував та повідомив про підозру всупереч положенням Глави 37 КПК України, чим свідомо, як вважає заявник, порушив його гарантії недоторканності та незалежності судді Конституційного Суду України, що свідчить про його упередженість, оскільки притягнення до кримінальної відповідальності мало на меті не захист охоронюваних законом інтересів, а здійснення впливу на нього, з метою усунення у будь-який спосіб від посади Голови та судді Конституційного Суду України, у такий противоправний, незаконний і неконституційний спосіб.

Крім того, заявник ОСОБА_3 у своїй заяві вказує, що прокурор ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що суддю Конституційного Суду України, до винесення обвинувального вироку судом, може бути утримано під арештом, яким є також домашній арешт, лише за згодою Конституційного Суду України, подання про яке вносить до Суду Генеральний прокурор або особа, яка здійснює його повноваження, погодив клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до судді Конституційного Суду України, чим порушив норми Конституції України, КПК України та Закону України «Про Конституційний Суд», а також вийшов за межі своїх повноважень.

За наведеного вище, на думку заявника ОСОБА_3 , є всі підстави для задоволення відводу прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідування органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадження Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та відведення його від участі у цьому кримінальному провадженні.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву про відвід підтримав, з підстав у ній наведених та просив задовольнити.
Заявник ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід та вказав, що прокурор робить хибний висновок, вважаючи, що він не є суддею Конституційного суду України, у зв`язку з чим вважає його дії упередженими.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та дату судового засідання з розгляду заяви про відвід, до суду не з`явився. На електронну пошту суду від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви про відвід, у якому останній також зазначив, що заяву про відвід прокурора він не визнає, оскільки вважає її невмотивованою та такою, що не містить підстав, передбачених ст.77 КПК України.

Неявка в судове засідання прокурора не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Заслухавши заявника та його представника,дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000862 від 30 жовтня 2020 року за ч. 2 ст. 361 КК України.

20 липня 2021 року, прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 прийнято постанову, якою виділено з кримінального провадження №0000862 від 30 жовтня 2020 року матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, про що внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000608 від 20 липня 2021 року здійснюється прокурором у кримінальному провадженні прокурором другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор, слідчий підлягає відводу визначений ч.ч. 1, 2 ст. 77 КПК України.

У відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, визначено одну з підстав для відводу прокурора, слідчого - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

При цьому, вдаючись в аналіз вищезгаданої норми, безумовною підставою для відводу прокурора, слідчого є його особиста зацікавленість в ході здійснення досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, у ній не наведені обставини, які б давали достатні підстави для обґрунтованого сумніву у неупередженості прокурора та його заінтересованості.

Обставини, на які посилається суб`єкт звернення, щодо неналежного виконання прокурором функцій, покладених на нього кримінально-процесуальним законодавством, в разі їх доведеності, можуть бути підставою для притягнення прокурора до відповідальності, однак наразі не доводять його упередженості.

За наведених обставин, слідчий суддя враховуючи все вищевикладене приходить до висновку, що в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження посилання заявника ОСОБА_3 на існування упередженості прокурора ОСОБА_5 під час процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000608, а також те, що останнім порушенні загальні засади кримінального провадження, зокрема, такі як верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, змагальність сторін та диспозитивність.

Судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які б свідчили про заінтересованість прокурора ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000608 від 20.07.2021, в тому числі обставин, які викликали б сумніви в його неупередженості.

З урахуванням викладеного заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 77, 80-81 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А :
Заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні №0000608 від 20.07.2021, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 02 серпня 2021 року о 10 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1