Справа № 460/3289/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/787/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:

на розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 305, ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 311 КК України та ОСОБА_6 за ч.2 ст. 305, ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 305, ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 311 КК України.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 і ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 10 вересня 2021 року включно із збереженням визначеної застави відповідно у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 344 700 грн. та 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 536 800 грн.
Своє рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд мотивував доведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, а оскаржувана ухвала є невмотивованою, винесеною із порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Вважає застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід надто суворим.

На думку апелянта, прокурор не довів неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу і не навів доказів наявності нових ризиків.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року, оскільки копію такої він отримав 27 липня 2021 року, скасувати рішення суду та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, або у разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, переглянути розмір застави.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення і залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження ухвали судді і приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Так, ч.2 ст. 392 КПК України Законом України від №1027-ІХ від 02 грудня 2020 року Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, який набрав чинності 14 січня 2021 року, доповнено абзацом другим, відповідно до якого ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
На думку колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.
Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні не зменшились, а відтак, приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім. Таким чином, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Отже, на думку колегії суддів, виправданим є подальше тримання під вартою ОСОБА_6 , з врахуванням тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 305, ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 305, ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 311 КК України, конкретних обставин кримінального провадження та мотивів клопотання прокурора, а відтак, є всі підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окрім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 та зміни ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу на особисте зобов`язання.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

постановила:

поновити захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4