Справа № 444/920/21
Провадження № 1-кп/444/172/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000009, внесеного 21.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, жительки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , освіта середня, розлучена, має на утримані одну неповнолітню дитину, не працює, українка, громадянка України, не являється депутатом, нотаріусом чи адвокатом, не інвалід, не хворіє, раніше не судима, паспорт НОМЕР_1 ,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 20.02.2021 року приблизно 14 год., знаходячись в АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої, під удаваним приводом сприяння в виплаті соціальної допомоги міжнародної організації «Червоний Хрест», заволоділа грошовими коштам потерпілої на суму 1000 гривень, після чого залишила місце вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_3 заволоділа чужим майном, вчиненому шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 20.02.2021 року приблизно 16 год., знаходячись в АДРЕСА_3 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої, під удаваним приводом сприяння в виплаті соціальної допомоги міжнародної організації «Червоний Хрест», заволоділа грошовими коштам потерпілої на суму 14000 гривень, після чого залишила місце вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_3 заволоділа чужим майном, вчиненому шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 24.02.2021 року приблизно 14 год., знаходячись в АДРЕСА_4 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою потерпілого, під удаваним приводом сприяння в виплаті соціальної допомоги, намагалася заволоділа грошовими коштам потерпілого на суму 200 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 5578 гривень, однак не довела свій умисел до кінця з причин, що не залежали від неї.
Крім цього, ОСОБА_3 , 24.02.2021 року приблизно 15 год., знаходячись в АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої, під удаваним приводом сприяння в виплаті соціальної допомоги, намагалася заволоділа грошовими коштам потерпілої на суму 800 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 22312 гривень, однак не довела свій умисел до кінця з причин, що не залежали від неї.
Крім цього, ОСОБА_3 , 24.02.2021 року приблизно 15 год., знаходячись в АДРЕСА_5 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_10 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої, під удаваним приводом сприяння в виплаті соціальної допомоги, намагалася заволоділа грошовими коштам потерпілої на суму 1500 гривень, однак не довела свій умисел до кінця з причин, що не залежали від неї.
Крім цього, ОСОБА_3 , 24.02.2021 року приблизно 16 год., знаходячись в АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_11 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої, під удаваним приводом сприяння в виплаті соціальної допомоги, намагалася заволоділа грошовими коштам потерпілої на суму 1000 гривень, однак не довела свій умисел до кінця з причин, що не залежали від неї.
Крім цього, ОСОБА_3 , 24.02.2021 року приблизно 16 год., знаходячись в АДРЕСА_6 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_12 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої, під удаваним приводом сприяння в виплаті соціальної допомоги, намагалася заволоділа грошовими коштам потерпілої на суму 1500 гривень, однак не довела свій умисел до кінця з причин, що не залежали від неї.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила закінчений замах на заволодіння чужим майном, вчиненому шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся до суду з угодою про визнання винуватості від 30.03.2021 року укладеної між ним та обвинуваченою у кримінальному провадженні за участі адвоката ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачена у кримінальному провадженні за участі захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язалася надалі надавати максимальне сприяння у проведенні кримінального провадження.

Згідно даної угоди, сторони погодилися на призначення покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 за ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме, з врахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченої (не працює, раніше не судима), наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини), відсутності тяжких наслідків вчиненого правопорушення. При цьому сторони досягли порозуміння щодо призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання, а саме за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 роки та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання у вигляді 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання та застосувати обмеження передбачені ст. 76 КК України.

Обвинувачена розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, підтримав угоду про визнання винуватості від 30.03.2021 року, укладену між ним та обвинуваченою за участі захисника, просить таку задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю та просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 30.03.2021 року укладену між нею та прокурором за участі захисника.

Захисник просить суд угоду затвердити, оскільки така відповідає інтересам її підзахисної.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не заперечили, щодо затвердження угоди укладеної між прокурором та обвинуваченою про що подали письмові заяви на підставі абз. 4 ч. 4 ст. 469 КПК України, про згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін кримінального провадження, які просять затвердити угоди про визнання винуватості від 30.03.2021 року по даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали письмові згоди прокурору на укладення угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені їй п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою вину та надала суду згоду на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєних злочинів та особу винної, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченої покарання в межах санкції статтей за якими вона судиться та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та покласти обов"язки передбаченні ст. 76 КК України.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченою у кримінальному провадженні ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 174, 314, 368, 373, 374, 376, 474- 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2021 року, укладену між прокурором Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні від 21.02.2021 р. № 0000009.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання, а саме: за

- ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік;

- ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки;

- ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік і 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування, призначеного їй покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку - 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати засуджену ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з засудженої ОСОБА_3 в користь держави судові витрати 653,80 грн. за проведення у справі експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовківський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1