Справа № 592/8043/21
Провадження № 1-в/592/348/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) : ОСОБА_4 ,

захисниці: адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції подання начальника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) - начальника арештного дому полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про поміщення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) , -

В С Т А Н О В И В :

30.06.2021 року начальник державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) - начальник арештного дому полковник внутрішньої служби ОСОБА_7 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з поданням про поміщення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) , із змісту якого вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білопілля Сумської обл. , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українець, який має повну середньою освітою, який проходив військову службу за контрактом на посаді сапера саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , який має військове звання солдат) , неодружений, раніше судимий: 1) 23.03.2010 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн. , штраф сплачено; 2) 23.02.2011 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ст. ст. 69, 104 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. 08.04.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області був звільнений від покарання, призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 23.02.2011 року, на підставі ч. 1 ст. 78 КК України. Засуджений: 22.11.2018 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.07.2019 року було скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та він був направлений для відбування покарання, призначеного вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 22.11.2018 року за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Початок строку: 04.07.2019 року. Кінець строку: 04.07.2022 року. 22.06.2021 року близько 16 години 55 хвилин до приміщення молодшого інспектора ДІЗО було викликано засудженого ОСОБА_6 , який на даний час відбуває дисциплінарне покарання в ДІЗО, де даному засудженому було запропоновано згідне графіку 2-х годинного відпрацювання на червень місяць 2021 року, затвердженому начальником установи, відпрацювати 2-х годинне чергування, а саме: йому було запропоновано підмести сходи з першого поверху ДІЗО до другого поверху прогулянкового дворику. Засуджений ОСОБА_6 був забезпечений робочою формою одягу згідно сезону та інвентарем для прибирання в повному обсязі, але виконувати законні вимоги адміністрації, тобто приступити до прибирання засуджений відмовився. Даному засудженому було неодноразово запропоновано приступити до виконання робіт, а також було доведено та було роз`яснено вимоги ч. 5 ст. 118 КВК України та було попереджено про негативні правові наслідки в разі невиконання запропонованої роботи. На що засуджений ОСОБА_6 сказав про те, що даний вид робіт принижує його честь та гідність і також те, що йому потрібен адвокат. Надати письмове пояснення по факту допущеного ним порушення він відмовився в категоричній формі, про що було складено відповідний акт. Своїми діями засуджений ОСОБА_6 порушив вимоги режиму тримання, передбачені абз. абз. 2, 5, 6 п. 3 розд. II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, ч. 5 ст. 118 КВК України. Засуджений в установі непрацевлаштований у зв`язку із власним небажанням працювати, участь в роботі з благоустрою місць позбавлення волі не бере, до праці ставиться негативно. За характером неспокійний, конфліктний, хитрий, шукає для себе вигоди. Перебуває на профілактичному обліку в установі як особа, яка злісно порушує вимоги режиму відбування покарання, а також як особа, яка схильна до нападу на адміністрацію. На даний час в особистості засудженого залишається високий рівень суспільної небезпеки. Вперто не бажає ставати на шлях виправлення, систематично допускає порушення вимог режиму відбування покарання, всіляко ухиляється від відповідальності за допущені ним правопорушення, негативно впливає на виховний процес інших засуджених. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 132, 134, 135 КВК України, Законом України Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо вдосконалення порядку застосування до засуджених заходів заохочення і стягнення № 1487-VIII від 06.09.2016 року, начальник державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) - начальник арештного дому полковник внутрішньої служби ОСОБА_7 просив помістити засудженого ОСОБА_6 строком на 2 місяці до приміщення камерного типу як такого, що під час відбування покарання виявляє високий ступінь соціально-педагогічної занедбаності, потяг до продовження протиправної поведінки, не проявив готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки, може негативно впливати на процес виправлення інших засуджених (вхідний № 24591/21 від 30.06.2021 року) (а. с. 1) .

В судовому засіданні у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції представник установи виконання покарань ОСОБА_4 підтримав подання, просив його задовольнити та помістити засудженого ОСОБА_6 в приміщення камерного типу строком на 2 місяці. Пояснив про те, що засуджений дійсно вчинив дисциплінарний поступок, за який має понести покарання у вигляді дисциплінарного стягнення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подання повністю, просила його задовольнити та помістити засудженого в приміщення камерного типу на строк 2 місяці.

В судовому засіданні захисниця засудженого адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення подання. Зокрема, захисниця засудженого зазначила про те, що при даний вид робіт принижує його честь та гідність її підзахисного. Вона просила відмовити у задоволенні подання.

В судовому засіданні у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_6 категорично заперечував проти задоволенні вказаного подання, пояснюючи це тим, що відносно нього у співробітників установи виконання покарань упереджене ставлення. Також він пояснив суду про те, що він дійсно відмовився від проведенні вбирання території. Він просив суд відмовити у задоволенні вказаного подання.

Вислухавши пояснення та думку представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , думку захисниці засудженого адвоката ОСОБА_5 , пояснення та думку засудженого ОСОБА_6 , дослідивши документи та копії документів, додані до подання, документи особової справи засудженого, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 25.03.2010 року у справі № 1-79/10 ОСОБА_8 було визнано винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому було призначено покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. . ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому було призначено покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. . Запобіжний захід до набранням вироком законної сили було ухвалено залишити попереднім у вигляді підписки про невиїзд. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а у випадку відсутності достатніх коштів для сплати з їхніх законних представників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 56 грн. 34 коп. З кожної за проведення експертизи на користь НДЕКЦ при ГУМВС в Сумській області. Вирок набрав законної сили 08.04.2010 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/53030025) .

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 23.02.2011 року у справі № 1-20/11 ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, та йому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст. 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_6 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України було ухвалено зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, а також повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи і навчання. Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили було ухвалено залишити у вигляді підписки про невиїзд. ОСОБА_11 було визнано винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, та йому було призначено покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_11 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 місяців. На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України було ухвалено зобов`язати ОСОБА_12 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, а також повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи і навчання. Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили було ухвалено залишити у вигляді підписки про невиїзд. Було ухвалено стягнути із ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , а у випадку відсутності достатніх коштів для сплати з їх законних представників ОСОБА_10 та ОСОБА_13 по 129 (сто двадцять дев`ять) грн. з кожного за проведення експертизи на користь НДЕКЦ ГУМВС України в Сумській області. Речові докази, а саме: мобільний телефон марки Nokia 2730 з акумуляторною батареєю, який належить потерпілому ОСОБА_14 та знаходяться у нього під охоронною розпискою, залишити йому як власнику. Вирок набрав законної сили 28.04.2011 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/14025003) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 28.04.2011 року у справі № 11-249/11 було закрито апеляційне провадження за апеляцією прокурора на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 23.02.2011 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_11 із-за відмови апелянта від своїх вимог. Ухвала набрала законної сили 28.04.2011 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/15644273) .

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.04.2013 року у справі № 577/1643/13-к, провадження № 1-в/577/81/13 ОСОБА_6 було звільнено від покарання, призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 23.02.2011 року. Ухвала набрала законної сили 16.04.2013 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/44582294) .

Вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 22.11.2018 року у справі № 419/1359/18, провадження № 1-кп/419/257/18 ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та йому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 було звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом строку 1 (один) рік не вчинить злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Вирок набрав законної сили 22.12.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/78026358) .

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.07.2019 року у справі № 577/1274/19, провадження № 1-в/577/111/19 було постановлено скасувати відносно ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з іспитовим строком і було постановлено направити його для відбування покарання, призначеного вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 22.11.2018 року за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Було ухвалено обрати ОСОБА_6 до вступу ухвали в закону силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду. Строк відбування покарання було ухвалено рахувати з 04.07.2019 року. Ухвала набрала законної сили 19.11.2019 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82804103) .

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 19.11.2019 року у справі № 577/1274/19, провадження № 11-кп/816/752/19 ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.07.2019 року, якою було скасовано звільнення засудженому ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, яке було призначене вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 22.11.2018 року, було залишено без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення. Ухвала набрала законної сили 19.11.2019 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/85741337, https://reyestr.court.gov.ua/Review/85741340) .

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2020 року у справі № 577/1274/19, провадження № 1-р/577/11/20 було відмовлено засудженому ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про роз`яснення рішення суду від 04.07.2019 року та в поновлення строків. Ухвала набрала законної сили 19.06.2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89753632) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми ід 21.01.2021 року у справі № 592/61/21, провадження № 1-в/592/57/21 було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання, оскільки він вину у вчиненому злочині не визнає, вирок суду вважає не справедливим. Засуджений ОСОБА_6 з 04.07.2019 відбуває покарання. 22.12.2019 року він прибув до державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) та вибув 22.02.2020 року до державної установи Сумський слідчий ізолятор і за цей час порушив режим та розклад, за що мав одне стягнення. В державній установі Сумський слідчий ізолятор до праці не залучався, порушував режим та розклад дня, за що мав два стягнення. 16.01.2021 року він був переведений до державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) . Засуджений не довів, що став на шлях виправлення. Перебування засудженого в державній установі Сумський слідчий ізолятор додатково вказує на те, що він не став на шлях виправлення, не залучається до праці. В державній установі Сумський слідчий ізолятор до нього не застосовуються відповідні заходи виправлення, які можуть бути застосовані лише в умовах відбування покарання у колонії. Таким чином, об`єктивних даних про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, немає. Також не вбачається, що з засудженим відбулися позитивні зміни. Ухвала набрала законної сили 29.01.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94308683) .

За невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) .

Подання про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного подання до суду суддею одноособово.

Із змісту листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Узагальнення судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків від 01.04.2017 року вбачається, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення доступу до правосуддя осіб, які утримуються в установах попереднього ув`язнення та виконання покарань № 1491-VIII від 07.09.2016 року (набув чинності з 08.10.2016 року) перелік питань, що розглядаються судами в порядку виконання вироку та передбачено у ст. 537 КПК України, доповнено п. п. 13-1, 13-2, 13-3, на підставі чого до повноважень суду також належить вирішення питань про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) ; про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням.

Аналізуючи встановлені обставини справи, наведені норми законів, які регулюють вказані спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Отже, оскільки засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання зарекомендував себе як особа, що демонстративно не виконує покладені обов`язки та порушує встановлені заборони, що негативно впливає на поведінку інших засуджених, систематично допускає чисельні порушення встановленого порядку відбування покарання, а всі застосовані до нього заходи виховного та дисциплінарного впливу не дають позитивних результатів, оскільки стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу, оскільки запропонований адміністрацією установи виконання покарань строк переведення засудженого до приміщення камерного типу є обґрунтованим та таким, що в повній мірі відповідає тяжкості та характеру вчиненого ним дисциплінарного проступку, відтак суд дійшов висновку про те, що подання начальника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) - начальника арештного дому полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про поміщення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) , слід задовольнити повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 376, 537, 539 КПК України; ст. ст. 132, 134, 135 КВК України; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Узагальнення судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків від 01.04.2017 року, -

У Х В А Л И В :

Подання начальника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) - начальника арештного дому полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про поміщення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) , задовольнити.

Застосувати до засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід дисциплінарного стягнення у вигляді переведення його до приміщення камерного типу установи на строк 2 (два) місяці.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала суду про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) , може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1