Справа № 298/1647/20
Номер провадження 1-кс/298/101/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , особи, яка заявила клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_5 , його представника - адвоката ОСОБА_6 , розглянуши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2021 року в рамках кримінального провадження №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
11 березня 2021 року до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2021 року в рамках кримінального провадження №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2021 року в рамках кримінального провадження №0000298 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, накладений арешт на майно, яке вилучено під час обшуку, проведеного 15 січня 2021 року, за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 . Заявник посилається на те, що при накладенні арешту на вилучене у ОСОБА_5 майно були підстави вважати, що воно може мати значення для досудового розслідування, наявними були підозри щодо належності вилученого майна до числа викрадених від громадян речей, проведення слідчих дій щодо цього потребувало певного часу, кількість вилучених речей була значною, що давало припущення про незаконність їхнього походження та перебування у заявника. Вказує на те, що вилучені речі є речовими доказами, знаходяться у Великоберезнянському ВП. Наголошує, що станом на момент подання ним клопотання будь-якої потреби в арешті та проведенні слідчих дій щодо арештованого майна, практичної необхідності в зберіганні такого як речового доказу у Великоберезнянському відділенні поліції Ужгородського відділу поліції ГУ НП України в Закарпатській області нема. Звертає увагу на те, що факт арешту належного йому майна не дає змогу реалізовуватися та використовувати арештоване майно в повсякденній роботі, як тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва. Вказує, що повідомлень про підозру у рамках кримінального провадження відносно нього не існує, слідчим проведено всі необхідні дії відносно арештованого майна і не встановлено будь-якого власника або володільця цього майна, доказів про належність речей будь-кому, крім нього нема. Вважає, що в кримінальному провадженні, в рамках якого було накладено арешт на майно, відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим арешт майна слід скасувати, так як підстави для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не вбачаються. На думку заявника, в застосуванні арешту із забороною на відчуження, розпорядження та користування майном, яке було вилучено під час обшуку, проведеного 15.01.2021 року за місцем його проживання відпала потреба, такої не існує. ОСОБА_7 з посиланням на положення ст.ст.28, 170, 174, 214 КПК України, п.13 листа Вищого спеціалізованого суду України від 05.04.2013 року №223-559/0/4-13, п.2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року, усталену практику Європейського суду з прав людини, просить скасувати арешт на наступне майно, а саме: автомагнітола марки «РIONEER», чорного кольору, моделі - DЕН-5450SD, SER N: НОМЕР_1 ; автомагнітола марки «РІОNEER», чорного кольору, SER N: НОМЕР_2 ; авто магнітола марки «PIONEER», чорного кольору, SER N: НОМЕР_3 ; авто магнітола марки «SONY», чорного кольору, SER N: НОМЕР_4 , модель: СDХ - GТ475ER; авто магнітола марки «PIONEER», чорного кольору, SER N: НОМЕР_5 ; ноутбук марки «Packard Dell», білого кольору, SN/D6, S/N: LXBLV020220393AD6A1601, без пошкоджень, акустична колонка (бочка) марки «MYSTERY», чорного кольору, моделі - МТВ - 200А; електродриль марки «ДНІПРО-М», зеленого кольору, із сверлом, S/N: JЕЕ111803 - 02444; акумуляторна батарея марки «USTOK», білого кольору, 60А, №; акумуляторна батарея без назви та маркування, чорного кольору, 60А, № 1401; акумуляторна батарея марки «Stayer», чорного кольору, 60А, без номерного позначення; акумуляторна батарея марки «FEON», чорного кольору, 60А, без номерного позначення; акумуляторна батарея марки «Akuma comfort», чорного кольору, 60А, №560-117-060; акумуляторна батарея без назви та маркування (великий), червоного кольору; акумуляторна батарея марки «Zapy Plus», чорного кольору, 60А, № ISO 9001, ISO 14001, ISO/ТS 16949; акумуляторна батарея марки «NORD Star», чорного кольору, 77А, без номерного позначення; акумуляторна батарея марки «VEGA», чорного кольору, ЕХТRА РОWER S/N: 0200 277062; електролобзик марки «ВOSСН», зеленого кольору, із серійним номером - ЕSТ 85 РВЕ; електролобзик марки «ВOSСН» Profession, зеленого кольору, із серійним номером - GSТ160СЕ; фен обігрівач марки «ВLAСК DECKER», оранжевого кольору, із серійним номером - КХ2200; електрична дриль марки «NAREХ», синього кольору, із номерним позначенням - ЕVР13 G-243; електрична дриль марки «ВLACК DECKER», зеленого кольору, із номерним позначенням - НОМЕР_6 ; електрична дриль марки «КINZU», зеленого кольору, із серійним номером S/N - 71935910/2003; електрична дриль марки «NAREX», синього кольору, із серійним номером S/N - 624087; електричний флекс, без маркування, зеленого кольору, без серійного номерного позначення; електричний флекс марки «NAREХ», синього кольору, із серійним номером S/N - 624735; електрична кутошліфувальна машинка марки «ВLAСК DECKER», оранжевого кольору, КW712 650W; електричний флекс марки «INTERCKON», сірого кольору, УШМ- 230/2100М із серійним номером S/N - Т60030723; електрична кутошліфувальна машинка марки «DEWALT», жовтого кольору, без номерного позначення; електричний флекс марки «DEWALT», жовтого кольору, DWЕ4217; електрична кутошліфувальна машинка марки «EINHELL», жовтого кольору, 180/, СОRЕ - 2436; електричний флекс марки «ВOSСН», зеленого кольору, із серійним номером - GWS - 22-230 SН; електричний перфоратор марки «ДНІПРО-М», чорного кольору, без маркування та номерного позначення; електричний перфоратор марки «PARKSIDE» зеленого кольору, РВN 1500 D4; електричний рубанок марки «SKIL», чорного кольору, 1560 FО 15156001; електричний флекс марки «МАКІТА», зеленого кольору, GА19020R; електричний лобзик марки «ВLAСК DECKER», червоного кольору, КS500; електричний пістолет для скоб марки «ВOSСН», зеленого кольору, РWS1900, РІК 14 EDT; S/N - ; електричний флекс марки «ВOSСН», зеленого кольору, РWS1900, без серійного номеру; мобільний телефон марки «АРLE ІРНONE 6», сірого кольору, у чохлі, іmеі - НОМЕР_7 - упаковано до спецпакету НПУ ГСУ № 4519633; шуруповерт у кейсі чорного кольору марки «DEWALT», 108 V /ХR LION, №423887; бензомоторна пила марки «HUSGVARNA», оранжевого кольору, 455 RANOTER, S/N - 0; бензомоторна пила марки «HUSGVARNA», оранжевого кольору, 372 ХР, S/N - 2; бензомоторна пила марки «HUSGVARNA», оранжевого кольору, 450 Х-ТОRQ, S/N - 2; бензомоторна пила марки «HUSGVARNA», оранжевого кольору, 353, S/N - 2; бензомоторна пила марки «HUSGVARNA», оранжевого кольору, 257 АІR, S/N-5240274; бензомоторна пила марки «HUSGVARNA», оранжевого кольору, 268, S/N - 2431415; бензомоторна пила марки «ОLЕО-МАС», оранжевого кольору, 952, S/N - ; бензомоторна пила марки «HUSGVARNA», оранжевого кольору, 560 ХР, S/N - 5846217/2; бензомоторна пила марки «УРАЛ», оранжевого кольору, Н452, ; електричний кабель живлення, чорного кольору в кількості - 28 мотків; електричний кабель живлення, коричневого кольору в кількості - 1 моток; електричний кабель живлення, синього кольору в кількості - 2 мотків; електричний кабель живлення, сірого кольору в кількості - 1 моток.

У порядку вимог ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна було призначено до розгляду на 12 березня 2021 року о 15.10 год. За заявою начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про відкладення розгляду клопотання через неможливість прибути в судове засідання на вказаний час у зв"язку з його участю у слідчих діях та неможливістю забезпечення явки в судове засідання інших прокурорів через хворобу, та за заявою ОСОБА_5 про відкладення розгляду клопотання через його перебування на лікуванні, судовий розгляд був відкладений на 16 березня 2021 року о 14.30 год.
У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав клопотання про скасування арешту майна і заявив вимогу щодо повернення йому вилучених речей. Повідомив, що привозив речі, які від нього вилучені, з Чеської Республіки, запевнив, що ці речі не крадені, однак документів на жодну річ не має. Пояснив, що працює трактористом, речі потрібні йому для особистого користування та використання, наголосив, що не може проводити ремонтні роботи, оскільки необхідні для цього інструменти вилучено, що створює йому незручності. Наголосив, що три місяці є достатнім терміном для слідства, щоб провести необхідні дії.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 клопотання про скасування арешту майна підтримав, також підтримав позицію ОСОБА_5 , просив клопотання задовольнити, арешт майна скасувати. Додав, що потреби арешту майна в даному кримінальному провадженні нема, слідством не встановлено факту належності вилученого майна до числа крадених речей.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо часткового задоволення клопотання про скасування арешту, вважав за можливе повернути ОСОБА_5 майно на відповідальне зберігання, залишивши заборону на відчуження такого майна та попередивши заявника про кримінальну відповідальність. У ході судового розгляду прокурором було додатково заявлено прохання щодо залишення заборони на користування таким майном, з огляду на необхідність проведення з ним слідчих дій. Показав, що в ході санкціонованого обшуку в ОСОБА_5 було вилучено ряд речей, органом досудового розслідування заявник викликався в якості свідка для допиту, однак не з"являвся на допит, впродовж всього часу він навіть не намагався звернутись до органу досудового розслідування. Пояснив, що кримінальне провадження №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, в рамках якого накладався арешт на майно ОСОБА_5 , направлено з обвинувальним актом до суду, з даного провадження виділені матеріали кримінального провадження за ст.198 КК України, в ході якого проводиться перевірка за заявою ОСОБА_8 , яка впізнала з числа вилучених у ОСОБА_5 речей належні їй речі, які були викрадені, і повідомила про це орган досудового розслідування. Пояснив, що додатковий допит ОСОБА_8 не проведений, також повинен бути проведений допит її чоловіка, у якого також є відповідні документи на викрадені речі, однак останній перебуває за кордоном. Ствердив, що слідчі дії у виділеному кримінальному провадженні тривають і потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження не відпала.
У судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора, не заперечив щодо часткового задоволення клопотання. Повідомив, що існує потреба в проведенні слідчих дій в кримінальному провадженні щодо встановлення походження вилучених речей.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

Нормами абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

У клопотанні ОСОБА_5 посилається на те, що арешт належить скасувати через те, що у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження на цей час відпала потреба. Зі змісту клопотання про скасування арешту майна та з наданих в ході судового розгляду пояснень заявника та його представника, останні не ставлять під сумнів обгрунтованість застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження при накладенні арешту.
У ході судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2021 року в кримінальному провадженні №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, накладено арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку, проведеного 15 січня 2021 року, за місцем проживання ОСОБА_5 .
Накладаючи арешт на зазначене в ухвалі майно, слідчий суддя прийшов до висновку, що таке майно, відповідно до положень ст.170 КПК України відповідало критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а тому для забезпечення завдання кримінального провадження, а саме збереження речових доказів, були наявні підстави для накладення арешту. Підставою для арешту вказаного майна стало забезпечення збереження його як речового доказу та позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Як вбачається з наданих прокурором у судовому засіданні матеріалів, на стадії досудового розслідування перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України (придбання, отримання, зберігання чи збут майна, одержаного кримінально протиправним шляхом), в рамках якого проводяться слідчі дії щодо встановлення походження та належності вилученого в ОСОБА_5 майна, в тому числі перевірка належності цього майна до числа викрадених речей. Матеріали вказаного провадження виділено з кримінального провадження №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, в рамках якого накладався арешт на майно.
Доводи заявника про те, що він являється власником вилученого майна, а слідство не довело факту належності вилученого у нього майна до числа крадених речей, не є підставою для скасування арешту майна, оскільки у відповідності до положень ч.3 ст. 170 КПК України арешт, з метою збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Вилучене у заявника майно відповідає вимогам статті 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відтак існує необхідність запобігти можливості його пошкодження, псування чи знищення, тобто забезпечити виконання завдань вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя наголошує, що будь-яких доказів на підтвердження належності речей ОСОБА_5 ним не надано. Твердження ОСОБА_5 про придбання ним речей за кордоном, слідчий суддя відхиляє, оскільки даних щодо ввезення через митний кордон України таких речей заявником не надано, як і не доведено правомірності володіння такими.
З огляду на викладене, зважаючи органом досудового розслідування здійснюється кримінальне провадження за ст.198 КК України, а також те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належності вказаного майна саме заявнику ОСОБА_5 , те, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному проваджені та може бути використане як доказ, потреба в арешті майна, на переконання слідчого судді, не відпала.
Твердження ОСОБА_5 про те, що арешт вилученого у нього майна не дає йому змогу реалізовуватися та використовувати арештоване майно в повсякденній роботі, як тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, слідчий суддя оцінює критично, оскільки жодних доказів щодо здійснення вказаної заявником діяльності не надано, долучена до клопотання копія диплома ОСОБА_5 підтверджує лише факт здобуття ним середньої спеціальної освіти за фахом тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва категорії "А", слюсаря з ремонту сільськогосподраьских машин та устаткування, однак не доводить того, що заявник здійснює діяльність за вказаним напрямком у повсякденній роботі, як він про це стверджує.
Крім цього, ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_6 під час судового розгляду, не надали жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала. В той же час прокурор та слідчий ствердили в судовому засіданні про те, що відповідні слідчі дії в напрямку встановлення походження вилученого майна проводяться.
Доводи заявника стосовно того, що відпала потреба у подальшому арешті майна у зв`язку із тим, що з моменту накладення арешту минуло більше трьох місяців, закінчились будь-які розумні строки розслідування, належність вилучених речей іншим особам не доведено, спростовуються долученими прокурором матеріалами та не усувають потребу у подальшому застосуванні арешту майна. Так, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 22 січня 2021 року, вона повідомила про те, що деякі речі з числа викрадених в неї в жовтні 2020 року впізнала на фотознімку в мережі "Фесбук", що був викладений Великоберезнянським ВП, на викрадені в неї речі має відповідні документи. Крім того, стороною обвинувачення в ході розгляду клопотання про скасування арешту повідомлено, що додатковий допит ОСОБА_8 не проводився, як і не проведений допит її чоловіка , у якого також є документи на викрадені речі, які впізнала ОСОБА_8 .
Відтак на момент розгляду клопотання слідчі дії в даному провадженні тривають, що однозначно ствердила в судовому засіданні сторона обвинувачення, що виправдовує обраний захід забезпечення. Скасування арешту майна може призвести до знищення, пошкодження або приховування майна, що на момент незавершених слідчих дій може вплинути на повноту досудового слідства, зашкодити подальшому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні за ст.198 КК України, предметом дослідження якого є майно набуте незаконним шляхом, відтак на даному етапі досудового розслідування не сприятиме досягненню дієвості цього провадження.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на момент розгляду клопотання не відпала потреба у накладеному арешті, на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечує мету і завдання кримінального провадження.
Отже, ОСОБА_5 не доведено, що арешт на майно був накладений необґрунтовано, а також не доведено, що в подальшому арешті відпала потреба.
Враховуючи відсутність підстав, визначених ст.174 КПК України для скасування арешту, мету накладеного арешту та виходячи з тієї обставини, що досудове розслідування у кримінальному провадженні за ст.198 КК України на даний час триває, а також беручи до уваги, що в кримінальному провадженні належить провести відповідні слідчі дії, в тому числі з вилученим у ОСОБА_5 майном, слідчий суддя вважає, що потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна наразі не відпала, відтак клопотання про скасування арешту не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2021 року в рамках кримінального провадження №0000298 від 9 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1