Справа №463/723/21
Провадження №1-кс/463/685/21
У Х В А Л А

05 лютого 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 15 січня 2021 року, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0001518 від 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Просить вказану постанову скасувати та зобов`язати слідчого вчинити процесуальну дію з належного інформування ОСОБА_3 щодо процесуального статусу потерпілого.

Окрім цього, просить визнати дії слідчого протиправними щодо невиконання судових рішень, неналежного інформування про права та обов`язки потерпілого, не дотримання вимог КПК України при направленні різних процесуальних документів одним відправленням.

Скаргу мотивує тим, що до ЄРДР внесено інформацію про вчинення кримінального правопорушення. Оскаржувана постанова від 15.01.2021 протиправна, винесена без будь-якого обґрунтування, без врахування ухвал слідчих суддів, якими скасовано попередні аналогічні постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, та обставин, наведених заявником на предмет заподіяння шкоди. Тому вважає постанову незаконною і просить її скасувати, а також визнати дії слідчого протиправними.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з викладених в ній мотивів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи, що вкотре матеріали кримінального провадження слідчим не надано, розгляд скарги проводиться на підставі поданих до скарги документів.

З матеріалів скарги вбачається, що 27.09.2019 до ЄРДР за № 0001518 внесено інформацію за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В межах цього провадження слідчим виносилися постанови від 10.03.2020 та 21.05.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, які скасовано ухвалами слідчого судді від 14.05.2020 та 17.11.2020 відповідно. Так, ухвалою від 17.11.2020 встановлено, що досудове розслідування проводилося не за тією заявою про вчинення кримінального правопорушення, з приводу якої ухвалою слідчого судді від 04.09.2019 відомості про вчинення кримінального правопорушення було зобов`язано внести до ЄРДР, й з приводу не тих обставин, які повинні становити предмет досудового розслідування. Оскаржувані постанови також стосувалися інших обставин, ніж ті які підлягали встановленню при вирішенні питання про визнання особи ОСОБА_3 потерпілим. Також ухвалою від 14.05.2020 встановлено, що мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією того, що відсутні очевидні і достатні підстави вважати, що заявнику було завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення. Із змісту постанови вбачається, що слідчим не було проведено слідчих дій на предмет перевірки заподіяння заявнику шкоди, тому висновок слідчого є передчасним.

Оскаржуваною постановою слідчого від 15.01.2021 повторно відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим. З постанови вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні № 0001518 від 27.09.2019 проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Однак, за відсутності матеріалів кримінального провадження, неможливо встановити, які саме обставини досліджуються. В постанові про це не відображено як і не зазначено, чи проведено слідчі дії, та які саме, на предмет перевірки заподіяння заявнику шкоди. Натомість, знову ж мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією того, що відсутні очевидні і достатні підстави вважати, що заявнику було завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає до скасування.

В свою чергу відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України належить зобов`язати слідчого вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.

В іншій частині скарга не підлягає до задоволення. Так, ст. 307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарги, і в такому не передбачена можливість прийняття слідчим суддею рішення про визнання дій слідчого протиправними.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, від 15 січня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001518 від 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 10.02.2021 року о 13.50 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1