Справа № 128/3492/20
Провадження №11-кп/801/329/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 19.01.2021, якою звільнено умовно-достроково від відбування покарання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Леніногірськ Східно-Казахстанської області, Республіка Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 , росіянина, без громадянства, неодруженого, маючого професійно-технічну освіту, до засудження не працюючого, засудженого вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09.02.2016 за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 71 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі.

За участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія №81», за погодженням з головою спостережної комісії, про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 на підставі ст. 81 КК України, мотивоване тим, що ОСОБА_6 по даній справі засуджений вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09.02.2016 за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 71 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі. Початок строку 02.03.2015; кінець строку 08.11.2021.
До Стрижавської ВК №81 прибув 26.09.2016. Застосуванню ст. 81 КК України підлягав по відбуттю 2/3 строку 18.02.2019. Рішенням комісії з питань застосування до засуджених ст.ст. 81, 82 КК України за ст. 101 КВК України представлений до умовно-дострокового звільнення, протокол №38 від 23.11.2020. Стан здоров`я засудженого задовільний. Враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, тому адміністрація Стрижавської виправної колонії звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Розглянувши матеріали клопотання та вислухавши думку учасників провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання слід задовільнити та звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_6 від відбування подальшого покарання, з невідбутим строком в 09 місяців 20 днів, оскільки засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в ДУ «Стрижавська ВК №81» до дисциплінарної відповідальності притягувався двічі, має 12 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового порядку та вимог безпеки праці.
Засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» характеризується позитивно. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику у свій бік реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Засуджений ОСОБА_6 залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура і спорт». Соціально-корисні зв`язки підтримує з матір`ю та братом. Виконавчі листи до установи не надходили.
Також засуджений ОСОБА_6 не був працевлаштований з об`єктивних причин, а саме через відсутність у нього паспорта. При цьому, ОСОБА_6 виконує роботи з благоустрою установи, що є суспільно-корисною працею та свідчить про те, що останній не лише сумлінною поведінкою, а й ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час іспитового строку, що спричинив смерть потерпілого, та вину у вчиненому злочині не визнав, за власним бажанням в установі не працевлаштований та комісією установи йому було відмовлено у 2016 році в переведені до дільниці соціальної реабілітації та застосуванню в 2017 році ст. 82 КК України та 2019 році ст. 81 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі та просить скасувати ухвалу суду і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , оскільки суд прийшов до неправильного висновку, що ОСОБА_6 працював, але він лише залучався до робіт по благоустрою, що є обов`язком засуджених, засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_6 не міг офіційно працевлаштуватись через відсутність у нього паспорта, проте він на протязі всього часу працював без офіційного оформлення, виконуючи кожен день роботи, які йому повідомляла адміністрація установи за що неодноразово заохочувався, має батьків похилого віку куди планує повернутись, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції перевіривши доводи клопотання та перевірив наявність обставин, які дають право на умовно-дострокове звільнення, а саме позитивна характеристика ОСОБА_6 , який залучений до виховних програм, після виникнення права на умовно-дострокове звільнення і відмови комісією засуджений не порушував умови відбування покарання, дисциплінарні стягнення погашені, а на протязі всього часу перебування в установі отримав 12 заохочень, а також 15.01.2021 вже після звернення з клопотанням.

Відповідно до ст. 118 КВК, засуджені не зобов`язані, а мають право працювати, і засуджений ОСОБА_6 працював в установі на тих об`єктах, які зазначала адміністрація і за що також отримував подяки, а тому в даному випадку відсутність офіційного працевлаштування не можна прирівнювати до відмови від працевлаштування.

Наявність попередніх судимостей не є визначальним для вирішення питання про можливість умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419, 537 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 19.01.2021 про умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4