Справа № 474/139/21
Провадження № 1-в/474/20/21
УХВАЛА
про звільнення від призначеного покарання

16.03.21 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні подання начальника Врадіївського районного сектору Філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Врадіївка Миколаївської області, гр. України, непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого 16.10.2019р. Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 345 КК України до 1 року 5 місяців обмеження волі, ст. 75 КК України - 1 рік іспитового строку, покладенні обов`язки визначенні п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, -
встановив:

Вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16.10.2019р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік, якщо він протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладенні на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 18.11.2019р.
12.03.2021р. начальник Врадіївського районного сектору Філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про звільнення засудженого від відбування покарання,оскільки останній протягом іспитового строку, який закінчився, не вчинив нового злочину та виконав обов`язки покладені на нього судом.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що подання є необґрунтованим і не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах подання відсутня актуальна інформація щодо притягнення чи не притягнення засудженого до кримінальної відповідальності протягом всього часу іспитового строку.

Представник органу пробації та засуджений в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили.
Водночас, 16.03.2021р. начальник Врадіївського районного сектору Філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без її участі.

12.03.2021р. засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просить проводити розгляд подання за його відсутності та не заперечує проти звільнення від призначеного покарання.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності вказаних учасників судового розгляду.

Заслухав думку прокурора, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Згідно ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Частина 1 ст. 78 КК України передбачає, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку вирішуються судом, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Термін іспитового строку, враховуючи приписи ст. 165 КВК України, засудженого витік 16.10.2020р. Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого остання вимога про судимість стосовно засудженого датується 15.09.2020р., тобто в матеріалах особової справи відсутня актуальна інформація стосовно вчинення чи не вчинення засудженим злочинів протягом іспитового строку в період з 16.09.2020р. по 16.10.2020р.
З огляду на вищевикладене подання органу пробації не можна вважати обґрунтованим, а відтак останнє не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні подання начальника Врадіївського районного сектору Філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Копію ухвали направити Врадіївському відділу Первомайської окружної прокуратури, Врадіївському районному сектору Філії Державної установи Центр пробації, ОСОБА_5

Суддя ОСОБА_1