НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
Іменем України

02 липня 2021 року ЄУ № 322/838/20 (Провадження № 1-кп/322/7/21)

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.1 ст.122 КК України клопотання прокурора про зміну порядку розгляду кримінального провадження,

встановив:
в рамках вказаного кримінального провадження за клопотанням захисника було призначено судово-психіатричну експертизу.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №247 від 12.04.2021 ОСОБА_4 1951 р.н. виявляла та виявляє у теперішній час психічний розлад у формі шизофренії, параноїдна форма, епізодичний перебіг, з наростаючим дефектом особистості.

Отже, вона не в повній мірі (обмежено) могла усвідомлювати свої дії й керувати ними.

За своїм психічним станом в цей час вона також не в повній мірі (обмежено) може усвідомлювати свої дії й керувати ними.

У разі засудження потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Вказані обставини, на переконання прокурора, є підставами для здійснення кримінального провадження в порядку за правилами передбаченими розділом 39 КПК України.

Захисник, представник потерпілої підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачена свою позицію щодо заявленого клопотання не зазначила, вважала, що не є хворою (формально не погодилась із клопотанням).

Потерпіла також вважає, що ОСОБА_4 все добре розуміє (формально не погодилась із клопотанням).

Заслухавши думку учасників провадження суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.362 КПК України якщо під час судового розгляду будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про зміну порядку розгляду і продовжує судовий розгляд згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Положеннями ст.19 КК України визначено, що осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними; не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру; не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Відповідно до ст.20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними; визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Отже, наявні на теперішній момент і на час скоєння кримінального правопорушення у ОСОБА_4 психічні розлади, хоча і вказували на те, що вона не в повній мірі могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, однак ці обставини, на переконання суду, не дають підстав для визнання обвинуваченої неосудною, отже клопотання прокурора є необґрунтованим, через що у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.19, 20 КК України, ст.ст.362, 372 КК України, суд

ухвалив:
у задоволенні клопотання прокурора про зміну порядку розгляду кримінального провадження за правилами глави 39 КПК України, відмовити.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1