Справа № 692/189/21
Провадження № 1-кп/692/45/21
В И Р О К
21 травня 2021 року смт. Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнів Коломийського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, непрацюючого, одруженого, освіта неповна загальна середня, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19 квітня 2021 року вироком Драбівського районного суду Черкаської області за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді 3 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, -
ОСОБА_4 31 січня 2021 близько 22 год. в с. Демки Драбівського району Черкаської області, перебуваючи в приміщенні гуртожитку недіючого цегельного заводу по АДРЕСА_2 , став очевидцем того, як його товариш ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин зі ОСОБА_7 , діючи умисно та цілеспрямовано, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті власнику вказаного заводу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, дочекавшись коли ОСОБА_7 засне, наніс останньому обухом сокири від 2 до 4 ударів в обличчя та по голові, внаслідок чого ОСОБА_7 помер на місці.
У зв`язку з цим, ОСОБА_6 попросив ОСОБА_4 допомоги у переміщені трупа ОСОБА_7 в іншу кімнату гуртожитку та знищенні слідів злочину.
На дане прохання ОСОБА_4 погодився. Надалі ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 взяли тіло ОСОБА_7 , який знаходився на простирадлі та перенесли до іншої кімнати, де поклали труп на підлогу та накрили простирадлом зверху. Після цього вдвох спалили в грубі закривавлену постіль, на якій лежав ОСОБА_7 під час вбивства.
У подальшому, 01 лютого 2021 року близько 09 год. ОСОБА_6 попросив ОСОБА_4 допомоги у переміщені трупа ОСОБА_7 з приміщення гуртожитку з метою заховання трупа. Надалі ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 взяли тіло ОСОБА_7 , який знаходився на простирадлі та винесли на вулицю, звідки ОСОБА_6 заховав тіло трупа ОСОБА_7 в підвальному приміщенні на території заводу.
Незважаючи на це, ОСОБА_4 , маючи реальну можливість повідомити правоохоронні органи про вчинення ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та своєї бездіяльності, не повідомив про даний злочин органи поліції, а навпаки почав активно сприяти у приховуванні такого, а саме допоміг у винесенні трупа ОСОБА_7 з приміщення гуртожитку та знищенні слідів вчинення злочину шляхом спалювання закривавленої постелі.
Тобто, ОСОБА_4 , не будучи членом сім`ї чи близьким родичем ОСОБА_6 , усвідомлюючи факт вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, який відповідно до ч.6 ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, маючи реальну можливість на протязі тривалого часу повідомити правоохоронні органи про вчинений злочин, усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, заздалегідь не обіцяно, приховав вчинення особливо тяжкого злочину, чим створив перешкоду у своєчасному виявленні та розкритті особливо тяжкого злочину, а також притягненні винної особи до кримінальної відповідальності.
Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати ч. 1 ст. 396 КК України, як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.
19 квітня 2021 року між прокурором Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України; зобов`язується співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді трьох років позбавлення волі. Також сторони погодились на звільнення за ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 з випробуванням, а тому строк такого звільнення буде встановлено судом з урахуванням вимог ч.4 ст. 75 КК України та застосування судом до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог ст. 76 КК України, за яким суд зобов`язаний покласти на ОСОБА_4 обов`язки як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України, є - нетяжким злочином.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Частиною третьою ст. 474 КПК України встановлено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
У судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема прокурора, який просив затвердити дану угоду та призначити узгоджене покарання, враховуючи, що 19.05.2021р. вступив в законну силу вирок Драбівського районного суду, за яким ОСОБА_8 призначене покарання у виді 3 років обмеження волі зі звільненням з іспитовим строком 2 роки, тому відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати покарання 2 роки обмеження волі, застосувавши ст. 72 КК України і остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі зі звільненням за ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 з випробуванням.
Обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтвердив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання, відповідно до ст.ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів до покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду від 19.04.2021р. 2 роки обмеження волі і остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Також суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд -
Затвердити угоду від 19 квітня 2021 року про визнання винуватості між прокурором Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів до покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду від 19.04.2021р. і остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1