Провадження №1-кс/522/6949/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2021 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молдованки, уродженки міста Бельці, громадянки Республіки Молдови, неодруженої, офіційно непрацевлаштованої, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно поданого клопотання, 19.06.2021 року приблизно о 16:15 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з невстановленою особою №1, діючи за попередньою змовою, заздалегідь маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, направилися до салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Прибувши за вищевказаною адресою останні визначили в якості предмета свого злочинного посягання волосся на кератиновій капсулі 70-80 см., у кількості 2 шт., та накладні пасма 65 см. у кількості 1 шт.

Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_4 викрала з торгівельного прилавку волосся на кератиновій капсулі 70-80 см., колір 3/0 у кількості 1 шт., волосся на кератиновій капсулі 70-80 см., колір 4/0 у кількості 1 шт., та накладні пасма 65 см.-грамм у кількості 1 шт., які попередньо скрутила в рулон та сховала під футболку, яка була на ній, в той час як особа № 1 знаходилася в приміщенні салону «Rich Hair» усвідомлюючи наявність камер відеоспостереження, з метою уникнення фіксації протиправних дій та надання допомоги ОСОБА_4 прикривала своїм тілом момент викрадення майна.

Викравши вищевказане майно, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з невстановленою особою №1, місце вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись майном на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_9 спричинено матеріальний збиток на суму 19554 гривні.

Таким чином, в ході слідства встановлені достатні підстави підозрювати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ч. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб. 08.07.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обгрунтування клопотання, слідчий зазначив, що у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого в п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , є те, що вона підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, тому на орган досудового розслідування покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду, так як ОСОБА_4 офіційно ніде непрацевлаштована, міцних соціальних зв`язків не має, та самостійно виконання покладених на неї обов`язків забезпечити не зможе, крім того на території м. Одеси перебуває без постійного місця проживання.

Крім того, на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2021 відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було прийнято рішення про видворення. Та згідно ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» було прийнято рішення про заборону в`їзду на територію України до 26.06.2026, проте остання без законних підстав знаходиться на території України та вчиняє кримінальні правопорушення.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органів досудового розслідування та прокуратури.

Беручи до уваги викладене, слідчий відповідно мотивувальної частини зазначив, що відносно ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки інші (менш суворі) запобіжні заходи не забезпечать виконання нею процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України і її належної поведінки, разом з тим відповідно резолютивної частини клопотання слідчий зазначив визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за які законом передбачено покарання арешт на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження підтверджується наступними доказами: - протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_9 , про таємне викрадення її майна; - протоколом допиту потерпілої гр. ОСОБА_9 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 - протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_11 ; - протоколом огляду речей та документів; - протоколом огляду місця події; - протоколом огляду речей та документів, вилучених під час огляду; - повідомленням про підозру ОСОБА_4 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; іншими матеріалами в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені нею вказаного у клопотанні кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Так, враховуючи тяжкість злочинів, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів, які посягають на такі суспільні відносини, слідчий суддя вважає реальним ризик передбачений в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя погоджується, що в діях ОСОБА_4 є ризики передбачені п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України

В той же час, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не обґрунтувала і належним чином не довела ризиків передбачених п. 5, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як повідомлень зі сторони свідків чи експертів про вчинення на них впливу, до органу досудового розслідування чи суду не надходило.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що за викладених обставин, застосування виняткового запобіжного заходу, не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу також враховує інші обставини вказані у ст. 178 КПК України, а саме тяжкість кримінального правопорушення, що ставиться у підозру, вагомість доказів, та розмір покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, що на думку слідчого судді, свідчить про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 6 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя приходить до висновку, що задля запобігання вказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

При визначенні розміру застави слідчим суддею враховуються положення ч.4 ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення та майновий стан підозрюваної та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Тому слідчий суддя визначає заставу у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбаченому п.1 ч.5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 194 199, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

Підозрювана не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, внести кошти за призначенням платежу: застава за підозрювану ОСОБА_4 , провадження по справі №1-кс/522/6949/21.

Покласти на підозрювану обов`язки в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1. не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурору, суду;

2. повідомити слідчому про місце проживання;

3. утриматись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними з приводу обставин провадження;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явилась за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомила про причину своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти діб з дня її постановлення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя: