Справа № 466/4473/19
У Х В А Л А

«14» квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Львові у кримінальному провадженні №0001389 від 21.04.2019р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці, оскільки такий закінчується 25 квітня 2021 року та завершити судовий розгляд кримінального провадження до цієї дати є неможливим, а ризики, які обгрунтовують обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, не зменшились, існують і надалі.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт. В обгрунтування клопотання вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, раніше жодних правопорушень не вчиняв і не судимий. Він має місце проживання, яке йому згідні надати в м.Львові для відбування домашнього арешту, а також міцні соціальні зв`язки та добре характеризується.

Заслухавши учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 слід відмовити виходячи з наступного.

Обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався судом. Строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 25 квітня 2021 року.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення у справі "Яблонський проти Польщі" (Jabtoriski v. Poland), N 33492/96, п.80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи "за" і "проти" звільнення з-під варти не повинні бути "загальними й абстрактними" (рішення у справах "Іловецький проти Польщі" [Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п.61, від 4 жовтня 2001 року, та "Смирнова проти Росії" (Smirnova v. Russia), NN 46133/99 і 48183/99, п.63, ECHR 2003-IX).

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі Європейського суду з прав людини «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року закріплено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

ОСОБА_4 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, у нього не встановлено тяжких хвороб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню його під вартою, він до затримання не мав постійного місця праці, відсутні відомості про наявність у нього на території України житла та близьких родичів, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, як стримуючого чинника, та підвищує ризик можливого переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності в разі доведення його винуватості у скоєнні інкримінованого злочину.

Крім того, у Залізничному районному суді м. Львова розглядається кримінальне провадження №462/4136/19 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд вважає, що раніше заявлені ризики, які обгрунтовують обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не зменшились, а тому вважає, що клопотання прокурора є підставним та підлягає до задоволення.

З наведених вище підстав суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника про змін обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити. Долучена до клопотання захисника копія заяви ОСОБА_7 , у якій він дає згоду на перебування обвинуваченого під домашнім арештом у належній йому на праві власності квартирі за адресою АДРЕСА_1 , не гарантує дотримання обвинуваченим обов`язків домашнього арешту. Наявність у обвинуваченого двох дітей, що є громадянами Азербайджану та проживають за межами України, збільшує ризики його втечі в разі застосування менш суворого ніж тримання під вартою запобіжного заходу. Таким чином, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе запобігти існуючим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 201, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави на строк 60 днів з 26 квітня 2021 року до 24 червня 2021 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, перекладачу.

Копії ухвали для виконання скерувати у Львівську УВП (№19) Державної пенітенціарної служби України за місцем утримання обвинуваченого, прокурору для контролю.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова в семиденний строк з дня оголошення ухвали, обвинуваченим з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 16.04.2021 року о 15,30год.

Суддя ОСОБА_8 -Шумська