Справа № 504/255/21
Номер провадження 1-кс/504/117/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2021смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю скаржника - адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на повідомлення про підозру в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2021 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в якій останній просить: скасувати повідомлення про підозру від 11.11.2020 року, старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Черкаської обласної ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000166 від 02.09.2020 року. Зобов`язати слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000166 від 02.09.2020 року вчинити дії щодо виключення з єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні № 0000166 від 02.09.2020 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що 11.11.2020 року старший слідчий СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_9 повідомив про підозру, погоджену прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 його підзахисних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на території ДУ «ОСІ» у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 02.09.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, ст. 185 КК України.

Скаржник вважає незаконним вручення повідомлення про підозру, оскільки при проведенні слідчої дії були порушені права підозрюваних, а саме: при пред`явлені повідомлення про підозру слідчими СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області 11.11.2020 року, в приміщенні ДУ «Одеській слідчий ізолятор» проігноровані законні вимоги його підзахисних щодо надання можливості проведення вказаної слідчої дії за участі захисника, з яким складено у встановленому законом порядку договір щодо надання правової допомоги, також у зв`язку з тим, що вони є громадянами іншої держави та не володіють державною мовою, не розуміють обставин щодо їх виклику та для повного, всебічного розуміння обставин події просили залучити перекладача.

Скаржник стверджує, що вказані вимоги його підзахисних були проігноровані представниками СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області, тому на його думку, вказані повідомлення про підозру щодо його підзахисних підлягають скасуванню через істотні порушення вимог КПК України.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення скаржника до слідчого судді з даною скаргою.

Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_1 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у скарзі та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в скарзі.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення слідчим суддею вимог адвоката, посилаючись на їх безпідставність. Долучив до матеріалів скарги постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 12 лютого 2021 року та Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 25 червня 2018 року

При розгляді скарги відповідно до вимог ст. 107 КПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу.

Слідчий суддя, заслухавши вказаних учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000166 за підозрою ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в ніч з 01.09.2020 року на 02.09.2020 року в невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_16 за попередньою змовою з ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки грошових коштів з банкомату АТ КБ «ПриватБанк», прибули на транспортному засобі до адміністративної будівлі магазину «Екомаркет», що розташоване за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Цибулів, по вул. Слави, 2.

В подальшому, приблизно в період часу з 01 год. 56 хв. по 03 год. 58 хв. ОСОБА_16 , діючи умисно із корисливих мотивів, переслідуючи умисел незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , перебуваючи біля вхідних дверей адміністративної будівлі магазину «Екомаркет», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заздалегідь підготувавши засоби вчинення кримінального правопорушення, а саме: металеве зубило з руків`ям, металевий лом-цв`яхосмик, шляхом зламу металопластикових вхідних дверей, проникли до приміщення магазину «Екомаркет», що розташоване за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Цибулів, по вул. Слави, 2, де механічним шляхом пошкодили навісний замок на металевій решітці задньої частини банкомату АТ КБ «ПриватБанк» САСS7974, серійний номер НОМЕР_1 , звідки із його внутрішнього сейфу здійснили крадіжку грошових коштів в сумі 464 000 гривень, чим заподіяли АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 4360570) матеріальних збитків на вказану суму, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

11 січня 2021 року постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_18 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000166 від 02.09.2020 за підозрою ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжено до 3-х місяців, тобто до 11.02.2021 року.

Окрім цього, слідчим відділенням Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000947 від 20.09.2020 за підозрою ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, в якому стосовно підозрюваних застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30.03.2021 року.

З урахуванням наведеного 12.01.2021 року постановою прокурора відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_19 місцем проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000166 від 02.09.2020 за ч. 4 ст. 185 КК України визначено територія смт. Доброслав, Лиманського району, Одеської області, яка перебуває під юрисдикцією слідчого відділення Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області.

Постановою першого заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_20 від 12 лютого 2021 року матеріали кримінальних проваджень № 0000199 від 25.06.2018 року за ч. 4 ст. 185 КК України № 0000155 від 18.08.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України, № 0000166 від 02.09.2020 року за ч. 4 ст. 185 КК України, № 0000947 від 20.09.2020 року за ч. 5 ст. 185 КК України внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, об`єднано в одне провадження. Матеріалам об`єднаного провадження присвоєно єдиний номер № 0000199.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, вбачається, що 11 листопада 2020 року старшим слідчим СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Черкаської обласної ОСОБА_10 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які було вручені останнім в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з відео фіксацією.

У своїй скарзі захисник підозрюваних адвокат ОСОБА_3 зазначає, що при пред`явлені повідомлення про підозру слідчими проігноровані законні вимоги його підзахисних щодо надання можливості проведення вказаної слідчої дії за участі захисника, з яким складено у встановленому законом порядку договір щодо надання правової допомоги, а також про залучення перекладача.

Слідчим суддею було переглянуті відеозаписи, на яких зафіксовано факт вручення підозрюваним ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 повідомлення про підозру та встановлено, що останні не вимагали щодо надання можливості проведення вказаної слідчої дії за участі захисника та залучення перекладача.

Згідно ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питанні, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок здійснення повідомлення про підозру врегульований зокрема ст. ст. 276-278 КПК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного повідомлення про підозру, зазначений процесуальний документ містить зокрема відомості про зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються особи, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються особи, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, права підозрюваного.

Твердження скарги щодо порушення права підозрюваних на захист при здійсненні повідомлення про підозру не грунтується на нормах чинного кримінального процесуального законодавства України, оскільки главою 22 КПК України, а також вимогами ст. 52 КПК України не передбачено обов`язкової участі захисника при повідомленні особі про підозру.

Повідомлення про підозру ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 здійснювалося у день його складання шляхом вручення безпосередньо їм, що відповідає вимогам ч.1 ст. 278 КПК України.

Відмова ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 від отримання письмового повідомлення про підозру є формою використання їх прав та відповідає ч.1 ст. 26 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав та така відмова від отримання повідомлення про підозру не може бути згідно вимог КПК України підставою для скасування повідомлення про підозру.

Крім того скаржником так і не було обґрунтовано, в чому ж саме було порушено право на захист ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , оскільки процедура здійснення повідомлення про підозру передбачає лише вручення повідомлення та роз`яснення прав. Ніяких інших дій з підозрюваними не проводилося, останні не допитувались. Процедура здійснення повідомлення про підозру не передбачає можливість заявлення та вирішення клопотань. Також скаржником не зазначено, які саме негативні наслідки для підозрюваних потягло за собою відсутність захисника при здійсненні повідомлення про підозру.

Більш того в матеріалах кримінального провадження № 0000166 від 02.09.2020 року відсутні договори щодо надання правової допомоги, які були укладені підозрюваними ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 з адвокатом ОСОБА_3 .

Натомість, як в матеріалах справи міститься постанова слідчого від 30 грудня 2020 року про призначення підозрюваним захисників з числа захисників регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Одеській області.

Також вивчивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя встановив, що доводи захисника підозрюваних щодо не залучення перекладача не ґрунтуються на дійсних обставинах, оскільки в матеріалах справи наявна постанова старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 про залучення ФОП « ОСОБА_22 » в якості перекладача для здійснення перекладу матеріалів кримінального провадження № 0000166 від 02.09.2020 року на російську мову.

Останньою було здійснено переклад з української мови на російську мову повідомлення про підозру ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п.14 ч.1 ст.3 КПК України).

Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.5 ст.9 КПК України).

Так, згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27 лютого 1980 року, скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15 липня 1982 року, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10 грудня 1982 року) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Комісія та Суд визнали, що такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.

З огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, аналіз змісту ч. 1 ст. 42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також мови, якою здійснюється кримінальне провадження, згідно якого кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Як зазначається у ч. 2 ст. 29 КПК України особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 29 КПК України слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст. 29 КПК України судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють.

Згідно із ч. 1 ст. 68 КПК України у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Право підозрюваного або обвинуваченого користуватися послугами перекладача є обов`язковим та невід`ємним елементом права останнього на справедливий суд.

Так, у відповідності до підпункту «е» пункту 3 статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Рішення ЄСПЛ від 28 листопада 1978 року у справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН», в якому визначено, що право на допомогу перекладача стосується, як усних виступів, так і документальних матеріалів кримінального провадження. Ці гарантії надані з метою реалізації права на справедливий суд

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 24 лютого 2005 року по справі «Гусейн проти Італії», Суд вказує, що гарантія, передбачена підпунктом "e" пункту 3 статті 6 Конвенції не застосовується настільки широко, щоб включати в себе вимогу про надання обвинуваченому у кримінальній справі письмового перекладу будь-яких документальних доказів або офіційних паперів, долучених до матеріалів справи. При цьому Європейський Суд зазначив, що в даній нормі Конвенції вказується "усний перекладач", а не "письмовий перекладач". Це дає підставу вважати, що надання лінгвістичної допомоги обвинуваченому в усній формі може відповідати вимогам Конвенції. Проте усний переклад повинен бути таким, щоб дати можливість обвинуваченому бути ознайомленим з порушеною проти нього справою і здійснювати свій захист та особливо мати можливість викладати суду свою версію подій.

Отже в матеріалах наданих суду наявні докази вручення ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, мовою якою вони володіють в достатньому обсязі для розуміння її суті.

За таких обставин, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання захисника підозрюваних - адвоката ОСОБА_3 .

У відповідності до п. 10 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» ,- обґрунтованості пред`явленої підозри означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 підозри відповідала стандартам застосування рішень Європейського суду, оскільки мінімальний рівень зібраних доказів у сукупності містив достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри стосовно них за ч. 4 ст. 185 КК України. На стадії досудового розслідування, коли сторони ще не відкрили одна одній наявних в їх розпорядженні доказів, слідчий суддя суто з об`єктивних причин не може дати оцінку фактичним обставинам з приводу винуватості/невинуватості особи, у тому числі за критерієм «поза розумного сумніву».

Тому суд вважає, що слідчим було дотримано вимоги ст. 277 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру, а також дотримано вимоги ст.ст. 276-278 КПК України щодо порядку повідомлення про підозру.

Слід також зазначити, що вимоги скаржника, про зобов`язання слідчого та прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до вимог КПК України прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Крім того, ні нормами КПК України, ні Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом ГПУ від 06.04.2016 № 139 (Із змінами, внесеними згідно з Наказом Генеральної прокуратури№ 147 від 22.05.2017), - не передбачено виключення з ЄРДР відомостей, а тільки їх редагування, відповідно до глави 8 розділу ІІ Положення.

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, де у справі «Мельник проти України», зазначено, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

За таких обставин, повідомлення про підозру ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 від 11 листопада 2020 року відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення прокурором були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на повідомлення про підозру в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1