У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 лютого 2021 року, якою накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 03.02.2021 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_5

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційних скаргах підозрюваний та власник майна просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про арешт майна, - задоволено.
Накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 03.02.2021 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , затриманого біля приміщення торгового центру «Фокстрот», за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 23, а саме:
- аркуш паперу схожий на купюру номіналом 100 (сто) доларів США LG 771943360;
- предмет, схожий на купюру 50 (п`ятдесят) гривень СИ 2481174; купюру номіналом 5 (п`ять) гривень ЮЗ 7741276; предмети зовні схожі на купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 25 (двадцять п`ять) штук с номерами: УФ 6314782, УЛ 9467166, ТД 6775381, СИ 7579930, СЕ 1171472, КМ 6735530, ХИ 3832562, СА 3250046, ХЖ 7474297, СЛ 0961877, ТЄ 2891303, УА 7897801, УА 4366299, СД 8627625, ПА 0385865, УН 7008016, УК 2741798, ХЗ 3949786, УА 4838351, УР 8539647, УТ 0279123, КЕ 4261129, ХД 6728971, УИ 0454612, УТ 9796715; предмети схожі на купюри номіналом 100 (сто) гривень в кількості 3 шт. з номерами УИ 2499017, УЕ 4464342, УЖ 6578532; купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень в кількості 1 шт. з номером СЛ 0114491; дві купюри по 20 (двадцять) гривень з номерами ЮД 8967973, ЮЕ 3040899;
- автомобіль «Buik Regal», державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , 1942 року народження.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі підозрюваний вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з огляду на те, що автомобіль, на який накладений арешт, а саме автомобіль «Buik Regal» номер НОМЕР_1 , йому не належить, а належить його матері ОСОБА_6 .

Звертає увагу, що згідно з повідомленням про підозру від 04.02.2021р. він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, одночасно у цьому ж повідомленні про підозру, викладаючи правову кваліфікацію слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.28, ч.3 ст. 368 КК України.

Зауважує, що під час затримання та особистого обшуку пояснював, що кошти які знаходяться при ньому є коштами, які належать його родині і що він не має ніякого відношення до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, вказує, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що вилучений автомобіль зберігається на відкритому майданчику у дворі СУ ГУНП в Миколаївській області, в результаті чого, через його тривале зберігання «під відкритим небом», ринкова вартість автомобіля буде суттєво зменшуватися, що фактично призведе до збитків.

На думку апелянта, на даному етапі досудового розслідування можливо застосувати арешт майна у вигляді заборони розпоряджатись автомобілем, чого було б достатньо для забезпечення потреб досудового розслідування та завдання кримінального провадження.

В апеляційній скарзі власник майна, ОСОБА_6 вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню. Зазначає, що автомобіль, на який накладений арешт, а саме автомобіль «Buik Regal» номер НОМЕР_1 , належить їй, проте вона не має ніякого відношення до обставин, викладених в оскаржуваній ухвалі та ухвалі Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.02.2021р., якою наданий дозвіл на проведення обшуку в автомобілі «Buik Regal» номер НОМЕР_1 .

Вказує, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що вилучений автомобіль зберігається на відкритому майданчику у дворі СУ ГУНП в Миколаївській області, в результаті чого, через його тривале зберігання «під відкритим небом», ринкова вартість автомобіля буде суттєво зменшуватися, що фактично призведе до збитків.

На думку апелянта, зважаючи на можливість псування вилученого легкового автомобіля в ході його тривалого зберігання у непристосованих для цього умовах, з метою забезпечення розумного балансу між завданнями кримінального провадження та майновими інтересами володільця, слідчий суддя мав би розглянути питання щодо можливості на даному досудового розслідування застосувати арешт майна у вигляді заборони розпоряджатись автомобілем.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Міжвідомчою слідчою групою Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000230 від 07.08.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні Центрального ВДВС у м. Миколаєві перебувало виконавче провадження №56260776 від 02.05.2018 про стягнення боргу з ТОВ «Наше пиво» у сумі 521 478,10 грн. на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк». Головним державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Миколаєві, на виконанні якої перебувало виконавче провадження №56260776, винесла постанову від 05.06.2020 про арешт майна боржника, а саме на корпоративні права у вигляді 50% частки у статутному капіталі ТОВ «Наше пиво». При не встановлених в ході досудового розслідування обставин, до начальника Центрального ВДВС у м. Миколаєві ОСОБА_10 звернувся ОСОБА_5 , який представляв інтереси одного із співвласників ТОВ «Наше пиво», щодо надання консультації в рамках виконавчого провадження №56260776. В той же період, ОСОБА_10 , зустрілись з ОСОБА_5 у службовому кабінеті №11 Центрального ВДВС в м. Миколаєві за адресою:м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 18.
Так, в ході розмови ОСОБА_5 , який представляє інтереси боржника ТОВ «Наше пиво», повідомив ОСОБА_10 , що однин із засновників вказаного товариства має на меті звільнити товариство від заборгованості перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», яка становить 5 213 478, 10 грн. при цьому не втративши корпоративні права на які в рамках виконавчого провадження №56260776 накладено арешт. Так, в ході отриманої інформації від ОСОБА_5 та ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження №56260776, у начальника Центрального ВДВС в м. Миколаєві ОСОБА_11 , яка, виник злочинний умисел, спрямований на задоволення протиправних вимог боржника у вказаному виконавчому проваджені. Так, ОСОБА_12 запропонувала ОСОБА_5 залучити до оцінки корпоративних прав суб`єкта оціночної діяльності, який за частину неправомірної вигоди надасть оцінку цих прав якомога меншою від ринкової вартості, що надасть можливість реалізувати ці права на електронній платформі «СЕТАМ», з найменшими витратами для ТОВ «Наше пиво». При цьому, після оголошення переможця на електронних торгах та сплати ним внеску на депозитний рахунок Центрального ВДВС в м. Миколаєві, виконавче провадження відносно ТОВ «Наше пиво» буде завершене з підстав п.9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом або відсутності у боржника майна на яке може бути звернено стягнення в рамках виконавчого провадження. Одночасно з цим ОСОБА_13 , будучи обізнана з порядком реалізації арештованого майна на електронних торгах, розуміючи, що на платформі «Сетам» у торгах за корпоративні права ТОВ «Наше пиво» може перемогти будь-який учасник, запропонували використати своє службове становище та допомогти у вказаній процедурі, та отримати за такі свої дії неправомірну вигоду. Разом з тим ОСОБА_10 , розуміючи що самостійно реалізувати свій злочинний умисел не зможе, вступила у злочинну змову з ОСОБА_5 для отримання неправомірної вигоди через нього та розподілу цієї вигоди між собою. У свою чергу ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_14 та бажаючи отримати грошові кошти, погодився на її пропозицію та надав свою згоду на спільну злочинну діяльність. Разом з тим ОСОБА_13 , продовжила реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, отримала частину неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 27 460 грн., за долучення до матеріалів виконавчого провадження №56260776 висновку суб`єкта оціночної діяльності, який його надасть в інтересах боржника.
В ході досудового розслідування встановлено, що виконавче провадження №56260776 перебуває на виконанні у головного державного виконавця відділ ПВР УЗПВР у Миколаївській області ПМУ МЮ ОСОБА_15 , яка постановою від 16.07.2020 року здійснила арешт майна боржника ТОВ «Наше пиво», з подальшим вилученням (списанням коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Разом з тим, ОСОБА_12 розуміючи що самостійно реалізувати свій злочинний умисел не зможе, так як виконавче провадження №56260776 перебуває на виконанні у відділі ПВР УЗПВР у Миколаївській області ПМУ МЮ вступила у злочину змову з невстановленими в ході досудового розслідування службовими особами вказаного відділу та розповіла про свій намір отримати неправомірну вигоду через ОСОБА_5 за дії в інтересах боржника - ТОВ «Наше пиво». Так, 28.12.2020 ОСОБА_10 , зловживаючи своїм службовим становищем координувала та самостійно приймала участь у електронних торгах на платформі «СЕТАМ», що призвело до перемоги потрібної підставної особи, яка діяла в інтересах співвласника ТОВ «Наше пиво». Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_13 для надання гарантій представникам ТОВ «Наше пиво», надала ОСОБА_5 офіційні квитанції про сплату внеску переможцем вищевказаних торгів, предметом яких були корпоративні права ТОВ «Наше пиво» та висловила вимогу в отримані другої частки неправомірної вигоди у сумі 3000 доларів США. 03.02.2021 року ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_12 біля Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 18, у автомобілі марки «Buik Regal» д.н. НОМЕР_1 ., та під час зустрічі розподілила між собою та невстановленими службовими особами відділу ПВР УЗПВР у Миколаївській області ПМУ МЮ, неправомірну вигоду в розмірі 3000 доларів США, що еквівалентно 84200 гривень, за вчинення нею дій з використанням наданого службового становища, в рамках виконавчого провадження №56260776.

03.02.2021 року о 18:22 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. 04.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, за правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України.

05 лютого 2021 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_5 передбачає конфіскацію майна. Відтак, метою накладення арешту в даному кримінальному провадженні є забезпечення можливої конфіскації майна обвинуваченого.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Міжвідомчою слідчою групою Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000230 від 07.08.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до матеріалів судового та кримінального проваджень, ОСОБА_5 04.02.2021 року в цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст. 368 КК України.

В межах цього ж кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 03.02.2021р. в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , а саме аркуш паперу схожий на купюру номіналом 100 (сто) доларів США LG 771943360; предмет, схожий на купюру 50 (п`ятдесят) гривень СИ 2481174; купюра номіналом 5 (п`ять) гривень ЮЗ 7741276; предмети зовні схожі на купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 25 (двадцять п`ять) штук с номерами: УФ 6314782, УЛ 9467166, ТД 6775381, СИ 7579930, СЕ 1171472, КМ 6735530, ХИ 3832562, СА 3250046, ХЖ 7474297, СЛ 0961877, ТЄ 2891303, УА 7897801, УА 4366299, СД 8627625, ПА 0385865, УН 7008016, УК 2741798, ХЗ 3949786, УА 4838351, УР 8539647, УТ 0279123, КЕ 4261129, ХД 6728971, УИ 0454612, УТ 9796715; предмети схожі на купюри номіналом 100 (сто) гривень в кількості 3 шт. з номерами УИ 2499017, УЕ 4464342, УЖ 6578532; купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень в кількості 1 шт. з номером СЛ 0114491; дві купюри по 20 (двадцять) гривень з номерами ЮД 8967973, ЮЕ 3040899, які ОСОБА_5 ймовірно отримав від ОСОБА_10 в якості частини неправомірної вигоди. Крім цього, 03.02.2021 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області вилучено автомобіль «Buik Regal» д.н. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 та на праві приватної власності належить матері останнього, ОСОБА_6 , зазначивши у клопотання про те, що за версією органу досудового розслідування цей автомобіль придбаний за рахунок ОСОБА_5 .

Посилаючись у клопотання на те, що в цьому кримінальному провадженні 04.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, слідчий просив накласти на вилучене у ОСОБА_5 майно з метою забезпечення можливої конфіскації.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на зазначене вище майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивувавши своє рішення тим, що санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію, а тому існують всі передбачені законом підстави для арешту майна.

Перевіривши доводи викладені в апеляційних скаргах, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, колегія суддів вважає, що слідчим суддею істотно порушено вимоги закону при постановленні рішення щодо арешту майна, зазначеного в клопотанні слідчого.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна та відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частин першої статті 170 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті ( з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Аналізуючи доводи клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна колегія суддів приходить до висновку, що воно є необґрунтованим і не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Так, зі змісту цього клопотання вбачається, що необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно обґрунтовується тим, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України, передбачає конфіскацію майна відтак, метою накладення арешту є забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_5 .

Разом з тим, доводи клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно з метою можливої конфіскації майна як виду покарання суперечать фактичним обставинам справи і вимогам КПК України.

Так, за змістом п.3 ч.2, ч.5 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання і в такому випадку він накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, клопотання слідчого вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки не містить конкретних відомостей на підтвердження того, що вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти, які слідчий у клопотання іменує, як аркуші паперу та предмети схожі на купюри і автомобіль «Buik Regal» д.н. НОМЕР_1 , належать саме підозрюваному у цьому кримінальному провадженні.

Так, в своєму клопотання слідчий зазначає про те, що аркуші паперу та предмети схожі на купюри ОСОБА_5 ймовірно отримав від ОСОБА_10 в якості частини неправомірної вигоди. А автомобіль, який зареєстрований за ОСОБА_6 можливо придбаний за рахунок ОСОБА_5 . Тобто, клопотання слідчого, в порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України не містить будь яких даних на підтвердження того, що власником, зазначеного в клопотанні майна, є саме ОСОБА_5 .

Між тим, до апеляційної скарги власником майна, ОСОБА_6 додано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Buik Regal» д.н. НОМЕР_1 , в якому вказано її, як власника автомобіля. Сама ж ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні не є підозрюваною, а тому до неї неможливо буде застосувати конфіскацію майна як вид покарання.

Крім того, в клопотанні слідчого не наведено жодних обставин, які би вказували на те, що вилучене у ОСОБА_5 майно відповідає критеріям, що визначені ст.98 КПК України. Ні в клопотанні слідчого, ні в доданих до нього матеріалах немає відомостей про те, що вилучені аркуші паперу зовні схожі на купюри та автомобіль «Buik Regal» д.н. НОМЕР_1 , стосуються кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме, що є предметом чи знаряддям злочину.

Долучена до клопотання слідчого постанова про визнання майна речовим доказом від 04.02.2021 року (а.с.54) є формальною, оскільки, за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, клопотання слідчого не містить мотивів та вимоги про накладення арешту, на вилучене у ОСОБА_5 майно, саме з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя на вказані вище недоліки клопотання слідчого не звернув уваги, прийняв незаконне, необґрунтоване та невмотивоване рішення в якому зазначив лише про те, що санкція ч.3 ст. 368 КК України, за якою нібито обвинувачується ОСОБА_5 , передбачає конфіскацію майна, а тому є правові підстави для накладення арешту на майно, з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_5 . Тоді як відповідно до матеріалів судового провадження ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України.

В оскаржуваній ухвалі необхідність арешту майна описується абстрактними висловами та припущеннями без жодного аргументування. Більш того, слідчим суддею в порушення вимог ч.5 ст. 170 КПК України, арешт, з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, накладено на майно (автомобіль «Buik Regal» д.н. НОМЕР_1 ) третьої особи - ОСОБА_6 , яка не має статусу підозрюваної в цьому кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів зауважує, що арешт з метою забезпечення конфіскації майна може бути накладено на грошові кошти, належні підозрюваному, тоді як ухвалою слідчого судді накладено арешт на аркуші паперу та предмети схожі на купюри,

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Зазначене свідчить, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на зазначене в ній майно постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання. За такого, апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та власника майна ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 409, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та власника майна ОСОБА_6 задовольнити.
Скасувати ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 лютого 2021 року, якою накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 03.02.2021 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , затриманого біля приміщення торгового центру «Фокстрот», за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 23.
Постановити нову ухвалу.
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про арешт майна тимчасово вилученого 03.02.2021 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , затриманого біля приміщення торгового центру «Фокстрот», за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 23 а саме: - аркуш паперу схожий на купюру номіналом 100 (сто) доларів США LG 771943360; - предмет, схожий на купюру 50 (п`ятдесят) гривень СИ 2481174; купюру номіналом 5 (п`ять) гривень ЮЗ 7741276; предмети зовні схожі на купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 25 (двадцять п`ять) штук с номерами: УФ 6314782, УЛ 9467166, ТД 6775381, СИ 7579930, СЕ 1171472, КМ 6735530, ХИ 3832562, СА 3250046, ХЖ 7474297, СЛ 0961877, ТЄ 2891303, УА 7897801, УА 4366299, СД 8627625, ПА 0385865, УН 7008016, УК 2741798, ХЗ 3949786, УА 4838351, УР 8539647, УТ 0279123, КЕ 4261129, ХД 6728971, УИ 0454612, УТ 9796715; предмети схожі на купюри номіналом 100 (сто) гривень в кількості 3 шт. з номерами УИ 2499017, УЕ 4464342, УЖ 6578532; купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень в кількості 1 шт. з номером СЛ 0114491; дві купюри по 20 (двадцять) гривень з номерами ЮД 8967973, ЮЕ 3040899; - автомобіль «Buik Regal», державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , 1942 року народження .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді