ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1330/21 Справа № 199/6151/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2021 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2021 рокубуло частково задоволено клопотання прокурора та замінено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком до 28 травня 2021 року включно із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що судом в межах кримінального провадження допитані потерпілий та всі заявлені прокурором свідки, крім двох, явку яких до суду прокурор протягом тривалого строку не може забезпечити, тому відсутні підстави для висновку про наявність на теперішній час ризику того, що обвинувачений може впливати на потерпілого, свідків обвинувачення, в тому числі і не допитаних судом.
Суд першої інстанції зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 утримується під вартою з 21 липня 2020 року, а з огляду на тривалий час утримання обвинуваченого під вартою, сама лише суворість покарання, яке може бути призначене ОСОБА_7 , не може бути підставою для подальшого тримання останнього під вартою при тому, що прокурором в клопотанні не наведено та не підтверджено доказами існування відповідних ризиків, запобігти яким можна було б лише шляхом тримання обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства.

Суд першої інстанції також зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, зареєстроване та постійне місце проживання, тому на теперішній час відпав публічний інтерес, що переважав би, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи обвинуваченого, і подальше утримання останнього під вартою.

Суд першої інстанції зробив висновок, що одного лише висловлення думки прокурорами, що обвинувачений не виконає покладених на нього процесуальних обов`язків, буде намагатися чи намагатиметься переховуватися від суду чи вчиняти інші дії, направлені на протидію судового розгляду, недостатньо, тому вважав за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який є найбільш суворим запобіжним заходом після тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, на 60 діб.
Перевіривши надані матеріали, колегія суддів вважає, що необхідне закрити апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою з таких підстав.
Відповідно до ч.5 ст.394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.
З апеляційної скарги прокурора вбачається, що він оскаржує ухвалу суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора, оскільки вказана ухвала не може бути оскаржена прокурором відповідно до ч.5 ст.394 КПК України.
Керуючись ч.5 ст.394 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2021 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4