ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/586/21 Справа № 202/1548/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року про арешт майна,

за участю:

секретаря - ОСОБА_7 ,

адвоката - ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме у кв. АДРЕСА_1 , а саме: предмет схожий на мисливський нарізний карабін МКМ № НОМЕР_1 з магазинами до нього у кількості 2 шт.; предмет схожий на рушницю з надписом «ERMA-WERKE» № НОМЕР_2 ; предмет схожий на пістолет з надписом «ПМР 9 мм» № НОМЕР_3 ; предмет схожий на ніж з рукояткою у вигляді тваринного копита коричневого кольору; предмет схожий на ніж з надписом на лезі «7533»; предмет схожий на ніж з рукояткою білого кольору; предмети схожі на патрони з маркуванням 7,62х39 у кількості 73 шт.; предмети схожі на патрони у кількості 48 шт.; предмети схожі на патрони з маркуванням НОМЕР_4 у кількості 97 шт.; предмет схожий на патрони з маркуванням НОМЕР_5 у кількості 1 шт.; предмети схожі на сигнальні ракети з надписом «29-88 ОДНО-ЗВЕЗДН. ЗЕЛЕНОГО ОГНЯ» у кількості 4 шт.; предмет схожий на вибух-пакет з фетелем та надписом «1/98» у кількості 1 шт.; дозвіл на зброю № НОМЕР_6 , с/н НОМЕР_7 на «ПМР 9 мм» на ім`я ОСОБА_5 ; дозвіл на зброю № НОМЕР_8 , с/н 681562 на «МКМ 7,62 мм» на ім`я ОСОБА_5 ; паперовий конверт зі змивом з рукоятки предмету, схожого на мисливський нарізний карабін МКМ №КіМО4590 на спиртовій серветці.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що майно, питання арешту якого порушується у клопотанні слідчим, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, у зв`язку з чим дійшов висновку про накладення арешту на нього.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали, ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку апеляційного оскарження ухвали, захисник вказує на те, що оскаржуване рішення було постановлено без участі підозрюваного та його захисника, а його копію отримано лише 01.04.2021, тому вважає строк пропущеним з поважних причин.

Обґрунтовуючи вимоги скарги представник 3-ої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення. Так, адвокат вказує на незаконність розгляду клопотання слідчого без виклику осіб, оскільки враховуючи, те що обшук квартири за місцем мешкання ОСОБА_5 було проведено без ухвали слідчого судді, усе вилучене майно є тимчасово вилученим, а тому, у відповідності до ст. 172 КПК України, судовий розгляд має здійснюватися за обов`язкової участі володільця майна. Разом з цим, адвокат вказує, що як постанова слідчого про визнання речових доказів, так і оскаржуване рішення не містять жодного аргументування щодо того, за якими ознаками, передбаченими ст. 98 КПК України, вилучене майно відноситься до речових доказів у конкретному кримінальному провадженні, з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні хуліганських дій саме із застосуванням мисливського нарізного карабіна МКМ 7,62 мм, та незрозуміло яким чином до цього провадження відноситься інше майно. З огляду на викладене, апелянт вважає, що ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, колегія суддів виходить з того, що клопотання слідчого було розглянуто без участі ОСОБА_5 , в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України, та копію оскаржуваного рішення адвокатом ОСОБА_6 було отримано лише 01.04.2021.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею було дотримано в повній мірі.

Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджено, що слідчим СВ ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000042 від 10 березня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному проваджені слідчим, без ухвали слідчого судді, у зв`язку з наявністю невідкладного випадку, 10.03.2021 в період часу з 18:20 години по 21:23 годину проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 з метою відшукання знаряддя вчинення злочину, під час якого було виявлено та вилучено таке майно: предмет схожий на мисливський нарізний карабін МКМ №КіМО4590 з магазинами до нього у кількості 2 шт.; предмет схожий на рушницю з надписом «ERMA-WERKE» № НОМЕР_2 ; предмет схожий на пістолет з надписом «ПМР 9 мм» № НОМЕР_3 ; предмет схожий на ніж з рукояткою у вигляді тваринного копита коричневого кольору; предмет схожий на ніж з надписом на лезі «7533»; предмет схожий на ніж з рукояткою білого кольору; предмети схожі на патрони з маркуванням 7,62х39 у кількості 73 шт.; предмети схожі на патрони у кількості 48 шт.; предмети схожі на патрони з маркуванням НОМЕР_4 у кількості 97 шт.; предмет схожий на патрони з маркуванням НОМЕР_5 у кількості 1 шт.; предмети схожі на сигнальні ракети з надписом «29-88 ОДНО-ЗВЕЗДН. ЗЕЛЕНОГО ОГНЯ» у кількості 4 шт.;предмет схожий на вибух-пакет з фетелем та надписом «1/98» у кількості 1 шт.; дозвіл на зброю № НОМЕР_6 , с/н НОМЕР_7 на «ПМР 9 мм» на ім`я ОСОБА_5 ; дозвіл на зброю № НОМЕР_8 , с/н НОМЕР_9 на «МКМ 7,62 мм» на ім`я ОСОБА_5 .

Разом з цим, під час проведення обшуку з рукоятки предмету, схожого на мисливський нарізний карабін МКМ №КіМО4590 було зроблено змив на спиртову серветку та опечатано у паперовий конверт.

10.03.2021 постановою слідчого вищезазначене майно було визнано речовими доказами у цьому провадженні.

11 березня 2021 року слідчий, за погодженням з прокурором, у межах цього провадження, звернувся до суду з клопотанням, в якому посилався на необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів.

Оскаржуваною ухвалою накладено арешт на майно, перелік якого зазначений у клопотанні органу досудового розслідування.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого в цій частині, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, що підлягає арешту.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене в ухвалі майно, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу у цьому кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України, визнано ним органом досудового розслідування, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, є підставою для накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів, слідчим в обсязі, необхідному на цій стадії провадження, доведено, що майно, яке підлягає арешту, може містити відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, що підлягає арешту, є реальними.

Ці обставини спростовані представником третьої особи під час апеляційного розгляду не були.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_5 з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на зазначене в ньому майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності судового рішення, слід визнати необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4