г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1238/20
Номер провадження 1-кп/213/58/21
В И Р О К
Іменем України

14 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001848 від 14 жовтня 2019 року, за обвинуваченням

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, студент Національного авіаційного університету, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14 жовтня 2019 приблизно в 04 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 у порушення вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, де зазначено «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії» та п. 2.13 Правил дорожнього руху України, де зазначено «Право на керування транспортними засобами особам може бути надано: автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів ( категорії В1, В, С1, С), за винятків автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку», керуючи технічно справним автомобілем «ChevroletAveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 в темний час доби, рухався по вологому дорожньому покриттю проїзній частині вул. Гірників м. Кривого Рогу, з боку вул. Недєліна в напрямку вул. Новорічної в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, при цьому в порушенні п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, де зазначено: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» перебував в стані алкогольного сп`яніння, швидкість його руху була близько 80 кілометрів на годину, в салоні автомобілю знаходився пасажир ОСОБА_8 , який сидів на передньому пасажирському сидінні.

Неповнолітній водій ОСОБА_4 в момент коли проїжджав перехрестя вул. Гірників з вул. Будівельною, та наближався до електричної опори №14, повинен був діяти відповідно до п.п.1.5; 2.3 (б); 12.1; 12.2; 12.4; 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Однак неповнолітній водій ОСОБА_4 , рухаючись с перевищенням дозволеної в населеному пункті швидкості та діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не обрав в темний час доби безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, чим порушив вимоги п.п.1.5; 2.3 (б); 12.1; 12.2; 12.4; 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

-«1.5. … бездіяльність учасників дорожнього руху … не повинні…

загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

… б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, …»;

-«12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху

водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

-«12.2.У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість

руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

-«12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із

швидкістю не більше 50 км/год.»;

-«12.9.Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5,

12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункти «и» пункт 30.3 цих Правил»;

У результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, неповнолітній водій ОСОБА_4 допустив виїзд керованого ним автомобілю за межі проїзної частини де відбулося зіткнення з металевим відбійником.

Унаслідок дорожньо-транспортої пригоди пасажир автомобілю «ChevroletAveo», номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 згідно висновку судово- медичного експерту №1988 від 28.12.2019 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку, множинні контузив ні вогнища в лобних долях, субдуральний крововилив лобної долі, масивний субарахноїдальний крововилив, закрита травма грудної клітини, травматичний пневмоторактс праворуч, забійна рана правого плеча, синець правого ліктьового суглобу, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Між порушенням ОСОБА_4 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 є прямий причинний зв`язок.

Винуватість неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому, доведена поза розумним сумнівом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину фактично не визнав. Заявив, що визнає себе винним частково. Пояснив, що потерпілий перед зміною руху авто потягнув за кермо, що й стало причиною заносу, з яким він не міг впоратись. З його слів 13.10.2019 року приблизно о 21 годині він взяв без дозволу бать ключі від машини, заїхав за ОСОБА_9 до гаражу, покаталися, пішли в АТБ, взяли пиво, повернулися в гараж, випили, їздили до дівчини ОСОБА_10 , до ОСОБА_10 додому, в гараж, каталися. Коли їхали по вул..Гірників по мокрій дорозі, авто стало зміщатися, ОСОБА_10 смикнув за кермо, посля чого машина врізалась у відбійник. Витягнув ОСОБА_10 , він був непритомний. Зателефонував батьку. Наразі з потерпілим не спілкується, до події були кращими друзями. Вибачився за пригоду у ОСОБА_10 , коли він вже виписався з лікарні.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 13 жовтня 2019 року з 19 по 22 годину із знайомим пив пиво. О 21.30 годині приїхав ОСОБА_11 з дівчатами. Він сів у авто та вчотирьох поїхали кататися. О 22.45 біля АТБ дівчата вийшли. Вячеслав поставив машину у дворі, після чого купили пива, випили. ОСОБА_11 знову взяв машину, каталися. Коли їхали по вул.Гірників, він сидів на передньому пасажирському сидінні, писав своїй дівчині повідомлення, відчув удар, отямився в лікарні. Швидкість авто була приблизно 80-90 км/год, в керування автомобілем не втручався. Позов підтримав, просить не обирати суворе покарання. До ДТП працював, мати інвалід, батько загинув. Наразі не може працевлаштуватися. Відчував сором за свій зовнішній вигляд після ДТП, було соромно і образливо, що ОСОБА_11 каже неправду.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що як працівник поліції, 14 жовтня 2019 року отримав виклик на місце ДТП. Коли приїхали, одного хлопця вже заносили в автомобіль швидкої допомоги, другим був обвинувачений. На місці вже були його батько та брат. Розповів, що не впорався з керуванням, врізався у відбійник. Їхав, з його слів 50-60 км на годину, друг начебто потягнув за кермо. Телефон потерпілого від удару опинився всередині авто не змогли його вилучити.

ОСОБА_5 , допитана в якості свідка, суду показала, що син проживав в повній сім`ї, був слухняним, не мали з ним жодних проблем. Після ДТП ОСОБА_13 поїхав на навчання, а вона провідувала ОСОБА_10 , купляла ліки, забирала його з лікарні, возила до офтальмологічного центру тощо.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що восени 2019, точної дати не пам`ятає, брат зателефонував приблизно о 3 годині, повідомив, що потрапив в ДТП. Приїхав із знайомим на вул.Гірників за 300-500 метрів до мосту. ОСОБА_10 лежав на землі. Викликали швидку, поліцію. Коли ОСОБА_10 був в лікарні постійно з матір`ю їздили до нього, витрачалися на ліки, доглядали.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що в ту ніч ОСОБА_10 за ОСОБА_13 заїзжали до неї. З ОСОБА_10 спілкувалася хвилин 10, близько 4 години отримала повідомлення, що на роботу не вийде з ранку. Підтвердила факт душевних страждань потерпілого.

Свідок ОСОБА_16 підтвердив факт вживання ОСОБА_4 пива в той вечір, приблизно о 21. 00 годині, в гаражі, де вони відпочивали компанією.

Окрім показань потерпілого, свідків, вина ОСОБА_4 підтверджується протоколом огляду місця події від 14.10.2019 (а.к.п.8-18), яким зафіксовано деформацію металевих відбійників, розташованих вздовж проїзної частини з обох боків, наявні у автомобіля «Шевролє Авео» механічні пошкодження пошкодження передньої, задньої, правої та лівої бокових частин, наявність на місці огляду осипу скла та пластику; протоколом проведення слідчого експерименту від 24.01.2020 року, під час якого встановлено розташування транспортного засобу на проїзній частині та траєкторію його руху до та після першого зіткнення з металевим відбійником (а.к.п.142-144), з переглянутим в судовому засіданні додатком до нього - відеозаписом; протоколом огляду видимості проїзної частини від 26.02.2020 року, під час якого встановлено об`єктивну дальність видимості (а.к.п.160-161); висновком судово-медичної експертизи № 1988 від 20.12.2019-28.12.2019 року, яким встановлено наявність у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, їх локалізація, тяжкість, давність, механізм та причину утворення (а.к.п.137-139); висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 32/10.2/338 від 19.12.2019 (а.к.п.82-86), яким встановлено працездатний стан робочої гальмової системи автомобіля; висновком судової авто-технічної експертизи № 19/104-17/1/4/100 від 12.03.2020 року (а.к.п.167-170), яким встановлено невідповідність дій обвинуваченого вимогам п.12.1, Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з ДТП.

Призначаючи покарання неповнолітньому, відповідно до ч.1 ст.65, ст.103 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, на профілактичних обліках служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді не перебував, проживав та виховувався в повній сім`ї, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, а також умови його життя та виховання, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить добровільне відшкодування витрат на лікування, те, що злочин вчинено у неповнолітньому віці.

Процесуальна поведінка неповнолітнього дозволяє суду дійти висновку про відсутність щирого каяття обвинуваченого, дійсного, а не уявного жалю з приводу того, що сталося. Про це свідчить, в тому числі, намагання перекласти відповідальність за виникнення аварійної ситуації на потерпілого.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на викладене суд вважає, що покарання обвинуваченому (з урахуванням змісту досудової доповіді) слід обрати у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.75, ст.104 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Разом з тим суд вважає за неможливе застосувати до ОСОБА_4 додатковий вид покарання, оскільки обвинувачений водійське посвідчення у встановленому законом порядку не отримував.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд враховує глибину та тривалість душевних страждань потерпілого, суттєвість змін його способу життя тощо, та вимоги частин 3 та 4 статті 1187 ЦК України, що передбачає відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (3. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах; 4. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення). При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні встановлено недбале ставлення батька обвинуваченого до уникнення вільного доступу до використання неповнолітнім транспортного засобу.
Витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підстав для зміни засудженому запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ОСОБА_17 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення судових експертиз 4082 (чотири тисячи вісімдесят дві) гривні 26 копійок.

Речові докази автомобіль «Шевролє Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_18 , повернути ОСОБА_17 ; ДВД-Р диск та СД-Р диск з відеозаписами фіксації місця ДПТ та подальших після огляду подій, що зберігаються на а.к.п 110, залишити в матеріалах справи.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням в справі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1