Номер провадження: 11-сс/813/199/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2021 року у кримінальному провадженні №0000103 від 04.09.2020 року, -

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 19.02.2021 року включно, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, який має посвідку на тимчасове проживання на території України, офіційно не працюючого, раніше не судимого на території України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що прокурором не наведено ризиків для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, зокрема, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на переконання слідчого судді, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , та зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах і буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, терміном до 19.02.2021 року включно, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що ОСОБА_10 , усвідомлюючи міру покарання у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, може вчиняти дії, направлені на уникнення від кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду. Враховуючи те, що підозрюваний не є громадянином України, а є громадянином Російської Федерації та часто здійснює перетин державного кордону України з невстановленою метою, існує достатньо підстав вважати, що він може вчиняти дії, спрямовані на переховування органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного (у випадку встановлення), експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він знайомий з ними особисто, а також мав можливість ознайомитися з процесуальним документами. Крім того, станом на теперішній час, не встановлені всі фігуранти вказаного кримінального провадження, а тому, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 зможе повідомляти невстановлених осіб про хід досудового розслідування та надавати вказівки, які будуть перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.
Захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №2, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2021 року залишити без змін. Зазначає, що ні в апеляційній скарзі, а ні в клопотанні про продовження строку на тримання під вартою не зазначено обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою, а також не викладено вмотивовано та обґрунтовано обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Апеляційна скарга прокурора не містить посилання на будь-які фактичні дані та існуючі на їх підтвердження докази, які б свідчили про наявність підстав для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою та про відсутність у сторони обвинувачення можливості забезпечення досягнення цілей, заради яких було застосовано найбільш суворий запобіжний захід, іншим запобіжним заходом, але більш м`яким. Звертає увагу на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме ОСОБА_7 є активним членом Мусульманської громади міста Одеси та Одеської області, де позитивно характеризується як людина, віруючий прихожанин та сім`янин.
Прокурор належним чином повідомлений про час і місце апеляційного розгляду, однак в судове засідання не з`явився, про відкладення розгляду апеляційної скарги не просив, у зв`язку з чим апеляційний суд прийшов до висновку про можливість апеляційного розгляду у відсутності прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України підтверджується зібраними доказами, які долучені до матеріалів клопотання, зокрема: допитами свідків, письмовими документами (протоколами слідчих (розшукових) дій), речовими доказами, а також іншими матеріалами.
Слідчий суддя врахував, особу підозрюваного ОСОБА_7 , те, що він має постійне місце проживання в м. Одесі, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, веде добропорядний соціальний спосіб життя.
Доводи прокурора про існування ризику впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, експерта та спеціаліста у кримінальному провадженні є непереконливими, оскільки таких фактів з початку досудового розслідування встановлено не було. Таких даних також не містять матеріали провадження.

Апеляційний суд також враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання ним покладених обов`язків та більш того встановлено, що з дня обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим та прокурором не встановлено жодних фактів порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків. Вказані обставини свідчать про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими.
При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2021 року про відмову у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4