Провадження № 1кп/202/80/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
законних представників обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14
потерпілого ОСОБА_15
представника потерпілого ОСОБА_16
обвинувачених - ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001717від 07.11.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянин України, учень 10-А класу КЗО «Середня загальноосвітня школа І-Ш ступеня №147 ім. В`ячеслава Чорновола ДМР», офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні непрацездатних, малолітніх та неповнолітніх осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст.128 КК України, -

ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ум. Дніпро, громадянин України, студент групи ПО-19 Університету митної справи та фінансів, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні непрацездатних, неповнолітніх та малолітніх осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України, -

ОСОБА_19 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Дніпро, громадянин України, студент групи ПО-19 Університету митної справи та фінансів, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні непрацездатних, неповнолітніх та малолітніх осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2019 року, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_17 разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , зустрівся біля супермаркету ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, просп. Миру, буд. 31, а також з ОСОБА_15 та ОСОБА_20 , де вони почали спілкуватись та упродовж декількох годин перебували там, після чого попрямували на територію спортивного стадіону КЗО «Середня загальноосвітня школа I-III ступеня № 147 ім. В`ячеслава Чорновола» ДМР», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 51-а.
Того ж дня, тобто 06.11.2019 року, близько 21:30 години, перебуваючи на території вищевказаного спортивного стадіону, у ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , в ході вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_15 , через що в цей момент у ОСОБА_17 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне легке тілесне ушкодження.
Того ж дня, перебуваючи у вказаному місці, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень іншій людині, бажаючи їх настання, розуміючи, що застосовуючи свою фізичну силу, може заподіяти шкоду здоров`ю потерпілого, стоячи до останнього обличчям, наніс своєю правою рукою один удар ОСОБА_15 в область щелепи ліворуч та один удар своєю лівою рукою ОСОБА_15 в область щелепи праворуч, від чого останній впавсідницями на землю та у подальшому встав та почав тікати від ОСОБА_17 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3561е від 27.11.2019 року, в результаті злочинних дій ОСОБА_17 потерпілому ОСОБА_15 завдано тілесні ушкодження у вигляді: численних саден та гематоми в області голови та обличчя, параорбітальної гематоми ліворуч відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
В свою чергу, того ж дня, перебуваючи у вищевказаному місці, приблизно о 22:02 годині, під час вищевказаного конфлікту з ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб, діючи умисно, групою осіб, з метою заподіяння потерпілому побоїв, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, розуміючи, що застосовуючи свою фізичну силу, може заподіяти фізичний біль потерпілому, розуміючи фізичну та кількісну перевагу над потерпілим ОСОБА_15 , підбіг до останнього ззаду та наніс кулаком правої руки два удари ОСОБА_15 в область спини посередині, а ОСОБА_19 , в цей момент, підбігши до потерпілого ззаду наніс останньому один удар лівою ногою у взутті в область лівого плеча та один удар лівою ногою у взутті в область стегна лівої ноги, чим умисно завдали потерпілому побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
06.11.2019 року, близько о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_17 , знаходячись на території спортивного стадіону КЗО «Середня загальноосвітня школа I-III ступеня № 147 ім. В`ячеслава Чорновола» ДМР», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 51-а, разомз ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , попередньо спричинивши потерпілому ОСОБА_15 легкі тілесні ушкодження, не зупинився на досягнутому та наздогнав потерпілого, який намагався втекти. Після цього, ОСОБА_17 , стоячи по відношенню до останнього обличчям до спини, не передбачаючи можливості настання наслідків у вигляді заподіяння значної шкоди здоров`ю потерпілому, хоча повинен та міг їх передбачити, умисно наніс йому долонею лівої руки один удар в лівий бік тулуба, від якого останній відчув фізичний біль.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_17 , потерпілий був госпіталізований до 07.11.2019 року до КНП «Міська клінічна лікарня №6». Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3561е від 27.11.2019 року, ОСОБА_15 завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми живота з розривом селезінки та розвитком гемоперитонеуму, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечних для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.125, ст. 128КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що 06.11.2019 року приблизно о 18:00 годині він гуляв разом із ОСОБА_19 і ОСОБА_18 , після чого вони зустрілися з потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_21 , купили пиво в магазині «АТБ», та пішли далі спілкуватись. Так, в ході розмови, від ОСОБА_21 йому стало відомо, що ОСОБА_15 погано ставиться до дітей, які жебракують на вулиці,ображає та знущається над ними, через що обвинувачений разом із ОСОБА_19 і ОСОБА_18 вирішили його провчити. ОСОБА_17 першим наніс удари потерпілому,спочатку кулаком по обличчю,а коли той почав тікати, наздогнав його і почав бити в область тулуба. Після цього його вдарив ОСОБА_18 , а потім ОСОБА_19 . Після того, як побили ОСОБА_15 , вони порозбігалися.
Цивільний позов визнав частково, а саме матеріальні збитки щодо витрат на лікування потерпілого, моральну шкоду не визнав.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.126 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що 06.11.2019 року вони зустрілись із ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , купили в магазині «АТБ» їжу та пішли гуляти. Після цього, до них підійшли ОСОБА_21 з раніше незнайомим йому ОСОБА_15 і всі разом знову пішли в магазин «АТБ», де купили пива, після чого випили його неподалік магазину. В ході розмови, ОСОБА_21 повідомив ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_15 б`є та знущається з дітей і що його потрібно за це провчити, але сам він не може таке зробити, оскільки знаходиться під іспитовим строком за раніше вчинений злочин, саме тому, попросив допомоги у обвинувачених. Після цього, ОСОБА_15 сам почав розповідати, які діти погані і що їх потрібно бити по голові, при цьому сміявся разом з ОСОБА_21 . Під впливом алкогольного сп`яніння, це розлютило обвинувачених, і знаходячись на футбольному полі школи № НОМЕР_1 , ОСОБА_17 першим наніс потерпілому два удари кулаком в обличчя. Після цього, ОСОБА_15 присів, впав на землю, а потім різко підвівся і почав тікати. ОСОБА_17 наздогнав його і вдарив лівою рукою в область тулуба, потім його наздогнав ОСОБА_18 і наніс два удари кулаком по спині, а потім потерпілого наздогнав ОСОБА_19 і наніс йому удар лівою ногою в ліве плече і в ліву ногу. Після цього потерпілий продовжував тікати від них і падав, а потім їх затримали патрульні поліцейські.
Цивільний позов визнав частково, готовий повністю відшкодувати матеріальну шкоду і частково, у сумі 1000 гривень - моральну.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.126 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду аналогічні покази. Цивільний позов в частині матеріального відшкодування визнав повністю, моральну шкоду частково, не більше 10 000 гривень.
Потерпілий ОСОБА_15 до суду з`явився та показав, що 06.11.2019 року він зустрівся з ОСОБА_21 , а потім останній зателефонував комусь із обвинувачених, вони зустрілись біля магазину «АТБ», купили пива і пішли гуляти всі разом на шкільний стадіон. Перший удар ногою в обличчя, йому наніс ОСОБА_17 , другий удар кулаком в обличчя, йому наніс ОСОБА_18 , а третім його вдарив ногою в область селезінки ОСОБА_19 . Після цього, потерпілий впав на землю, всі троє продовжували його бити.Потім потерпілий втратив свідомість і прийшов до тями вже в лікарні, де йому повідомили про розрив селезінки і необхідності операції. ОСОБА_15 відмовився від операції та пішов додому до ОСОБА_21 , оскільки було пізно і до себе він поїхати вже не мав можливості. На ранок приїхала поліція і його знову відвезли до лікарні, де потерпілому зробили операцію.
Потерпілий стверджує, що над дітьми він не знущався, їх бив ОСОБА_21 , але обвинувачені повірили останньому і побили потерпілого.
ОСОБА_15 не обґрунтував витрати, зазначені в цивільному позові, оскільки за все платила його матір.
Потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 4130,11 гривень, які він просив стягнути з обвинуваченихпо 1376, 70 гривень з кожного через те, що після нанесення ними тілесних ушкоджень, він витрачав кошти на лікування, та моральної шкоди у сумі 300, 000 грн.,яка виразилась у моральних стражданнях через завдану шкоду здоров`ю.
Свідок ОСОБА_22 суду показав, що він працює патрульним поліцейським, 06.11.2019 року, приблизно о 22:00 годині, перебуваючи на службіу складі екіпажу «Легіон 113» вони отримали виклик про те, що сталася бійка. Коли прибули на місце, зустріли потерпілого ОСОБА_15 , який був весь у крові, повідомив їм, що його побили чотири невідомих особи та вказав, де вони можуть перебувати. Після цього співробітниками поліції було затримано ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 та ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_24 суду показав, що він працює патрульним поліцейським, того дня, перебуваючи у складі екіпажу «Легіон 112», вони отримали інформацію про виклик, а саме про те, що сталася бійка, де фігурує близько п`яти осіб. Прибувши на місце та відібравши пояснення у потерпілого, свідок з колегами розпочали пошуки даних осіб, після чого на пр. Миру у м. Дніпро знайшли їх та затримали.
Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що він працює патрульним поліцейським, того дня вони отримали повідомлення про бійку. Коли прибули за викликом, на місці побачили потерпілого ОСОБА_15 , який був в крові, та сказав, що його побили і вказав на цих осіб, які це зробили. Пізніше зазначені нападники були затримані.
Свідок ОСОБА_21 суду показав, що того дня він гуляв з обвинуваченими та потерпілим, в ході спілкування вони розпивали алкогольні напої. Потім ОСОБА_15 почав розповідати історії про те, як він бив дітей. Після цього, свідок поїхав додому, а наступного ранку до нього прийшов потерпілий ОСОБА_15 , який був весь побитий. Коли через декілька годин останній пішов, біля під`їзду його затримала поліція.
Свідок також повідомив, що у його присутності обвинувачені не били потерпілого.
Вина обвинувачених підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
В судовому засіданні досліджено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.11.2019 року, відповідно до якого, 06.11.2019 року приблизно о 22:00 годині, група осіб у складі ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 51-а, на футбольному полі СШ №147, умисно нанесли гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні в момент заподіяння, після чого з місця скоєння злочину втекли.
Судом досліджено Акт обстеження умов проживання від 15.11.2019 року, який було складено Службою у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради за результатами перевірки місця мешкання неповнолітнього ОСОБА_18 . Відповідно до висновків зазначеної перевірки, для дитини створені належні умови для проживання, навчання та розвитку.
Також судом досліджено Акт обстеження умов проживання від 07.10.2019 року, який було складено Службою у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради за результатами перевірки місця мешкання неповнолітнього ОСОБА_17 , а саме дитячого будинку сімейного типу «Грищук». Відповідно до висновків зазначеної перевірки, для дитини створені належні умови для проживання, навчання та розвитку.
В судовому засіданні досліджено висновок судово-медичної експертизи № 3561е від 27.11.2019 року, відповідно до якого, виявлені у потерпілого ОСОБА_15 тілесні ушкодження спричинені від не менш, як 5-ти механічних дій та вони не характерні для утворення при одномоментному падінні з висоти власного зросту на паркан.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо зазначити, що під час заподіяння тілесних ушкоджень, взаєморозташування ОСОБА_15 та нападників могло бути різним та змінюватись.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3561е від 27.11.2019 року,враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_15 , можливо сказати, що вони спричинені від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (предметів) чи удару об такий (такі).
Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_15 не суперечать механізму їх утворення, на який вказують ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 в ході проведення слідчих експериментів за їх участю.
В судовому засіданні досліджено протоколи проведення слідчих експериментів від 18.12.2019, а саме:
- за участю підозрюваного ОСОБА_18 , в ході якого останній показав, що ОСОБА_17 наніс ОСОБА_15 удар кулаком правої руки в область щелепи ліворуч, один удар кулаком лівої руки в область щелепи праворуч, від чого ОСОБА_15 впав на сідниці. Після чого, ОСОБА_15 встав та побіг, десь через три метри ОСОБА_17 наздогнав ОСОБА_15 та наніс один удар лівою рукою кулаком чи долонею в область тулуба ОСОБА_15 ліворуч посередині. Потім ОСОБА_15 пробіг вперед, його наздогнав ОСОБА_18 та наніс два удари кулаком правої руки по спині ОСОБА_15 між лопаток посередині. ОСОБА_15 пробіг вперед, його наздогнав ОСОБА_19 та наніс один удар лівою ногою по лівому плечу, після чого наніс лівою ногою удар в область лівого стегна. Потім ОСОБА_15 побіг вперед, один раз впав обличчям вперед на асфальт. Потім він встав та побіг до металевого паркану висотою близько 75 см. ОСОБА_15 поставив ногу на нижню планку паркану, яка зіскочила вниз та він упав на верхню трубу паркану животом. Потім він впав вперед головою на асфальт на спину, після чого піднявся та побіг вперед;
- за участю підозрюваного ОСОБА_17 , в ході якого останній показав, що він знаходився разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 біля закритого майданчика для гри у футбол з ОСОБА_15 . Так, він повернув ОСОБА_15 до себе обличчям та наніс йому удар кулаком правої руки в область щелепи ліворуч, удар кулаком лівої руки в область щелепи праворуч ОСОБА_15 , від чого останній впав назад на сідниці, потім піднявся і почав бігти. ОСОБА_15 пробіг близько 3-х метрів, ОСОБА_17 його наздогнав та наніс один удар долонею лівої руки в область тулуба ліворуч. Потім ОСОБА_15 побіг вперед, через 2-3 метри його наздогнав ОСОБА_18 та наніс кулаком правої руки два удари по спині між лопаток. Потім ОСОБА_15 пробіг ще близько 2 метрів та його наздогнав ОСОБА_19 і наніс ступнею лівої ноги один удар по лівому плечу ОСОБА_15 та один удар ступнею правої ноги по правому стегну (вище коліна). ОСОБА_15 почав швидко бігти, а підозрювані йшли за ним. ОСОБА_15 добіг до металевого паркану висотою 75 см., наступив лівою ногою на нижню планку паркану висотою 2,1 см., та впав вперед на живіт, перечепившись через паркан;
- за участю підозрюваного ОСОБА_19 , в ході якого останній показав, що вони з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 знаходились біля огородженого спортивного поля КЗО СШЗ №147, де ОСОБА_17 розвернув до себе ОСОБА_15 та наніс один удар кулаком лівої руки в область щелепи праворуч ОСОБА_15 та кулаком правої руки удар в область щелепи ліворуч. Від даних ударів ОСОБА_15 піднявся та пробіг близько 3 метрів, тоді до нього підбіг ОСОБА_17 та наніс удар лівою рукою в область тулуба ліворуч, при цьому ОСОБА_15 стояв спиною до ОСОБА_17 . ОСОБА_15 пробіг близько 5 метрів та до нього підійшов ОСОБА_18 і наніс кулаком правої руки два удари по спині між лопаток. Потім ОСОБА_15 пробіг близько 15 метрів, його наздогнав ОСОБА_19 та наніс ступнею лівої ноги один удар в ліве плече ОСОБА_15 , який стояв спиною до нього, потім наніс один удар лівою ногою по лівому стегну ОСОБА_15 . Після чого останній повільно побіг до металевого паркану висотою 75 см., впав біля нього передньою частиною тулубу.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності шляхом повного, всебічного і об`єктивного дослідження, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі відомості про факти, які підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Допитані в судовому засіданні патрульні поліцейські у якості свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 показали суду, що 06.11.2019 року приїхавши за викликом на місце вчинення злочину, побачили потерпілого ОСОБА_15 , який був у крові та повідомив, що його побили обвинувачені, яких згодом було затримано.
При цьому, самі обвинувачені ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 свою вину в інкримінованих злочинах визнали повністю, щиро розкаялись та пояснили, що через поведінку потерпілого ОСОБА_15 та його життєву позицію щодо виховання дітей вони дійсно вчинили над ним фізичну розправу, з метою провчити останнього.
З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України характеризується: діянням (дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.
Об`єктивною стороною злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України є завдання удару, побоїв або вчиненням інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Об`єктивна сторона злочину за ст.128 КК України характеризується: діями або бездіяльністю; наслідками у вигляді тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень; причинним зв`язком між зазначеними діянням і наслідками.
Суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.126 КК України характеризується тільки умисною виною. Водночас, для ст.128 КК України це необережність у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.
Обвинувачені, як при проведенні слідчих експериментів за їх участю, так і при наданні пояснень в суді, чітко та послідовно розповіли про обставини того дня, в деталях розповівши, як відбувались події, а саме, що обвинувачені вирішили провчити потерпілого ОСОБА_15 за його поведінку, яка їм не сподобалась. Так, ОСОБА_17 першим почав наносити удари потерплому, який після цього почав тікати. Наздогнавши останнього, ОСОБА_17 знову наніс йому удари в область тулуба, після чого його вдарив ОСОБА_18 , і ще через декілька хвилин удари ногою наніс ОСОБА_19 .
При цьому, потерпілий ОСОБА_15 також показав в судовому засіданні, що першим йому наніс удар ОСОБА_17 , другий удар кулаком в обличчя, він отримав від ОСОБА_18 , а третім його вдарив ногою в область селезінки ОСОБА_19 .
Наведені вище показання допитаних свідків та потерпілого, позиція самих обвинувачених до скоєного, а також досліджені під час судового розгляду надані прокурором письмові докази, підтверджують вину ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в інкримінованих їм злочинах.
Суд допитав обвинувачених, потерпілого, свідків, дослідив матеріали, що характеризують обвинувачених, висновки експертизи, надані докази та дійшов висновку, що вина ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 доведена повністю.
Суд вважає, що ОСОБА_18 та ОСОБА_19 повинні нести кримінальну відповідальність за умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб.
ОСОБА_17 повинен нести кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження, а також за необережне тяжке тілесне ушкодження.
Дії ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суд кваліфікує за ч.2 ст.126 КК України.
Дії ОСОБА_17 суд кваліфікує за ч.1 ст.125, ст.128 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_18 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання, судомне встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_19 суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_19 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_17 суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, у дитячого лікаря-психіатра перебуває під наглядом з 2009 року із діагнозом розлад психологічного розвитку, характеризується негативно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченого ОСОБА_18 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_18 та попередженню нових злочинів. Більш м`яке покарання, у вигляді обмеження волі призначити неможливо, оскільки злочин вчинено у неповнолітньому віці.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а також обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_18 без реального відбування основного покарання. В зв`язку з цим, суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_18 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченого ОСОБА_19 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді обмеження волі із застосуванням випробування. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_19 та попередженню нових злочинів.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченого ОСОБА_17 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді громадських робіт на строк не більш ніж 120 годин, відповідно до вимог ст.100 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню нових злочинів. Інше покарання призначити неможливо, з огляду на те, що злочин вчинено у неповнолітньому віці.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 4130,11 грн., суд вважає такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування витрат на лікування, суд виходить з того, що за ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , як особи, що завдали шкоди внаслідок ушкодження здоров`я ОСОБА_15 , на підставі ч. 1 ст. 1195 ЦК України зобов`язані відшкодувати останньому додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків.
Витрати ОСОБА_15 на придбання ліків на суму 4130,70 грн. підтверджені дослідженими судом копіями фіскальних чеків, а тому позовні вимоги в частині вказаних витрат на ліки підлягають задоволенню.
Суд вважає доведеним поза всяким розумними сумнівом факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_15 , яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та фізичному болю і стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я.
Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, за наявності його вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми тощо.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує роз`яснення, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, за якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди з обвинувачених не може бути у вигляді солідарного стягнення, оскільки саме діями обвинуваченого ОСОБА_17 . ОСОБА_15 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, тому він повинен нести більшу відповідальність за моральну шкоду, судом встановлено, якими саме діями обвинувачених нанесено конкретні тілесні ушкодження, тому кожен з них повинен окремо відшкодувати потерпілому моральну шкоду.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України, ст.100, 104 КК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.125, ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді 100 годин громадських робіт;
- за ст. 128 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 1 року /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_18 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
ОСОБА_19 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.126 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.
У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання у виді обмеження волі звільнити, якщо протягом 1 року /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_19 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на користь ОСОБА_15 4130,11 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_15 моральну шкоду в розмірі 40 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_15 моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_19 на користь ОСОБА_15 моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

Речові докази: історію хвороби ОСОБА_15 на 41 арк. залишити КНП «МКЛ №6», історію хвороби ОСОБА_17 на 21 арк., - залишити КНП «МП №1».
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1