Справа № 493/1070/20
Провадження № 1-кп/493/41/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Балта Одеської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000446 від 03.10.2019 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сербки Комінтернівського району Одеської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: 8 років, 3 місяці, не працюючої, безпартійної, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 166 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що вона несе відповідальність за виховання, догляд, лікування та розвиток дочки, будучи зобов`язаною піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створити належні умови для лікування, догляду, розвитку природних здібностей, поважати гідність дитини, жодних їх перелічених обов`язків не виконувала.

В середині березня 2018 року, точної дати досудовим та судовим слідством встановити не представилося можливим, у малолітньої ОСОБА_6 виникло небезпечне для життя захворювання легенів у вигляді вогнищевої гнійної пневмонії з абсцедуванням, яке могло призвести до настання її смерті. Незважаючи на це, 25.03.2018 року ОСОБА_4 , проявляючись до малолітньої дитини байдужість та не вживання будь-яких заходів щодо лікування хвороби дитини, разом із двома доньками: хворою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись за місцем свого постійного проживання в АДРЕСА_1 , вирішила поїхати на невизначений термін в с. Гольма Балтського району Одеської області з метою спільного проживання з ОСОБА_8 у його матері ОСОБА_9 та бабусі ОСОБА_10 .

З 25.03.2018 року по 08.04.2018 року, точного часу досудовим та судовим слідством встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 та її малолітні діти: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 проживали у ОСОБА_10 в АДРЕСА_2 , а з 08.04.2018 року по 11.04.2018 року, разом з вказаними дітьми та ОСОБА_8 , проживали у ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 .

За вказаними адресами тимчасового мешкання ОСОБА_4 , не виконуючи своїх батьківських обов`язків по догляду за малолітньої ОСОБА_6 , проявила до неї повну байдужість, систематично вживала алкогольні напої, палила, належні житлово-побутові та санітарні умови, а також своєчасне та повноцінне надання медичної допомоги для малолітньої ОСОБА_6 не забезпечила, систематично залишала її упродовж вищевказаного періоду без нагляду та лікування.

У зазначений проміжок часу, з 25.03.2018 року по 11.04.2018 року, ОСОБА_4 , внаслідок вживання спиртних напоїв та умисного невиконання батьківських обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_6 , у той час коли мати постійно повинна була перебувати поруч із цією дитиною та піклуватися про неї, малолітня ОСОБА_6 , при невстановлених досудовим та судовим слідством обставинах, отримала численні за локалізацією тілесні ушкодження та різні за характером їх заподіяння, а саме: невизначені за ступенем тяжкості множинні садна ротової ділянки, легкі тілесні ушкодження у вигляді садна носа, садна правої бічної поверхні грудної клітини та синця передньої поверхні живота, двох синців правого передпліччя, синців лівої гомілки та ступні, а також тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя малолітньої, що викликали у неї розвиток травматичного шоку закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку з крововиливом під м`яку мозкову оболонку лівої скроневої частки, крововилив у правий скроневий м`яз, садно правого вуха, синець в ділянці правого кута нижньої щелепи, повний закритий перелом правої стегнової кістки в середній третині, неповний закритий перелом правої стегнової кістки в нижній третині, повний закритий перелом лівої великогомілкової кістки в області нижнього епіфізу з повним поперечним розривом зовнішньої кісточки малогомілкової кістки, неповний закритий перелом по типу «зеленої гілочки» середньої третини лівої малогомілкової кістки, неповний закритий перелом в ділянці верхнього епіфізу лівої великогомілкової кістки.

В результаті нехтування основними принципами суспільної моральності у сфері виховання дітей, що регулюються законом, а саме Декларацією прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 21.02.1990 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, ст.. 51 Конституції України, ст.. ст.. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, які зобов`язують виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ОСОБА_4 вчинила злісне невиконання своїх батьківських обов`язків як матір`ю по догляду за своєю малолітньою дитиною ОСОБА_6 , внаслідок чого о 01:45 годині 12.04.2018 року настали тяжкі наслідки у вигляді смерті останньої.

Обвинувачена винною себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та підтвердила всі обставини, зазначені в обвинувальному акті, зокрема пояснила, що 24.03.2018 року вона, проживаючи в с. Сербка Лиманського району Одеської області, була запрошена ОСОБА_8 в с. Гольма Балтського району Одеської області. 25.03.2018 року взявши із собою двох малолітніх дітей: ОСОБА_11 , 2013 року народження, та ОСОБА_12 , якій на той час виповнилося 7 місяців, приїхала до ОСОБА_8 в с. Гольма Балтського району Одеської області, де стала з ним проживати в будинку його бабусі, який не опалювався. По приїзду вона стала зловживати спиртними напоями та практично не приділяла уваги дітям. Коли ОСОБА_12 була вже хвора, вона продовжувала вживати спиртні напої. За яких обставин ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження пояснити не може, оскільки перебувала у стані алкогольного сп`яніння, однак зазначила, що з ОСОБА_12 гралися інші діти, приймаючи її за ляльку і ОСОБА_12 декілька раз падала з ліжка. В скоєному розкаюється, зробила для себе висновки і належним чином здійснює догляд за дітьми, які з нею проживають.
Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей Балтської РДА в Одеській області ОСОБА_13 звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

Обвинувачена ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, які характеризують її особу.
Суд, з`ясувавши, що обвинувачена правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинила злочин, передбачений ст.. 166 КК України, що кваліфікується як злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття, наявність двох малолітніх дітей:ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинення кримінального правопорушення вперше.
В силу ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів; висновок органу пробації, ставлення обвинуваченої до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей, віком 8 років та 3 місяці, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність, має місце реєстрації та постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо.

Беручи до уваги викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, суд вважає за можливе, з вищезазначених підстав, відповідно до ст.. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.

При цьому, на думку суду, визначене покарання є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлявся.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 166 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п. п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копії вироку негайно вручити прокурору та захиснику та надіслати обвинуваченій. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію представнику потерпілого.

СУДДЯ