Справа № 309/48/19
Провадження № 1-кп/309/50/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001471 внесеного до ЄРДР від 22.12.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28.05.2018 року о 01 годині 32 хвилини ОСОБА_4 в групі з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та із невстановленою слідством особою, знаходячись біля магазину «Антоніо», що в с. Іза по вул. Центральній, 97 Хустського району Закарпатської області, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливо ставлячись до громадського порядку, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилось у безпідставному чіплянні до випадкового відвідувача магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ОСОБА_7 , розпочали конфлікт з останнім, в ході якого безпричинно, почергово почали наносити ОСОБА_7 удари руками та ногами по різних частинах тіла, внаслідок чого спричинили потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забоїв правої половини грудної клітки, правої поясничної ділянки, перелому 21 і 12 зубів, забійної гематоми лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи .№115 від 13.06.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

За вказане кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, не оспорює встановлені обставини під час досудового розслідування. У відповідності до ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань у судовому засіданні. Про те, що скоїв шкодує, відшкодував потерпілому ОСОБА_7 заподіяну шкоду, просив призначити йому покарання не пов`язане зі позбавлення волі.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд в порядку ст.349 КПК України обмежився дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання подав до суду заяву про те, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 ні матеріального, ні морального характеру немає, оскільки йому відшкодовано заподіяну шкоду. Подав заяву про те, що відмовляється від заявленого ним цивільного позову про стягнення із ОСОБА_4 на його користь 3778,62 грн. матеріальної шкоди, 30 000 гривень моральної шкоди та 5000 гривень витрат на правничу допомогу. Міру покарання обвинуваченому залишив на розсуд суду.

За таких обставин встановлено достатньо підстав обґрунтованого обвинувачення про те, що 28.05.2018 року о 01 годині 32 хвилини ОСОБА_4 в групі з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та із невстановленою слідством особою, знаходячись біля магазину «Антоніо», що в с. Іза по вул. Центральній, 97 Хустського району Закарпатської області, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливо ставлячись до громадського порядку, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилось у безпідставному чіплянні до випадкового відвідувача магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ОСОБА_7 , розпочали конфлікт з останнім, в ході якого безпричинно, почергово почали наносити ОСОБА_7 удари руками та ногами по різних частинах тіла, внаслідок чого спричинили потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забоїв правої половини грудної клітки, правої поясничної ділянки, перелому 21 і 12 зубів, забійної гематоми лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи .№115 від 13.06.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги по суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 50 КК України, про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України нетяжкий злочин, його особу характеризується посередньо по місцю проживання, раніше не судимий, його ставлення до наслідків злочину - відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_7 , висновок органу пробації відповідно до якого виправлення ОСОБА_4 є можливим без позбавлення волі.

Суд також враховує, обставини, які пом`якшують покарання: визнав вину, відшкодував потерпілому шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання суд не знайшов.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, оскільки на думку суду виправлення засудженого за такого покарання можливе, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_7 відмовився від заявленого ним цивільного позову про стягнення із ОСОБА_4 на його 3778,62 грн. матеріальної шкоди, 30 000 гривень моральної шкоди та 5000 гривень витрат на правничу допомогу, його відмова прийнята судом.

У відповідності до ст. 255 ч.1 п. 4 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин провадження за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином слід провадженням закрити.

Витрати під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення на проведення експертиз відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Провадження за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином закрити за відмовою позивача від позову.

До вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Речові докази: DVD диск із відеозаписом камер відеоспостереження, який заходиться при матеріалах кримінального провадження №0001471 внесеного до ЄРДР від 22.12.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 296 КК України залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1