Справа № 606/522/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2021 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 1 лютого 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, несудимого

за ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 30 січня 2021 року, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , знайшов металеву ємність із вмістом речовини, яка за зовнішніми ознаками схожа на порох, порушуючи вимоги п.2.3 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня1998 року № 622,переніс її до свого місця проживання у АДРЕСА_1 , яку умисно, без передбаченого законом дозволу став зберігати за своїм місцем проживання.

5 лютого 2021 року в ході санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено придбану ним вибухову речовину, яка відповідно до висновку експерта, що проводив вибухотехнічну експертизу, є вибуховою речовиною метальної дії-одноосновним бездимним порохом, придатним для горіння за допомогою вогнепровідного шнура масою 145 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і показав, що 30 січня 2021 року неподалік будинку АДРЕСА_2 знайшов ємність із вмістом пороху, тобто вибухової речовини, переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став її зберігати. 5 лютого 2021 року внаслідок проведеного у його житлі та в інших володіннях обшуку було виявлено вибухову речовину. Йому було відомо про те, що придбаний ним димний порох є вибуховою речовиною і для його носіння, придбання, зберігання необхідний відповідний дозвіл, якого у нього не було.

У вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ознаками ч.1 ст.263 КК України як носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.50, 65-67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи в сукупності наведені обставини, що помякшують покарання, враховуючи особу ОСОБА_4 , який проживає один, тяжких наслідків від вчинення злочину не настало, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд враховує негативну характеристику обвинуваченого за місцем проживання.

У кримінальному провадженні є судові витрати, які складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів, а саме для проведення вибухотехнічної експертизи від 24 лютого 2021 року № СЕ 19/120-21/2047-ВТХ у розмірі 653.80 грн., експертизи матеріалів, речовин та виробів від 19 лютого 2021 року № СЕ-19/120-21/1422 у розмірі 980.70 грн.

Суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, який не працює, будь-яких доходів не одержує, проживає один, хворіє, вважає за можливе звільнити його повністю від оплати вказаних витрат, компенсувавши їх за рахунок коштів Державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.119,374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обовязки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Захід забезпечення кримінального провадження особисте зобов`язання - до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 без змін.

На вирок може бути апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча