Справа № 520/6067/19
Провадження № 1-кп/947/73/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді Борщова І.О., який здійснює провадження одноособово,

секретарі судового засідання: Гораш А.С., Власюк Д.О., Четвертак О.І., Завальнюк К.В., Гаврасієнко М.В., Рибачук О.І., Цільмак А.К., Пірожкова К.С., Нечитайло Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0000284 від 24.01.2019 та №0004696 від 08.12.2018 в редакції від 08.07.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеси, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше судимій:

11.11.1994 Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на строк 2 роки, на підставі ст.8 Закону України «Про амністію» звільнений від покарання 11.11.1994;

22.03.1996 Жовтневим районним судом м. Одеси за ч.2 ст.141, ч.2 ч.140, 42 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, вирок переглянутий і на підставі постанови Старогородського районного суду м.Вінниці засуджений за ст.185 ч.2, ст.186 ч.2 до 6 років позбавлення волі, звільнений 22.01.2002 по відбуттю строку покарання;

10.09.2002 Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 10.05.2006 звільнений по відбиттю строку покарання;

13.06.2007 Ширяєвським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.263, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 11.02.2011 звільнений по відбиттю строку покарання;

06.03.2013 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.296 КК України до штрафу в розмірі 8500 гривень, штраф сплачений на суму 7000 грн.;

03.11.2016 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, 06.01.2017 звільнений по відбиттю строку покарання;

23.08.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси Бучко О.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1 та захисника адвоката Драгомир А.М.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи судимим за умисні, корисні злочини проти власності, звільнений від відбування покарання з випробуванням, правильних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив нові умисні злочини, у т.ч. проти власності, за наступних обставин.

ОСОБА_1 , 30.11.2018 приблизно об 11:40 год., перебуваючи поблизу будинку №6 по вул.Врожайній в м.Одеса, в якому мешкає ОСОБА_2 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне порушення права на недоторканність житла чи іншого володіння, передбаченого ст.30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, незаконно, шляхом перетинання через суцільний паркан, проник на територію двору приватного будинку АДРЕСА_2 та перебував там протягом незначного проміжку часу, чим порушив недоторканність іншого володіння ОСОБА_2 .

Вказані умисні дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України за ознаками: незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Крім того, повторно, 05.01.2019 приблизно о 08.30 год., ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_3 » (матеріали відносно якої виділені у окреме кримінальне провадження), знаходячись біля домоволодіння належного ОСОБА_4 , що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливого мотиву, з метою покращити матеріальне становище за чужий рахунок, перелізли через паркан, підійшли до будинку та шляхом злому двох замків проникли до приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрали будівельні інструменти належні ОСОБА_4 , а саме: зварювальний апарат «Патон» вартістю 4000 гривень, ручну пилораму «Одверк» вартістю 1200 гривень, кутову шліфувальну машинку «Макіта 9030» вартістю 6000 гривень, пилу ланцюгову «Садко» вартістю 3200 гривень, турбіну «Тритон» вартістю 1000 гривень, оптичний нівелір «Бош» з триногою вартістю 4500 гривень, газовий різак «Дніпро» вартістю 500 гривень, перфоратор «Елпром» вартістю 1500 гривень, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 21900 грн. З викраденим майном ОСОБА_1 та невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_3 » з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся та показав, що він офіційно не працевлаштований, а на прожиття заробляє випадковими заробітками, щодня відчував матеріальні труднощі. Так, 30.11.2018 приблизно об 11:40 год., він знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , який, як потім йому стало відомо належить потерпілому ОСОБА_2 . Він вирішив перелізти через паркан та потрапити до двору будинку, що і зробив. Перебував там протягом незначного проміжку часу, після чого залишив чуже володіння. Крім того, він погодився на пропозицію малознайомого на ім`я ОСОБА_3 щось викрасти цінне з будинку, на який той вказав. 05.01.2019, приблизно о 08.30 год., вони вдвох підійшли до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , непомітно перелізли через паркан, підійшли до будинку. ОСОБА_3 зломив два замки однієї з дверей до будинку, вони зайшли у приміщення, звідки таємно викрали будівельні інструменти: зварювальний апарат, ручну пилораму, кутову шліфувальну машинку, пилу ланцюгову, турбіну, оптичний нівелір, газовий різак, перфоратор. Він, ОСОБА_1 , відносив викрадені речі з приміщення до паркану. З викраденим майном вони з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Він, ОСОБА_1 залишив собі зварювальний апарат і ручну пилораму. Інші речі забрав ОСОБА_3 . З його слів він знає, що викрадений електроінструмент той заклав в ломбард. А його, ОСОБА_1 , на шляху до дому затримала поліція з викраденими речами. Він зізнався у вчиненому та речі, що були при ньому, були повернуті власнику.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин таємного викрадення ОСОБА_1 за попередньою змовою з невстановленою особою електроінструменту ОСОБА_4 , поєднаного з проникненням у домоволодіння потерпілого, вчиненого повторно, які правильно розуміються учасниками судового розгляду і ніким не оспорюються.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, також доказується іншими належними і допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом в рамках раніше висунутого обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України, зміненого прокурором 08.07.2021 на ч.1 ст.162 КК України:

-повідомленням 102 потерпілого ОСОБА_2 про викрадення речей;

-протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення;

- заявою потерпілого ОСОБА_2 про надання дозволу на огляд домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколами огляду місця події - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , суміжних територій і приміщень, з фототаблицями;

- витягами з Державного реєстру речових прав за ОСОБА_2 на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зі схемою земельної ділянки;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_5 серед пред`явлених осіб впізнала ОСОБА_1 , між іншим, як особу, яка 30.11.2018 перебувала на прибудинковій території домоволодіння АДРЕСА_2 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_6 серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_1 , між іншим, як особу, яка перебувала на прибудинковій території домоволодіння АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_1 під час якого той показував, як проникав на прибудинкову територію домоволодіння АДРЕСА_2 ;

- показами свідка ОСОБА_7 , згідно яких він є сусідом ОСОБА_2 і по межі одній зі сторін ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , вони мають спільний паркан. Ділянка ОСОБА_2 неправильної форми і складається з трьох прямокутників: два прямокутника створюють кут і до одного з них примикає вузький і довгий прямокутник і саме через нього відбувається вхід до домоволодіння. Уся ця ділянка з усіх сторін обладнана парканом. Прохід на ділянку здійснюється через ворота і хвіртку. Вільного проходу там немає. ОСОБА_2 завозив будівельні матеріали, оскільки перебував на стадії будівництва. Частково ці матеріали він складував вздовж паркану. 30.11.2018, ближче до обіду, йому, ОСОБА_7 , зателефонували сусіди та повідомили, що через його ділянку на його тачці кілька осіб вивозять будівельні матеріали, які належать його сусіду ОСОБА_2 . Ці крадії проникли через ворота на територію до сусіда ОСОБА_2 , з його сторони зняли металеві листи з паркану, зайшли на його, ОСОБА_7 , ділянку, де відчинили ворота та за допомогою його ж тачки стали вивозити вироби з металу, що належать ОСОБА_2 . Хто викликав поліцію, він не знає. Коли він прибув на місце, то крадіїв вже не було. На своїй території біля воріт він побачив підготовлені, зв`язані для вивозу металеві вироби.

- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення тощо.

Потерпілий ОСОБА_2 прибути в судове засідання тривалий строк не мав можливості у зв`язку з перебуванням його поза межами України - в США, та тепер через карантині заходи він не має можливості повернутися в Україну. Разом з тим, потерпілий ОСОБА_2 через соціальні мережі надав суду правовстановлюючі документи на домоволодіння та просив розглядати справу без його участі, про що також не заперечували учасники судового розгляду, в т.ч. і після зміни прокурором обвинувачення про застосування закону України про кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення.

Інші досліджені судом докази по епізоду щодо потерпілого ОСОБА_2 суд до уваги не приймає, оскільки вони не стосуються зміненого прокурором обвинувачення.

Відповідно до ст.67 КК України суд враховує обставину, яка обтяжує покарання, рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_1 , маючи судимість за умисні злочин, вчинив новий умисний злочин.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд відповідно до ст.66 КК України враховує обставинами, які пом`якшують покарання, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, часткове повернення потерпілому ОСОБА_4 викраденого майна.

Згідно висновку органу пробації ризики вчинення ОСОБА_1 повторного кримінального правопорушення і небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високі, а тому його виправлення у суспільстві без обмежень чи позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства чи окремих осіб.

Враховуючи викладені дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, характер кримінальних правопорушень та їх наслідки, суд не вбачає законних підстав для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України, на чому наполягала сторона захисту, а тому ОСОБА_1 підлягає кримінальному покаранню на загальних підставах.

Адвокат Драгомир А.М. заявив клопотання про звільнення ОСОБА_1 від покарання у зв`язку із закінчення строків давності у частині висунутого ОСОБА_1 обвинувачення за кримінальним проступком, передбаченим ч.1 ст.162 КК України, оскільки з часу вчинення вказаного кримінального проступку минуло два роки.

Учасники судового розгляду не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Заявлене адвокатом клопотання задоволенню не підлягає, оскільки підстав, встановлених ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України, не існує, тому що строк давності для кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України через санкцію статті, становить три, а не два, роки.

У зв`язку із зміною прокурором обвинувачення з ч.3 ст.185 на ч.1 ст.162 КК України по епізоду від 30.11.2018 стосовно потерпілого ОСОБА_2 клопотання адвоката Драгомир А.М. про визнання доказів по цьму епізодові недопустимими, рівно як і письмові заперечення прокурора на вказане клопотання, необхідно залишити без розгляду, оскільки сторони не наполягали на їх розгляді.

Питання щодо речових доказів вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України, на підставі яких призначити йому покарання у виді:

за ч.1 ст.162 - обмеження волі на строк один рік,

за ч.3 ст.185 - позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання часткове приєднати не відбуте покарання, призначене вироком Київського районного суду м.Одеси від 23.08.2018, а саме один місяць, і остаточно призначити ОСОБА_1 покарання за сукупності вироків - позбавлення волі на строк три роки один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_1 відраховувати з часу його затримання, а саме з 18.03.2019.

В строк відбування покарання ОСОБА_1 зарахувати час перебування його під вартою день за день в період з 18.03.2019 по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили:

вказані в постанові слідчого від 28.01.2019 (т.2 а.п.30) СD-диск із відеозаписами з камер зовнішнього спостереження зберігати в матеріалах судової справи.

вказані в постанові слідчого від 04.03.2019 (т.1 а.п.46-47) зварювальний апарат «Патон» ВДИ-200Е СD ММА25А/24В 200А/27В та ручку пилораму «Одверрк» ВКS 560 F, переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 (т.1 а.с.48) вважати повернутими за належністю ОСОБА_4 .

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Відмовити адвокату Драгомир А.М. в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності по кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.162 КК України.

У зв`язку із зміною прокурором обвинувачення з ч.3 ст.185 на ч.1 ст.162 КК України по епізоду від 30.11.2018 стосовно потерпілого ОСОБА_2 клопотання адвоката Драгомир А.М. про визнання доказів по цьому епізодові недопустимими, рівно як і письмові заперечення прокурора на вказане клопотання, залишити без розгляду.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Борщов І. О.