Провадження №1-кс/523/2277/21
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей та документів,
які містять охоронювану законом таємницю

10 червня 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 26.06.2021 року, подане у кримінальному провадженні №0002699 від 22.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, про тимчасовий доступ до інформації, яка містять охоронювану законом таємницю,

у с т а н о в и в:
01.06.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси від старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надійшло погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 клопотання про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю та знаходиться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за яким 21.09.2020 року приблизно о 17:20 годині ОСОБА_5 , знаходячись в торговій залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , намагався відкрито викрасти тютюнові вироби на суму 1741,70 гривень, але довести свій умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі та свідомості.

Як слідує з матеріалів клопотання, за заявою ОСОБА_6 , СВ ВП Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002699 від 22.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, в рамках якого слідчий ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні оператора телекомунікацій ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване по АДРЕСА_2 , із зобов`язанням оператора телекомунікації виготовити на електронному носії документ щодо з`єднань мобільних терміналів з сім-карткою НОМЕР_1 , в період часу з 00:00 години 01.08.2020 року до 26.05.2021 року.

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_3 вказує про те, що означена інформація має суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та може бути використана як доказ факту скоєного кримінального правопорушення.

В судове засідання прокурор ОСОБА_4 або слідчий ОСОБА_3 та представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не з`явились, про день, час та місце судового розгляду клопотання повідомлялись належним чином та вказаний прокурор до початку судового засідання звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, з огляду на що й з метою дотримання розумності строків, слідчий суддя в порядку ч.4 ст.163 КПК України, вирішив здійснити розгляд клопотання за відсутності зазначених осіб, а у контексті ч.4 ст.107 означеного Кодексу, звуко- та відеофіксування кримінального провадження з використанням технічних засобів не здійснювалось.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 вказаного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.1 ст.9 означеного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Втім, за змістом ст.ст.36, 37, 110 КПК України, рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим означеним Кодексом вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.
Проте, прокурором ОСОБА_4 до його заяви чи до матеріалів внесеного клопотання не додано постанови про призначення (визначення) групи прокурорів у кримінальному провадженні №0002699, що обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування цього кримінального провадження, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурорів, які не мають на те законних повноважень.
Ідентичну правову позицію висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року (справа №754/7061/15, провадження №51-4584 кмо 18).
Як вбачається з матеріалів розглядуваного клопотання, постановою старшого слідчого СВ Суворовського ВП від 27.11.2020 року досудове розслідування кримінального провадження №0002699 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, - зупинено, та останнього оголошено у розшук, а за внесеним клопотанням вказана особа користується мобільним терміналом № НОМЕР_1 .
Статтею 280 КПК України визначено підстави та порядок зупинення досудового розслідування лише після повідомлення особі про підозру, відомості про що вносяться до ЄРДР.

Як слідує зі ст.278 означеного Кодексу, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором та у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а за ч.1 ст.42 цього ж Кодексу, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, чи особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
За приписами ч.3 ст.111 вказаного Кодексу, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи, а у цьому контексті за ст.136 глави 11 цього ж Кодексу, належним підтвердженням отримання особою повідомлення або ознайомлення з його змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повідомлення, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення такого повідомлення чи будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення або ознайомлення з його змістом.

Частиною 2 ст.135 наведеного Кодексу регламентовано, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка (повідомлення) для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Разом із тим, зміст розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_3 не відповідає наведеним положенням ст.132, ч.2 ст.160, ч.ч.2, 3, 6 ст.163, ст.280 КПК України, а також не обґрунтовується доданими до нього матеріалами або заявою прокурора ОСОБА_4 , виходячи з нижчевикладеного:

- зважаючи на кінцеву мету і завдання запропонованого стороною обвинувачення тимчасового доступу, про які йдеться у розглядуваному випадку, матеріалами означеного клопотання або прокурором в його заяві, всупереч приписам ч.2 ст.160 КПК України, не доведено неможливість іншими способами встановити обставини кримінально-протиправного діяння, оскільки в матеріалах розглядуваного клопотання відсутні будь-які доручення слідчого чи прокурора на проведення саме таких розшукових заходів у цьому кримінальному провадженні або відомостей про неможливість їх встановлення шляхом проведення слідчих чи розшукових дій;

- всупереч тим же нормам закону та приписам п.6 ч.2 ст.160 КПК України, матеріали клопотання не містять переконливих доказів щодо підтвердження належності відповідній особі певного номеру абонента та перебування у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » інформації, про яку йдеться у цьому клопотанні, що у випадку надання тимчасового доступу до цієї інформації та її подальшого моніторингу або використання, може призвести до безпідставного втручання у права і свободи сторонньої особи;
- у клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні відомості щодо внесення відповідних даних до ЄРДР (ч.4 ст.280 КПК) та вжиття стороною обвинувачення до оголошення розшуку ОСОБА_5 всіх слідчих (розшукових), інших процесуальних дій, проведення яких необхідне і можливе, зокрема зі зверненням до суду з цим клопотанням, що свідчить про недотримання слідчим своїх обов`язків за ч.5-6 ст.132, ч.2 ст.280 КПК України;
- всупереч положенням ст.ст.111, 276-280 КПК України, матеріали розглядуваного клопотання не містять відомостей на підтвердження отримання ОСОБА_5 або дорослим членом його сім`ї складеного слідчим і погодженого прокурором повідомлення про підозру від 27.11.2020 року, а додані до клопотання копії поштового відправлення і фіскальних чеків не є належними документами, які у розумінні ст.ст.42, 136 зазначеного Кодексу мають підтверджувати отримання вказаною особою надісланого на його адресу повідомлення про підозру та набуття ним статусу підозрюваного.
Підсумовуючи викладене, слід зауважити на тому, що звернення слідчим ОСОБА_3 до суду із розглядуваним клопотанням в межах зупиненого досудового розслідування цього кримінального провадження, уявляє ознаки зловживання стороною обвинувачення правом на подачу такого клопотання та в порядку ч.5 ст.280 КПК України не допускається, оскільки у розумінні Глави 20 цього ж Кодексу тимчасовий доступ до речей та документів, - не відноситься до слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Попри те, виходячи з приписів ч.2 ст.93, п.1 ч.3 та ч.4 ст.132, ч.1 ст.223 КПК України, слідчий суддя вважає, що у розглядуваному випадку, поза увагою слідчого ОСОБА_3 і прокурора ОСОБА_4 залишились ті положення закону, за якими збирання доказів з боку сторони обвинувачення, відбувається через інститут слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а відтак ініціювання цього клопотання зазначеною стороною кримінального провадження поза існування обґрунтованої підозри є, за переконанням слідчого судді, фактичною підміною слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій заходами забезпечення кримінального провадження.
Тотожну правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №154/3213/16 (постанова від 28.03.2019 року, провадження №51-6359км18), який підтвердив, що збирання доказів з боку сторони обвинувачення шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасового доступу до речей та документів, - є неприпустимим.
Наряду з викладеним, слідчий ОСОБА_3 у своєму клопотанні пропонує слідчому судді доручити здійснити заходи забезпечення кримінального провадження, наряду з нею, зазначеним у клопотанні оперуповноваженим Суворовського ВП за її дорученням, що у свою чергу виходить за межі повноважень вказаного слідчого за ст.40 КПК України.
Крім того, додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені слідчим ОСОБА_3 всупереч вимогам «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не складений опис та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх створення), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та у дотримання порядку їх подання до суду.
Аналогічні висновки містяться в Розділі 1 та у п.п.5, 6, 7, 9 Розділу 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.
Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 клопотання про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, є необґрунтованим й безпідставним та саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 163 КПК України, а відтак єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання уявляється його залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 9, 26, 131-132, 159-163, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 26.05.2021 року, погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002699 від 22.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », залишити без задоволення.

Копію ухвали направити до ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1