Справа № 182/4793/21
Провадження № 1-кс/0182/1076/2021
У Х В А Л А
Іменем України

19.08.2021 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 18.07.2021 року до ЄРДР за №0000544, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 09.07.2020 Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України до 120 годин громадських робіт;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ,-

за участю:
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 18.07.2021 року до ЄРДР за №0000544, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов, повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 17.07.2021, приблизно о 23.00 годині ОСОБА_5 знаходився біля будинку №2 по вул. Віктора Усова в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де в цей час перебував раніше йому не знайомий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому самому місці, на вулиці біля під`їзду будинку, погукав ОСОБА_6 до себе, та почав наближатися до нього, на що останній почав бігти у протилежному від ОСОБА_5 напрямку. Наздогнавши ОСОБА_6 , ОСОБА_5 стрибнув йому на спину, обхопив лівою рукою шию, та на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, почав завдавати удари кулаком правої руки по голові потерпілого ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю, подавивши тим самим супротив останнього.
В цей день та час, знаходячись на землі, ОСОБА_5 помітив у кишені верхнього одягу потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «РОСО М3», після чого у ОСОБА_5 , виник умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, розуміючи, що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_5 діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів, викрав з кишені шортів ОСОБА_6 мобільний телефон марки «РОСО М3», чорного кольору ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_2 ринкова вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 260 від 11.08.2021 складає 4167,85 грн., який належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
Вказані умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Слідчий вказує, що у ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину.
Слідчий в клопотанні зазначає, що винуватість ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події, ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , довідкою з ломбарду «Гарант`Імперіал», протоколом огляду та вилучення мобільного телефону «РОСО М3», чорного кольору ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_2 , протоколами пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотонзімками, протоколами допиту свідків.
Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:
?переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
?незаконно впливати на свідків;
?перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
?вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тому, у якому підозрюється, а саме:
1) наявні докази про повторне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що може сприяти вчиненню ним нових злочинів, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;
2) ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вінобґрунтовано підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, що може спонукатийого переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також дотримується обов`язкова умова ч.2 ст.181 КПК України, тобто покарання у виді позбавлення волі;
3) У ОСОБА_5 постійного місця роботи або навчання не має;
4) ОСОБА_5 законних джерел доходів не має;
Вищевикладене свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.
Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука та застава не забезпечить належне виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.
Крім того, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин повторно, це свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став та далі продовжує вчиняти корисливі злочини.
Так, особисте зобов`язання, не може обмежити ОСОБА_5 перебувати у вечірній час на вулицях міста, що не зможе запобігти вчиняти йому нових кримінальних правопорушень.
Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставлятийого до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Крім того, слідчий вважає, що майновий стан підозрюваного, а саме відсутність офіційного місця роботи та постійного заробітку законним шляхом не надає ОСОБА_5 можливості внести кошти розміром двадцять мінімальних заробітних плат в якості застави.
Враховуючи вищевикладене, просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту для ОСОБА_5 строком на два місяці.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування цього запобіжного заходу.
Підозрюваний, проти обставин, викладених в клопотанні слідчого, не заперечував.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 18.07.2021 року до ЄРДР за №0000544, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт. Він полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України).
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до вимог ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що останій має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.
Обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає обов`язковою умовою правомірності і законності попереднього ув`язнення. Проте, поняття "обґрунтована підозра" відповідно до мети підпункту "с" п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) у практиці ЄСПЛ має певні особливості. Це поняття не є тотожним поняттю "обґрунтоване обвинувачення" й на стадії арешту чи затримання особи не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. Обґрунтована підозра для попереднього ув`язнення у практиці ЄСПЛ - це існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа могла вчинити злочин. Однак тлумачення поняття "обґрунтована підозра" і висновок про те, що саме може розглядатися як така підозра, залежить від усіх обставин кримінального правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30.08.90 р. у справі "Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства").
Тобто, розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, § 45).
Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 може бути причетним до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується наданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження в їх сукупності. Свою вину ОСОБА_5 також визнав у ході розгляду клопотання.
У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
Суд вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_5 раніше судимий за аналогічний корисливий злочин.
З урахуванням викладеного, суд вважає достатнім та таким, що буде відповідати встановленим обставинам справи, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, за місцем його фактичного мешкання.
Відповідно до п. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
З огляду на вищеназвані обставини, слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Строк дії запобіжного заходу належить встановити на два місяці.
Керуючись статтями 132,176-179, 181,194,206 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 18.07.2021 року до ЄРДР за №0000544, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому в період часу з 20-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1.прибувати до слідчого, прокурора та Нікопольського міськрайонного суду за першою їх вимогою;
2.в період часу з 20:00 годин до 07:00 годин наступної доби не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу прокурора, суду;
3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 19.10.2021 року і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду - прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1