Справа № 359/2725/21
Провадження № 1-кп/359/409/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження №0002072, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2020, що надійшло до суду з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бурти, Кагарлицького району, Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, працівника Київської міської прокуратури, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , близько 12:00 год. 13.10.2020, керуючи автомобілем « МERCEDES-BENZ GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу будинку №71 на вул. Київський шлях у м. Бориспіль Київської області, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким в сусідніх смугах попутного напрямку справа зменшували швидкість автомобілі, проявила кримінально-протиправну недбалість та порушуючи вимоги пункту 18.4 Правил дорожнього руху України, не зменшила швидкість і не зупинилася, а продовжила рух, внаслідок чого допустила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину по розмітці нерегульованого пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, що спричинило останній середньої тяжкості тілесне ушкодження.
ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту собою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у кримінальному правопорушенні, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_5 суд вважає правильною.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, повідомила, що повністю відшкодувала законному представнику потерпілої збитки та з нею примирилася. Разом із цим, захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням її із законним представником потерпілої. До клопотання додав нотаріально завірену заяву законного представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_4 , в якій вказано, що ОСОБА_4 підтверджує, що матеріальна та моральна шкода заподіяна ОСОБА_7 повністю відшкодована ОСОБА_5 , та жодних вимог в подальшому висувати не буде і не заперечує проти закриття кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_4 підтвердила обставини викладені нею в заяві та не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням її із законним представником потерпілої.
Відповідно до Постанова ВСУ №5-27кс16 від 31.03.2016, суд наголошує, що примирення є комплексним, міжгалузевим інститутом кримінального та кримінального процесуального законодавства, спрямованого на задоволення/відновлення прав потерпілого та заохочення позитивної посткримінальної поведінки суб`єкта злочину. На забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають «складні» зв`язки між принципами публічності і диспозитивності. Враховуючи високі стандарти, які існують у сфері захисту людини та основоположних свобод, і більшу рішучість, яка відповідно й неминуче вимагається при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства. Суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок.
Отже, суд вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес». Функціональне призначення категорії інтерес у кримінальному процесі є невід`ємною складовою природи цього феномену. У цьому контексті Суд так само приділяє увагу функціям інтересу, які не можуть бути залишені поза увагою, враховуючи, що питання, порушене заявником, розглядається в площині кримінального процесу.
У судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_4 підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у порядку ст. 46 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримав клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за примиренням в порядку ст. 46 КК України. Претензій зі сторони законного представника потерпілої ОСОБА_4 до неї не має, що підтверджується відповідною нотаріально завіреною заявою та поясненнями даними в судовому засіданні. Вони примирилися.

Прокурор підтримав клопотання та не заперечує проти його задоволення. Зазначив, що це волевиявлення законного представника потерпілої та обвинуваченої, що не є порушенням чинного законодавства України.

Вивчивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку із примиренням її з законним представником потерпілої, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового засідання повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Встановлено, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 286 КК України, за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту собою, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
ОСОБА_5 раніше не судима. Має на утриманні малолітніх дітей та визнана багатодітною матір`ю. Вчинений нею кримінальний проступок є необережним. Заява законного представника потерпілої ОСОБА_4 підтверджує, що вони примирилася. Із заяви вбачається, що ОСОБА_5 відшкодувала їй завдані збитки в повному обсязі, вона не має до обвинуваченої вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та не заперечує проти закриття кримінального провадження.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_5 допустимо звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження належить закрити.

Враховуючи, що судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілим, що не є реабілітуючою підставою, слід стягнути з обвинуваченої на користь держави витрати пов`язані з призначенням і проведенням судових експертиз в розмірі 6864 грн. 90 коп.

Захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту накладеного, згідно із ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Кива від 16.10.2020, на автомобіль «МERCEDES-BENZ GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , скасувати.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 46, ч. 1 ст. 286 КК України, ст.ст. 42, 100, 284, 318, 323, 324, 350, 372, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у порядку ст. 46 КК України, задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілою, на підставі ст. 46 КК України.
Кримінальне провадження №0002072, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2020, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави України, процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 6864 ( шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 90 коп.

Захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту накладеного, згідно із ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Кива від 16.10.2020, на автомобіль «МERCEDES-BENZ GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , скасувати.
Речові докази в кримінальному провадженні, після набрання ухвалою суду законної сили, а саме: автомобіль «МERCEDES-BENZ GLS 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , повернути власниці.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1