Справа № 462/4341/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/643/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 червня 2021 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.06.2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.5 ст.27 ч.2 ст.146, ч.5 ст.27 ч.5 ст.186, ч.5 ст.27 ч.4 ст.189 КК України продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів до 23.08.2021 року включно.

Захисник ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло за адресою АДРЕСА_1 в період з 22.00 год. по 07.00 год. доби.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник зазначає те, що суд першої інстанції мав би відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки мало б бути подано клопотання про обрання запобіжного заходу. Також захисник зазначає, що судом не спростовано доводів сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих чи свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, і заявлені стороною обвинувачення ризики можуть бути усунені більш м`якими запобіжними заходами та з огляду на наявність в обвинуваченого ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, так як має постійне місце проживання, має на утриманні цивільну дружину, яка має інвалідність, та двох неповнолітніх дітей. Також сторона захисту вказує, що ОСОБА_9 є можливість визначити розмір застави у відповідності до вимог ст.182 КПК України, оскільки останньому ставиться у провину вчинення пособництва у вчиненні злочинів, і жодного насильства до потерпілих не застосовував.

Таким чином, на переконання сторони захисту, застосування запобіжного заходу менш тяжчого ніж тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор заперечив подану апеляційну скаргу вважає ухвалу суду обґрунтованою та законною.

Захисник та обвинувачений підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення обвинуваченої та її захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Згідно із ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Згідно із ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні, обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.2 ст.146, ч.5 ст.27 ч.5 ст.186, ч.5 ст.27 ч.4 ст.189 КК України організованою групою з розподілом ролей із застосуванням насильства щодо потерпілого. Максимальна міра покарання, за інкриміновані обвинуваченому злочин становить до тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, розпочався і триває судовий розгляд, що не виключає можливості впливу обвинуваченого на потерпілих чи свідків, також обвинувачений, зважаючи на міру покарання, яка може бути йому призначена за вчинене, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також судом першої інстанції при продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою правильно враховано тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які відносяться зокрема до особливо тяжкого злочину та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на даний момент більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі сторони захисту мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 25 червня 2021 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: