Справа № 932/4806/21
Провадження № 1-кс/932/2503/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчої СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, -
в с т а н о в и в :
слідча Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, погодженим прокурором Центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 від 15.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що до СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 15.06.2021 невстановлені особи розбили вікно та вкинули займисту суміш у середину магазину " Мороз" за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля 2-б, своїми діями вчинили пошкодження чужого майна шляхом підпалу.
Так, як вказує слідча, до вчинення даного злочину можливо причетні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході проведення досудового розслідуванням встановлено, що 15 червня 2021 року, в період з 21.00 год. по 22.10 год., ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у останніх виник умисел на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.
Слідча вказує, що прибувши за вищевказаною адресою на автомобілі ВАЗ 21083, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , приблизно о 22.00 год., побачили магазин « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі, що на праві оренди належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з мотивів які на даний час встановлюються, виник злочинний умисел на знищення вищевказаного приміщення магазину шляхом підпалу.
ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , узгодили злочинний план та методи його реалізації, які виразились у першочерговій необхідності підготування легкозаймистої паливно-мастильної речовини, необхідної для досягнення мети, після чого діючи у якості співвиконавців перейшли до реалізації злочинного умислу.
У клопотанні вказано, що ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , будучи співвиконавцями вчинення кримінального правопорушення, згідно з розробленим планом та відведеним їм ролям, знайшли скляну ємність з позначенням «SHAKE», після чого у невстановлене досудовим розслідуванням місце, де за невстановлених слідством обставин наповнили вищевказану ємність легкозаймистою речовиною та за допомогою тканини синього кольору, яка була призначена для запалу суміші помістили її у горло пляшки тим самим створили саморобний вибуховий пристрій на основі легкозаймистої суміші.
В подальшому, як вказує сторона обвинувачення, 15 червня 2021 року, приблизно о 22:00 год., ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повернулися до буд. АДРЕСА_1 , в якому знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_5 » згідно з розробленим планом один із виконавців відкрив заздалегідь заготовлену скляну ємність з позначенням «SHAKE», всередині якої була легкозаймиста речовина та з метою розпалу суміші, підпалили шматок тканини та кинули у скляний фасад магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
В подальшому, ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вважаючи, що вчинили усі дії, необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки скло фасаду не розбилось до кінця та горюча суміш не потрапила до приміщення магазину та у зв`язку зі спричиненим шумом дії ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були помічені співробітниками поліції, які в подальшому їх затримали.
У клопотанні вказано, що своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України.
16.06.2021 за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 були затримано в порядку ст. 208 КПК України.
У клопотанні вказано, що 16.06.2021 під час проведення затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, працівником ВКП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, було проведено обшук останнього, вході я кого було виявлено та вилучено: рюкзак чорного кольору «Adidas», фрагмент листка на якому нанесена рукописна схема, поліетиленова пляшка об`ємом 5 літрів заповнена рідиною світлого кольору з різким запахом, скляна пляшка об`ємом 0,5 літрів, в горловині якої фрагмент тканини синього кольору, мобільний телефон марки «Iphone» в корпусі чорного кольору, пару будівельних рукавиць, кофта, змиви з поверхні долонь ОСОБА_8 , та зрізи нігтьових пластин рук ОСОБА_8 .
Як наслідок, просить арештувати вилучене під час затримання ОСОБА_8 майно.
Слідча в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Власник майна у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, приходжу до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
За вказаних обставин, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту частини зазначеного у клопотанні майна, а саме: рюкзак чорного кольору «Adidas», фрагмент листка на якому нанесена рукописна схема, поліетиленова пляшка об`ємом 5 літрів заповнена рідиною світлого кольору з різким запахом, скляна пляшка об`ємом 0,5 літрів, в горловині якої фрагмент тканини синього кольору, пару будівельних рукавиць, кофту.
Так, вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має значення речового доказу є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та знищення вказаного майна.
Що стосується вимоги слідчої про накладення арешту на змиви з поверхні долонь ОСОБА_8 та зрізи нігтьових пластин рук останнього, то слідчий суддя приходить до висновку, що у вказаній вимозі сторони обвинувачення необхідно відмовити, оскільки змиви з поверхні долоні та зрізи нігтьових пластин рук не є майном, у розумінні КПК України, а відтак такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, не доцільно застосовувати до вказаних слідів та біологічних взірців.
Крім того, у клопотанні слідча просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone», в корпусі чорного кольору, обґрунтовуючи вказане зазначає, що вилучений мобільний телефон відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, при цьому не вказує яким саме.
Враховуючи те, що сторона обвинувачення окрім як посиланням на те, що вилучений мобільний телефон має значення речового доказу, ніяким чином не обгрунтовує необхідність накладення арешту на зазначене майно, вважаю, що вказане майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та не має будь якого доказового значення у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення мобільний телефон нічого не доводить та/або спростовує, а відтак застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є недоцільним та необґрунтованим.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
клопотання слідчої СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на речові докази, а саме на: рюкзак чорного кольору «Adidas», фрагмент листка на якому нанесена рукописна схема, поліетиленова пляшка об`ємом 5 літрів заповнена рідиною світлого кольору з різким запахом, скляна пляшка об`ємом 0,5 літрів, в горловині якої фрагмент тканини синього кольору, пару будівельних рукавиць, кофта.
Повернути майно на яке не накладено арешт, у відповідності до положень ч. 3 ст. 173 КПК України.
В іншій частині вимог клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Копію ухвали скерувати заінтересованим особам.
Арешт може бути скасованим в порядку, що передбачений ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1