Справа № 461/92/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/490/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.04.2021 року,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

встановила:
ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.04.2021 року у задоволенні клопотання слідчого слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000198 від 16.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.364 КК України, а саме: земельні ділянки, відмовлено.

В мотивах прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що слідчим не підтверджено жодними належними та допустимими доказами наявність ризиків, коли незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, а також настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, в тому числі і відчуження нерухомого майна.

На ухвалу слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що у клопотанні слідчий просив накласти арешт на земельні ділянки з метою забезпечення збереження речових доказів. Вважає висновок слідчого судді про те, що у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру таким, що не має значення для накладення арешту на майно.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти її задоволення, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Колегією суддів встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000198 від 16.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ухвалою Львівської міської ради від 14.02.2019 №4647 (далі - Ухвала) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації частини земель міста Львова орієнтовною площею 209,0 га (території, які межують з Рясне-Руською сільською радою).

На підставі п.2 Ухвали зареєстровано право комунальної власності Львівської міської ради на зазначені земельні ділянки.
Пунктами 3, 5 Ухвали вирішено передати зазначені у пунктах 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, 1.11, 1.12, 1.13, 1.14, 1.15 цієї ухвали земельні ділянки комунальної власності Львівської міської ради до земель державної власності, а також рекомендувати Львівській обласній державній адміністрації розглянути питання прийняття зазначених земельних ділянок у державну власність з подальшою передачею цих земель у комунальну власність територіальної громади Рясне-Руської сільської ради Яворівського району.
На виконання Ухвали та розпорядження голови Львівської ОДА від 23.08.2019 №916/0/5-19 припинено право комунальної власності Львівської міської ради на зазначені земельні ділянки та зареєстровано право державної власності в особі Львівської ОДА.
У подальшому, на підставі розпорядження голови Львівської ОДА від 13.12.2019 №1483/0/5-19, рішення Рясне-Руської сільської ради від 18.12.2019 №3365 та акта прийому-передачі земельної ділянки, передано з державної в комунальну власність Рясне-Руської сільської ради 12 земельних ділянок.
Частина вказаних ділянок передана безоплатно у приватну власність на підставі рішень Рясне-Руської сільської ради прийнятих протягом 2020 року, інші ділянки поділено на ділянки меншої площі та частина з них вже набута у приватну власність, а інші ще на даний час перебувають у комунальній власності.
Загалом на підставі прийнятих Рясне-Руською сільською радою рішень щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, переданих із державної в комунальну власність утворено понад 500 нових ділянок, у т.ч. значну частину із них на території об`єкта природно-заповідного фонду.
Так, встановлено, що рішенням Львівської обласної ради від 29.10.2019 №907 (далі - Рішення) оголошено ландшафтний заказник місцевого значення «Торфовище Білогорща» орієнтовною площею 92,0 га, зокрема на території Львівської міської ради за рахунок земель м. Львова площею 58,8 га та Зимноводівської сільської ради площею 33,2 га.
Пунктами 2-5 Рішення покладено низку обов`язків на органи державної влади та місцевого самоврядування щодо винесення в натуру меж заказника, оформлення охоронних зобов`язань, забезпечення охорони та збереження заказника, внесення змін до земельно-облікових даних тощо.
Пунктом 6 Рішення покладено на постійну комісію з питань екології, природних ресурсів та рекреації Львівської обласної ради контроль за виконанням Рішення.
Департаментом екології та природних ресурсів Львівської ОДА листом від 26.02.2020 інформовано Рясне-Руську сільську раду про створення заказника та встановлення заборон і обмежень щодо використання земель в межах його території, передбачених Законом України «Про природно-заповідний фонд України».
Основна частина території заказника розташована в межах земельної ділянки за кадастровим номером :06:012:0003 площею 91,1650 га. Вказана ділянка, на підставі рішення Рясне-Руської сільської ради від 19.05.2020 №3698, поділена на 13 земельних ділянок, які в подальшому поділені ще на кілька сотень ділянок, частина з яких вже набута безоплатно власність гаражно-будівельними кооперативами.
Так, зокрема рішенням Рясне-Руської сільської ради від 22.10.2020 №4411 надано безоплатно у власність ОК ГБК «Індустріал» земельну ділянку площею 21,4649 га за кадастровим номером :06:007:0001 для будівництва та обслуговування гаражів.
Також передано у власність земельні ділянки обслуговуючих кооперативів.
Рішенням Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області від 19.05.2020 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 91, 1650 га на 13 земельних ділянок, щодо 10 з яких, загальною площею 82, 3796 га надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для зміни цільового призначення з КВЦПЗ 16.00 (землі запасу) на КВЦПЗ 01.05 (для індивідуального садівництва), а щодо 3 інших земельних ділянок, загальною площею 8, 7855 га, змінено функцію використання земель в межах категорії) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення) з КВЦПЗ 16.00 (землі запасу) на КВЦПЗ 12.04 (для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (для розміщення та обслуговування гаражного кооперативу).
Відтак вбачається, що службові особи Рясне-Руської сільської ради, діючи в інтересах третіх осіб, всупереч інтересів служби, вчинили умисні дії, що призвели до вибуття з комунальної власності земельних ділянок площею понад 33 га, а також дії спрямовані на вибуття з комунальної власності ще понад 400 земельних ділянок, в т.ч. в межах об`єкта природно-заповідного фонду, чим вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 КК України.
Слідчий у клопотанні вказує, що земельні ділянки, на які він просить накласти арешт є речовими доказами у кримінальному провадженні.
Поряд з цим, як встановлено судом першої інстанції до матеріалів клопотання не долучені документи, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, зокрема, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, постанова про визнання земельних ділянок речовими доказами.

Додані до матеріалів клопотання копії документів, не можуть бути належними доказами в розумінні глави 4 КПК України в контексті доказів обґрунтування даного клопотання про арешт майна.

Будь-яких доказів про те, що власники земельних ділянок мають намір чи вчиняють дії по відчуженню вказаного майна слідчим та прокурором не надано.
Крім того, санкція ч. 1 ст. 364 КК України не передбачає конфіскації майна, а цивільного позову у вказаному кримінальному провадженні не заявлено.
Відтак, з огляду на те, що слідчим не підтверджено жодними належними та допустимими доказами наявність ризиків зникнення, втрати або пошкодження майна, а також настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, в тому числі і відчуження нерухомого майна, підтверджуючих документів визнання вказаних земельних ділянок речовими доказами не надано, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого, а тому колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали в апеляційному порядку, колегією суддів не встановлено, а відтак її слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.04.2021 року про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4