Справа № 357/823/21
У Х В А Л А

15 липня 2021 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судового засідання № 1 в м. Біла Церква, Київської області, об`єднані кримінальні провадження за № 0003748 від 11.12.2020 та № 0003753 від 11.12.2020 відносно:

ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

захисники-адвокати: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

особа, яка має намір взяти на поруки обвинуваченого (поручитель): ОСОБА_8

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
В провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строк дії якого продовжено по 23.07.2021 включно, однак до вказаної дати розглянути кримінальні провадження та прийняти остаточне рішення по справі не представляється можливим.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення двох злочинів, а також просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_3 , ще притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 125 КК України, тобто всі дії, за якими притягується до кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_3 носять насильницький характер, що дає підстави вважати, що встановлений ризик при обранні та продовженні запобіжного заходу, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та продовжує існувати, обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а наявні соціальні зв`язки, які має обвинувачений, а саме наявність родини, постійного місця проживання, повнолітні діти не є стримуючим фактором для обвинуваченого ОСОБА_3 , отже більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Позиція сторін та інших учасників.
Так, прокурором заявлене клопотання про продовження строків запобіжного заходу терміном на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки встановлений ризик не зменшився та продовжує існувати, обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому прокурор вважає за необхідне обрати (продовжити) відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатиме ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, оскільки заявлений ризик прокурора ґрунтується на припущеннях, одночасно заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 з тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки останній раніше не судимий, за місцем проживання та місцями соціальної активності характеризується виключно позитивно, офіційно не працевлаштований, але займається сільським господарством, перебуває більше 20 років у фактичних шлюбних відносинах, в яких має повнолітніх дітей, має постійне незмінне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто має міцні соціальні зв`язки.
Таким чином захисник ОСОБА_6 наполягав, а обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення у останнього не має, що вказує на можливість змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший будь-який м`який запобіжний захід.
Так, захисник наполягав, що ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який існував на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 носить формальний характер, у зв`язку з чим просить замінити запобіжний захід відносно ОСОБА_3 на цілодобовий домашній арешт.
Крім того, голова ГО «АНДУ-УБД» ОСОБА_8 заявив клопотання про передачу ОСОБА_3 на особисту поруку.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання захисника, просив його задовольнити з підстав зазначених останнім, а в задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.
Прокурор наполягав на заявленому клопотанні, просив відмовити в задоволенні клопотання захиснику та особі, яка має намір взяти на поруки обвинуваченого.
Особа, яка має намір взяти обвинуваченого на поруки ОСОБА_8 заявлене клопотання просив задовольнити, проти задоволення клопотання прокурора заперечував.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_7 підтримали заявлене клопотання захисника ОСОБА_6 , проти клопотання прокурора заперечували.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, строк продовженого строку тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 23.07.2021 включно, враховуючи, що суд позбавлений можливості розглянути зазначену справу до спливу зазначеного строку, суд з`ясувавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання про продовження строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення не може оцінюватися виключно на підставі характеру інкримінованих кримінальних правопорушень, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В клопотанні захисника порушується питання щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки існує ряд певних обставин, які можуть слугувати підставами для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Це насамперед, наявність постійного місця проживання, яке співпадає з місцем реєстрації, наявність утриманців, тобто наявність міцних соціальних зв`язків, наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення обвинувачений немає, відсутність судимостей, погіршення стану здоров`я в умовах утримання в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України. Крім того, голова ГО «АНДУ-УБД» ОСОБА_8 виявив бажання взяти ОСОБА_3 на особисту поруку.
Згідно зі ст. 176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу.
Суд, визначаючи одного поручителя - особу, яка заслуговує на особливу довіру, надає важливе значення тому, чи заслуговує поручитель на його довіру, чи здатний поручитель (в силу особливих моральних якостей, авторитету, фізичного і психічного стану здоров`я тощо) достатньо впливати на вказану особу, щоб забезпечити її належну процесуальну поведінку.
Однак, суду не надано характеризуючих доказів на поручителя, з яких би суд міг встановити, чи заслуговує поручитель на його довіру, чи здатний поручитель (в силу особливих моральних якостей, авторитету, фізичного і психічного стану здоров`я тощо) достатньо впливати на обвинуваченого ОСОБА_3 , щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку. Таким чином, до клопотання про зміну запобіжного заходу на особисту поруку не додано будь-яких доказів, аналізуючи які суд міг би зробити висновок, що вказана особа зможе ефективно виконати свої зобов`язання як поручителя.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання голови ГО «АНДУ-УБД» ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку не підлягає задоволенню.
Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladentv. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewiczv. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).
Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).
Крім того, відповідно до вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзаарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а, рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").
В ході розгляду клопотання судом встановлено, що враховуючи стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , який під час перебування під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України значно погіршився, у зв`язку з чим впродовж останнього місяця обвинувачений не був доставлений конвойною службою в судові засідання, а провести медичне обстеження в умовах тримання під вартою потребує значного часу, а також судом встановлено, що виключних обставин для продовження тримання ОСОБА_3 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів не доведено.
Отже, суд приходить до висновку про можливість змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на більш м`який, ніж найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак виключних обставин для зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисту поруку вказаним поручителям не вбачає, а тому вважає за можливе змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 180, 181, 194, 196, 199, 201, 202, 331, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відмовити.

У задоволенні клопотання голови ГО «АНДУ-УБД» ОСОБА_8 про бажання взяти ОСОБА_3 на особисту поруку відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не пов`язаний з триманням під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерне, Білоцерківського району, Київської області, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши ОСОБА_3 залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_3 наступні передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Ухвала суду виконується в порядку ст. 202 КПК України, а саме у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений негайно доставляється до місця проживання і звільняється зпід варти. Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали для здійснення контролю передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Строк дії ухвали два місяця, тобто по 15.09.2021 включно.

Відкласти судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 та ч. 2 ст. 345 КК України та відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується за ч. 2 ст. 345 КК України на 09.09.2021 о 15.30 год.

Повний текст рішення ухвалений та проголошений 19.07.2021 о 08.30 год. в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4-А.

Ухвала суду в частині зміни запобіжного заходу, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про зміну запобіжного заходу, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1