Справа № 541/498/21
Провадження № 1-кс/541/152/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

30 квітня 2021 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1

за участю : секретаря судових засідань ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4

в режимі відеоконференції з приміщення УВП № 23

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Миргороді скаргу заявника ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженні № 0000024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання заявника потерпілим,

в с т а н о в и в :

04 березня 2021 року в провадження слідчого судді розподіллено скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання заявника про визнання його потерпілим

Скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000024 за ч. 1 ст. 384 КК України по факту складання завідомо неправдивого висновку № 156 від 27.08.2012 судово-медичним експертом Миргородського відділення СМЕ під час досудового розслідування кримінального провадження.

Засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою про залучення його у якості потерпілого.

Розглянувши дане клопотання заявника слідчий ОСОБА_5 відмовив у його задоволенні, надіславши повідомлення від 18.02.2021.

Заявник вважає прийняте рішення за наслідкам розгляду його заяви незаконним, так як вказує на заподіяння йому моральної шкоди в наслідок неправомірних дій судовом-медичним експертом під час судового розгляду кримінального провадження, за яким його засуджено до довічного позбавлення волі. Так як моральна шкода заподіяна йому не має чіткого матеріального виразу та може бути встановлена лише проведенням експертизи, ОСОБА_3 просив задовольнити його заяву та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженню № 0000024.

Приймаючи участь у режимі відеоконференції ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 також наполягала на задоволенні скарги, додатково обґрунтовуючи неправомірність відмови слідчого у задоволенні заяви ОСОБА_3 порушенням процедури прийняття рішення про відмову, а саме надіслання листа повідомлення без винесення постанови про відмову у задоволенні клопотання.

Суб`єкт оскарження, слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду не подав своїх обґрунтувань та заперечень щодо скарги.

Із скарги, додатних документів та пояснень представника заявника, матеріалів кримінального провадження вбачається. За заявою ОСОБА_3 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване 31.01.2019 кримінальне провадження № 0000024 по ч. 1 ст. 384 КК України за фактом складання завідомо неправдивого висновку № 156 від 27.08.2012 судово-медичним експертом Миргородського відділення СМЕ

11.12.2020 р. заявник ОСОБА_3 надіслав на адресу слідчого заяву про залучення його до кримінального провадження у якості потерпілого.

Слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 розглянувши клопотання заявника відмовив у його задоволенні направивши на його адресу повідомлення від 18 лютого 2021 року.

Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною п`ятою вказаної статті передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 1 ст. 384 КК України визначено, що злочином є завідомо неправдиве показання свідка чи потерпілого або завідомо неправдивий висновок експерта під час провадження дізнання, досудового слідства або проведення розслідування тимчасовою слідчою чи тимчасовою спеціальною комісією Верховної Ради України або в суді, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Об`єктом посягання злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З дослідження матеріли скарги, пояснень заявника та представника суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на законність прийнятого рішення слідчим про відмову в задоволенні його клопотання про залучення в якості потерпілого.

До даного переконання суд приходить з наступних обґрунтувань. Як зазначалося вище об`єктом посягання злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України є процес правосуддя, а не права та свободи фізичної особи, що не виключає можливості заподіяння їм шкоди, однак лише як абстрактної можливості.

Окрім того реєстрація кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань ще не являється підтвердженням факту вчинення кримінального правопорушення та навіть наявності факту самих дій, які можливо взагалі розцінювати, як об`єктивну сторону складу злочину.

Враховуючи викладене суд вважає, що наявні очевидні та достатні підстави вважати, що заява ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано будь-якої шкоди.

Керуючись ст. ст. 60, 220, 224, 303, 306, 307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП В Полтавській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 11 грудня 2020 року щодо визнання його потерпілим по кримінальному провадженню № 0000024.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 05 травня 2021 року.

Слідчий суддяОСОБА_1