Справа № 487/7678/20
Провадження № 1-кс/487/310/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000572 від 27.06.2016

ВСТАНОВИВ:
22.12.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000572 від 27.06.2016, у якій заявник просив зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві провести слідчі дії спрямовані на повне, всебічне та об`єктивне з`ясування всіх обставин провадження, відреагувати на скаргу та надіслати відповідь поштою, також повідомити по телефону, притягнути слідчих, які вели справи до відповідальності за невиконання службових обов`язків та фальсифікацію справи, визнати їх бездіяльність.
В обґрунтування скарги вказав, що 24.11.2020 за вхідним № 22094 зареєстроване клопотання в ТУ ДБР, проте у відповіді слідчий не звертав увагу на номер кримінального провадження та на обставини справи, не читав клопотання та не знайомився з матеріалами справи, таким чином слідчий проігнорував вимоги та зіславшись на сумлінні факти відмовив в задоволенні клопотання. Також в постанові слідчого йдеться про свідка ОСОБА_4 та начебто заявник подавав клопотання про допит цього свідка, проте жодного клопотання про допит даного свідка він не подавав.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду клопотання, просив розглядати скаргу без його участі.

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. МиколаєвіОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, надав до суду заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні скарг потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 .

Вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000572, слідчий суддя дійшов наступного.

Установлено, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Судом встановлено, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєвіздійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000572 від 27.06.2016 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146, ч.2 ст.365 КК України.

24.11.2020 року до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від ОСОБА_3 надійшло клопотання про проведення слідчих дій. Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. МиколаєвіОСОБА_5 від 25.11.2020 року в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 відмовлено. Крім того, постановою слідчого від 22.12.2020 року кримінальне провадженням №0000572 від 27.06.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 7 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно з ч.1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Разом з тим, особою, яка звернулася зі скаргою не доведено, що постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою.

Слідчий суддя не вбачає підстав для скасування постанови слідчого, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання. Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).
Таким чином, правові підстави для задоволення скарги відсутні, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, про відмову у задоволенні клопотання від 25.11.2020 у кримінальному провадженні № 0000572 від 27.06.2016, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-307,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000572 від 27.06.2016 - відмовити
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1