ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 21 травня 2021 року ,-

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 травня 2021 року клопотання прокурора задоволено , обрано щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб , тобто до 19 липня 2021 року;

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовлено.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави від 21 травня 2021 року перебуває кримінальне провадження №0003080 відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню , вчинити інше кримінальне правопорушення.
Задовольняючи клопотання прокурора, суд вказав, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України на які послався прокурор у своєму клопотанні і обмеження прав обвинуваченого на свободу є виправдним.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись з вказаним рішенням , адвокат в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про обрання його підзахисному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту , мотивуючи своїх вимоги тим , що відсутні докази щодо недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу , не враховано , що він вину визнав повністю .

Позиції учасників судового провадження в апеляційному суді
В судовому засіданні обвинувачений та в його інтересах адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав .

Прокурор заперечував з приводу задоволення апеляції сторони захисту.

Мотиви суду щодо апеляційної скарги
Заслухавши суддю доповідача , доводи сторін на підтримання та спростування апеляційної скарги обвинуваченого , вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так апеляційним судом встановлено , що в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави від 21 травня 2021 року перебуває кримінальне провадження №0003080 відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 вказаної статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд у повній мірі врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочину , інкримінованому ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано обрав останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляції захисника висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував , що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні корисливого злочину та злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотиків, раніше неодноразово судимий, не має місця роботи та міцних соціальних зв`язків, ухилився від суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, продовжив в цей період злочинну діяльність та вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

Вказані обставини у повній мірі підтверджують існування заявлених прокурором ризиків , зокрема ризику продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Крім того , обвинувачений не виправдав обораний щодо нього раніше , запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою і ухилявся від суду , в результаті чого був оголошений в розшук.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого та доводи апеляції адвоката жодним чином не спростовує вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції - відсутні.

Водночас, враховуючи, що судом помилково не було визначено обвинуваченому заставу через призму положень ч.3 ст.183 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити її в порядку статті 404 КПК України.

При цьому колегія суддів вважає, що сума у розмірі 20 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, в повній мірі зможе запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 21 травня 2021 року про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

В порядку статті 404 КПК України визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 грн., яка має бути внесена на депозитний рахунок із зарахування коштів , внесених у вигляді застави , код отримувача 42262431 , банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ , рахунок UA0086573.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки: не змінювати місця проживання без згоди слідчого , прокурора або суду; з`являтися за першим викликом слідчого , прокурора або суду.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4