Справа № 750/2204/21
Провадження № 1-кп/750/164/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м.Чернігова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006134 від 17 грудня 2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, неодруженого, утриманців не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого :

- 31.03.2005 Центральним міським судом м.Горлівка Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 13.05.2005 Дзержинським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці, на підставі ст.75,76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 18.08.2005 Дзержинським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 24.11.2006 постановою Дзержинського міського суду Донецької області іспитовий строк відмінено та направлено на відбування покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки;

- 27.11.2012 Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- 09.06.2017 Дзержинським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України до арешту на 4 місяці;

- 18.07.2017 Дзержинським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ст.71, 72 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, 07.06.2019 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 21 день;

- 17.03.2021 Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Наприкінці липня 2020 року, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, у денний час ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що остання є малолітньою, вчинив відносно ОСОБА_5 розпусні дії, а саме оголював статеві органи потерпілої, мацав їх, проникав пальцями рук до статевого органу ОСОБА_5 , а також непристойно торкався до грудей останньої.

12.12.2020 у вечірній час ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що остання є малолітньою, вчинив відносно ОСОБА_5 розпусні дії, а саме оголював статеві органи потерпілої та торкався їх, проникав пальцями рук до статевого органу потерпілої ОСОБА_5 , а також непристойно торкався грудей та сідниць останньої.

16.12.2020 близько 21 год 00 хв ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що остання є малолітньою, вчинив відносно ОСОБА_5 розпусні дії, а саме оголював статеві органи потерпілої та торкався їх, проникав пальцями рік до статевого органу потерпілої ОСОБА_5 , а також непристойно торкався грудей та сідниць останньої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156 КК України, категорично заперечив, наполягав на тому, що не вчиняв відносно потерпілої будь-яких розпусних дій. Щодо інкримінованого йому епізоду за липень 2020 року пояснив, що жив разом з ОСОБА_8 , її дочкою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , її старшою дочкою ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в орендованому будинку. В той час зловживав спиртними напоями. Прокинувся після обіду, бо напередодні вживав алкоголь, пішов до власника будинку, який вони орендували - чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , просити табак. Отримавши табак, закурив у будинку, ОСОБА_13 бігала поруч і оскільки остання була одягнута в футболку та труси, він сказав їй одягнути штани. Він курив, лежачи на полу, ОСОБА_13 сіла поруч на руку, яку він тримав за головою, і раптом сказала, що їй больно і показала, що болить внизу живота. Він піднявся і побачив, що по нозі ОСОБА_14 тече кров. Він схватив її та пішов у кімнату, де лежали на ліжку ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Запитав у ОСОБА_17 , що це може бути, вона відповіла не знаю. Запитав у неї, чи не може у дитини в такому віці бути менструація. Повів дитину в душ, руками нікуди не ліз. На полу крові не було. На трусиках кров була, їх прала ОСОБА_18 . При свідках казав Свєті, що дитину треба вести до лікарні, але вона мовчала. Далі з телефону Свєти подзвонив ОСОБА_19 (бабусі дитини) і розповів все. Три рази казав матері дитини, щоб відвели її до лікаря, проте так ніхто дитину не повів і воно забулось. Восени 2020 року, десь у вересні, він, ОСОБА_18 , ОСОБА_20 переїхали на нове місце проживання. ОСОБА_15 (кума матері дитини) приїхала до них десь у листопаді 2020 року. Щодо інкримінованого йому епізоду за 12.12.2020, пояснив, що це була субота, всі були вдома. ОСОБА_21 була на городі. Разом з ОСОБА_16 увесь день пили та дивились серіал. Дашу не чіпав і не переодягав її, остання гуляла з дочкою ОСОБА_17 . Щодо інкримінованого йому епізоду за 16.12.2020 пояснив, що це був день його народження, який почали відмічати ввечері та до 12 ночі голосно слухали музику, на що скаржився сусід. Спиртні напої вживали він, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ОСОБА_18 відмовились пити алкоголь. Діти гулялись. На ранок він та ОСОБА_16 прокинулись о 6 годині ранку. Дашу до школи не повели. Ніна ОСОБА_22 прийшла о 8 годині ранку, побачила, що ОСОБА_13 не в школі, почала кричати. Їй не подобалось, що він курить в будинку, через це постійно виникали сварки між ними. Даша заплакала, захотіла йти до бабусі. Він не дозволяв, щоб дитина ночувала у бабусі, оскільки остання розповідала їй, що він курить та п`є. Категорично заперечив, що вчиняв відносно дитини будь-які розпусні дії. Визнав, що цілував дитину, але не як дорослу, а в щічку, і про це його просила завжди сама мати дитини - «поцілуй папу», перед тим, як вести у школу. Також обвинувачений пояснив, що залишався із дитиною сам, коли мати дитини ходила в магазин, до бабусі, знімати кошти. Декілька разів забирав ОСОБА_23 зі школи. Сварив та кричав на дитину, бо вона не читає, а також за те, що розповідає бабусі, що він курить та п`є. Дитина після цього плакала. Один раз вдарив її ременем по сідницях. Купав дитину один раз. Впевнений, що на дитину впливає бабуся, у якій вона ночує. Ним та ОСОБА_8 була подана заява до ОСОБА_24 про укладенню шлюбу, весілля було призначене на 22.12.2020, проте ОСОБА_21 була категорично проти цього весілля, відмовляла ОСОБА_25 від нього. Крім того, обвинувачений запевнив, що коли сильно напивався, то все одно пам`ятав, що робив.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні інкримінованих йому діянь, вона повністю підтверджується, а доводи ОСОБА_3 щодо відсутності з його боку розпусних дій відносно малолітньої ОСОБА_5 спростовуються наступними доказами.
Малолітня потерпіла ОСОБА_5 , будучи допитаною в судовому засіданні в присутності її законного представника ОСОБА_6 та практичного психолога ОСОБА_26 , пояснила, що обвинувачений до неї ставився погано, торкався її статевих органів своїм статевим органом, проникав у її статеві органи, торгався грудей. Коли мама була в магазині, то клав її на підлогу, а потім із її статевих органів пішла кров. Робив це з нею на старій хаті, де вони жили раніше, робив зимою та літом. Робив п`ять разів. Коли це робив, то нікого поруч не було, вона плакала, казала, щоб він це не робив, а він її матюкав. Казала про це мамі, але обвинувачений сказав, що вона бреше. Обвинувачений сам знімав з неї труси, робив це на дивані. Мама також бачила, що він робив.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка, законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 показала, що від куми її дочки ОСОБА_27 ОСОБА_10 дізналася, що ОСОБА_3 зґвалтував ОСОБА_23 , взяв її, повів у кімнату, дитина кричала, а коли він та дитина вийшли з кімнати, то труси останньої були у крові, він завів її у ванну і помив, але обвинувачений це категорично заперечував, сказавши, що у дитини пішла менструація. Після цього випадку вона звернулась до гінеколога, проте в огляді дитини їй було відмовлено, бо вона бабуся дитини, а не мати. Після того, як обвинувачений та її дочка переселились із будинку АДРЕСА_5 , вона прийшла до них і сказала обвинуваченому, щоб він не чіпав ОСОБА_23 , бо помітила, що остання стала його дуже боятися. Пояснила, що 13.12.2020 вона забрала ОСОБА_23 та привела її до себе. Дочка сказала, що не встигла помити ОСОБА_23 , та попросила її це зробити. Коли мила дитину, одразу помітила, що у неї дуже набухлі груди. Спитала у неї, що це таке, а дитина відповіла «це мене трогав тато». На її запитання як трогав, дитина відповіла, що лазив в її статевий орган руками. Вона відразу подзвонила дільничному, який порадив нічого не казати обвинуваченому та спостерігати за останнім. 16.12.2020, був день народження обвинуваченого, на наступний день, тобто 17.12.2020 вона прийшла до будинку, де жили її дочка та обвинувачений, побачила, що ОСОБА_13 не в школі. ОСОБА_13 стала казати «я не хочу любити папу». Обвинувачений почав казати, що поведе дитину до окуліста, проте вона вихватила дитину та подзвонила знову інспектору по захисту дітей. Одразу записала дитину до гінеколога та ендокринолога. Дали направлення також і з поліції. Був зроблений запис у медичні карті, що у дитини розтягнута вагіна та набухлі груди. Лікар ендокринолог підтвердила, що це відбулось в результаті сексуального збудження дитини.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_28 показав, що обвинуваченого знає, жили разом в орендованому приватному будинку. Зимою минулого року він був вдома разом з ОСОБА_10 , лежали на ліжку в кімнаті. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 були в іншій кімнаті, яка належала господарю будинку, і в якій ніхто не жив. ОСОБА_13 стала кричати «мені больно». Крик був один раз. ОСОБА_3 вийшов із кімнати. Він побачив, що на підлозі була кров, це були краплі крові, їх було небагато. ОСОБА_3 витер кров і сказав, що це мабуть у ОСОБА_14 пішла менструація. Даша в цей момент була в трусах та футболці, а обвинувачений був одягнутий. ОСОБА_13 вибігла з кімнати та побігла до нього та ОСОБА_17 . Таня ОСОБА_29 питала ОСОБА_23 , що трапилось, але ОСОБА_13 нічого не сказала одразу. Він намагався подзвонити ОСОБА_19 в той же день, але не було коштів на телефоні. Також свідок повідомив, що особисто неодноразово бачив, як обвинувачений «по дорослому» цілує дитину в губи, гладить по сідницях та спині. Він робив зауваження обвинуваченому, але той не реагував. Щодо епізоду за 12.12.2020, то свідок повідомив, що не бачив нічого, оскільки обвинувачений вигнав його з будинку, а 16.12.2020 він був на роботі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_30 показала, що влітку минулого року вона жила в будинку АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 . В той день вона та ОСОБА_16 були вдома, ОСОБА_3 та ОСОБА_13 також були вдома, але в іншій кімнаті, в якій ніхто не живе. Даша гулялась, а обвинувачений забрав її до себе, думали, що з ним дивиться телевізор. Потім почула як ОСОБА_13 кричить «мне больно». Пішла та спитала у обвинуваченого, чого ОСОБА_13 кричить, він відповів «нічого». Побачила, що він повів ОСОБА_23 у ванну кімнату і що на трусах у дитини була кров. Обвинувачений сказав, що це напевно пішла менструація, а вона йому відповіла, що в такому віці її у дитини не може бути. ОСОБА_13 була в цей момент в трусах, а обвинувачений одягнутий в спортивні брюки та кофту. Декілька разів запитувала у дитини, що трапилось, але вона не відповідала. Лише через кілька днів розказала їй, що обвинувачений торкався її статевих органів пальцем. Матері дитини розповіла одразу, як остання прийшла додому. Свідок також показала, що спостерігала, як обвинувачений цілував дитину як дорослу, в губи. Крім того, повідомила, що обвинувачений також проявляв сексуальний інтерес до її старшої дочки ОСОБА_14 , коли був п`яним, проте за дитину заступався ОСОБА_20 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_31 вказавши, що дає свідчення добровільно, без примусу, показала, що з обвинуваченим познайомилась по Інтернету. Проживала разом з ним та дочкою ОСОБА_9 , кумою ОСОБА_10 , її дочкою та сином, а також ОСОБА_16 . Пішла в магазин, а коли поверталась, то відчула, що щось трапилось. Прийшла додому, а кума їй повідомила, що ОСОБА_3 розбещував дитину. ОСОБА_13 кричала та плакала. Зайшовши до кухні, підійшла до душової, запитала у обвинуваченого, що трапилось, він відповів, що нічого. Запитала у ОСОБА_14 , та нічого не сказала. 16.12.2020 була на кухні, ОСОБА_13 та обвинувачений лежали на кроваті. Вона побачила, що обвинувачений гладить дитину по спині та сідницях. Даша була одягнута, а він гладив її під одежею. Запитувала, що ти робиш, він відповідав «нічого». Дитина боялась обвинуваченого, бо він її бив віником по сідницях, а один раз вдарив ременем із бляхою та попав по нозі. На думку свідка, дитина не могла виявити сама бажання лежати з обвинуваченим. Крім того показала, що була свідком ще однієї події, коли ОСОБА_13 сиділа на дитячій кроваті біля плити, а обвинувачений сказав їй спустити труси, дитина спустила і обвинувачений роздвинув статеві органи дитини пальцями. Вона це побачила і запитала, чого він там лазить, але він відповів, що це не її справа. Тоді вона сказала ОСОБА_14 одягнути штани. ОСОБА_13 одягнулась і вийшла. Чи була в той день необхідність дивитися на статеві органи дитини, свідок не змогла відповісти. Кров на підлозі та трусах дитини бачила. Обвинувачений казав їй, що треба дитину відвести до лікаря. Чи були вдома 12.12.2020 ОСОБА_32 та ОСОБА_16 не пам`ятає. Щодо 16.12.2020, то свідок також не пам`ятає, чи були ОСОБА_32 та ОСОБА_16 цілий день дома, але пам`ятає, що день народження обвинуваченого почали святкувати ввечері. Більше пояснень надати не може.

Пояснення потерпілої та вказаних свідків не суперечать одне одному, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , окрім пояснень в судовому засіданні малолітньої потерпілої та свідків по справі, підтверджується також наданими стороною обвинувачення доказами та процесуальними документами (рішеннями) на підтвердження правомірності отримання таких доказів, які були досліджені судом, а саме :

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0006134 за ч. 2 ст. 156 КК України, відповідно до якого 17.12.2020 від ОСОБА_6 надійшла заява з приводу розпусних дій по відношенню до її онуки малолітньої ОСОБА_33 ;

- постановою від 17.12.2020 про визначення групи слідчих, постановою від 22.01.2021 про визначення групи слідчих, повідомленням про початок досудового розслідування від 17.12.2020, постановою про зміну групи прокурорів в кримінальному провадженні №0006134 від 17.12.2020;
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0006142 за ч. 2 ст. 156 КК України, відповідно до якого під час досудового розслідування кримінального провадження №0006134 від 17.12.2020 встановлено факт вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_33 з боку ОСОБА_3 , що мав місце 12.12.2020;
- постановою від 18.12.2020 про визначення групи слідчих, повідомленням про початок досудового розслідування від 18.12.2020, постановою про зміну групи прокурорів в кримінальному провадженні №0006142 від 18.12.2020;
- рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 18.12.2020;
- постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 18.12.2020 та постановою від 19.01.2021 про визначення органу, який буде здійснювати подальше досудове розслідування;
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000345 від 09.02.2021 за ч. 2 ст. 156 КК України, відповідно до якого під час досудового розслідування кримінального провадження №0006134 від 17.12.2020 встановлено факт вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_33 з боку ОСОБА_3 , що мав місце наприкінці липня 2020 року;
- постановою від 09.02.2021 про визначення групи слідчих, повідомленням про початок досудового розслідування від 09.02.2021, постановою про зміну групи прокурорів в кримінальному провадженні №0000345 від 09.02.2021;

- постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 09.02.2021;
- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.12.2020, згідно із яким ОСОБА_6 подала заяву, в якій просить провести перевірку за фактом розбещення її онучки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співмешканцем її дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- заявою ОСОБА_34 від 17.12.2020 про надання згоди на проведення огляду її будинку за адресою АДРЕСА_2 та протоколом огляду місця події від 17.12.2020, а саме будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 з ілюстрованою фототаблицею до нього;

- заявами ОСОБА_6 від 17.12.2020 про добровільну видачу працівникам поліції дитячих трусів, які належать її онучці ОСОБА_5 та про надання згоди на проведення огляду в її будинку за адресою АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду речей від 17.12.2020 з ілюстрованою фототаблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду речей були дитячі труси рожевого кольору з малюнком, які розміщувались в кімнаті за адресою АДРЕСА_2 , які після огляду було вилучено;

- постановою від 17.12.2020 про залучення законного представника потерпілого;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2020 за участі свідка ОСОБА_34 , з якого вбачається, що під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_31 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , розповіла та показала, що познайомилась із чоловіком на ім`я ОСОБА_35 в соціальній мережі Інтернет, через деякий час він приїхав до неї та вони почали співмешкати разом, а також разом з її донькою. Що коли вона була відсутня вдома, а потім повернулась, то до неї підійшла кума ОСОБА_32 та повідомила, що почула дитячий крик ОСОБА_36 , який лунав з іншої кімнати. Зайшовши до кімнати, вона побачила ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , котрий тримав за руку дитину, при цьому у ОСОБА_36 біли приспущені труси, на яких були сліди крові. Також свідок ОСОБА_31 розповіла, що 12.12.2020 у вечірній час ОСОБА_35 чіплявся до її дочки ОСОБА_36 , а саме, перебуваючи на кухні, ОСОБА_35 , сидячи на підлозі, приспустив з ОСОБА_36 труси та почав розводити руками полові орган дитини. Крім того, свідок розповіла, що 16.12.2020 вона перебувала на кухні та повернувшись до кімнати побачила як ОСОБА_35 гладив руками під одягом ОСОБА_37 по спині та коли побачив її, то забрав руку.

Відеозапис даної слідчої дії було відтворено у судовому засіданні та від учасників судового провадження будь-яких заяв, зауважень, заперечень до суду не надійшло;

- протоколом затримання особи від 17.12.2020 та ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 19.12.2020 про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного;

- висновком експерта №637 судової - медичної експертизи від 04.01.2021 дитини ОСОБА_5 , відповідно до якого видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не виявлено; не виявлено даних, які б вказували на введення статевого члена в анальний отвір чи ротору порожнину; порушення цілісності дівочої пліви не виявлено; не виявлено даних, які б вказували на введення статевого члена в піхву, анальний отвір чи ротову порожнину потерпілої; не виявлено даних, які б давала змогу однозначно стверджувати про введення пальців до піхви та анального отвору потерпілої, однак будова дівочої пліви дозволяє введення пальців до піхви без пошкодження цілісності пліви;

- висновком судово-психіатричного експерта №07/24 від 19.01.2021 потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якого ознак патологічної схильності до фантазування у ОСОБА_5 не виявлено;

- висновком судово-психіатричного експерта №09 від 12.01.2021 щодо ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_3 виявляє клінічні ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності;

- висновком судово-психіатричного експерта №08 від 12.01.2021 щодо ОСОБА_3 , згідно із яким ОСОБА_3 за своїм психічним станом в періоди часу, до яких відноситься кримінальне правопорушення, у вчинення якого він обвинувачується, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення, за психічним станом на теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру не показане;

- постановою про продовження строку досудового розслідування від 04.02.2021;

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень від 16.02.2021.

Вищевказані докази не оспорюються обвинуваченим та його захисником з приводу їх достовірності та допустимості. Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.

Таким чином, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши доводи обвинувачення, а також з`ясувавши позицію потерпілої, її законного представника, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, та дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності, наслідки, що настали від кримінальних правопорушень, відношення обвинуваченого до скоєного, особу потерпілої, яка є малолітньою, відсутність цивільного позову та претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілої ОСОБА_5 та її законного представника ОСОБА_6 , позицію законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , яка погоджувалась з думкою прокурора, висловленою в судових дебатах, в частині призначення покарання обвинуваченому, особу винного - його вік, сімейний стан, те, що до лікарів у диспансерне психіатричне та наркологічне відділення КНП «ЧОПНЛ» не звертався, раніше судимий.

Зі змісту досудової доповіді Деснянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення є дуже високим, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, є дуже високим, а його виправлення без обмеження чи позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства, запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Із врахуванням усіх обставин кримінального провадження та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за пред`явленим обвинуваченням покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій вказаної статті, що цілком відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69,75 КК України, в ході судового розгляду кримінального провадження, не встановлено.

Обговорюючи питання щодо можливості призначення обвинуваченому ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд, з огляду на те, що обвинувачений не являється родичем, опікуном чи особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілої або піклування про неї, приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_3 основного покарання без призначення відповідного додаткового покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Разом з тим, не зважаючи на положення ст.22 КПК України, суду не було надано документального підтвердження витрат на проведення судово-імунологічної експертизи від 29.01.2021 за №СЕ-19/125-21/489-Б, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат на проведення цієї експертизи.
Судом не вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду, а в даному випадку сторонами кримінального провадження жодного процесуального документу про наявність у справі речових доказів не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370-371, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17.03.2021 і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня фактичного затримання, тобто з 17 грудня 2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, залишити без змін тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1