Справа № 298/264/21 Провадження № 1-кп/304/215/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисників адвокатів ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та в. о. начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 09 жовтня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

виконувач обов`язків начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 21 грудня 2020 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді цього ж суду від 16 лютого 2021 року продовжено до 19 березня 2021 року із визначенням розміру застави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також прокурор зазначає, що у підготовчому судовому засіданні ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 травня 2021 року (включно) з визначенням розміру застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу; ухвалою цього ж суду строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено до 09 липня 2021 року (включно) із визначенням розміру застави. На даний час прокурор так само вважає, що встановлені зазначеними судовими рішенням ризики не відпали і не зменшилися, зокрема того, що ОСОБА_4 під важкістю відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, оскільки такі ще не допитані судом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення; крім того обвинувачений відмовився від дачі будь яких показів по справі. У підтвердження ризиків прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні чотирьох епізодів збуту психотропної речовини (метамфетаміну) та просить суд врахувати те, що обвинувачений не одружений, утриманців не має, що може свідчити про відсутність міцних соціальних зв`язків, у нього відсутнє постійне місце роботи, через що вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, до ОСОБА_4 застосовано бути не може. До того ж зазначає, що станом на 05 липня 2021 року судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України не завершено, свідки судом не допитані, матеріали кримінального провадження не досліджені. Відтак, беручи до уваги те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, а також те, що вказані ризики не зменшилися та судовий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_4 не завершено, прокурор просить клопотання задовольнити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 800 грн.

В той же час адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Захисник мотивує своє клопотання тим, що під час перебування у Закарпатській УВП № 9 в обвинуваченого значно погіршився стан здоров`я, через що вважає можливим змінити йому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з перебуванням під вартою. Також вказує на відсутність ризиків того, що ОСОБА_4 буде переховуватися від суду, зможе знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти будь які кримінальні правопорушення. Крім цього захисник просить врахувати ту обставину, що ОСОБА_4 утримується під вартою майже півроку, однак судове провадження не закінчено, а навпаки продовжується. Також захисник вважає одним із чинників, які впливають на можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу те, що під час допиту свідки повідомили суду про факти тиску на них з боку працівників поліції з метою схилити їх до дачі показів проти обвинуваченого, а також просить врахувати той факт, що у обвинуваченого на утриманні перебуває семеро неповнолітніх дітей та хворі батьки, які потребують його допомоги. Крім цього просить врахувати той факт, що допитаний легендований свідок ОСОБА_7 повідомив про вчинення оперативних закупок психотропної речовини у ОСОБА_4 27 листопада, 03 та 18 грудня 2020 року, та зазначив, що грошові кошти для здійснення таких отримував від працівників поліції поза межами адміністративної будівлі поліції та за їх отримання не розписувався. Оперативну ж закупку 08 жовтня 2020 року, яка стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР, ОСОБА_7 у обвинуваченого не здійснював. Таким чином захисник вважає, що з врахуванням фальсифікації матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , є всі підстави для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. Проти клопотання захисника заперечив у повному обсязі, оскільки вважає, що ризики не зменшилися, судовий розгляд триває, ще підлягають допиту ряд свідків.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні посилався на викладені у своєму клопотанні обставини, а захисник ОСОБА_6 додав, що ризики, визначені кримінальним процесуальним законом, хоча і не повністю, але відпали, всі докази по справі зібрані, експертизи проведені, переховуватися ОСОБА_4 не зможе, оскільки у нього вилучили паспорт, а щодо міцності соціальних зв`язків вказав, що хоча офіційного шлюбу і не зареєстровано, однак у судовому засіданні була допитана цивільні дружина обвинуваченого, яка підтвердила, що вони мають на утриманні вісьмох дітей. На підставі наведеного обидва захисники, в тому числі й обвинувачений ОСОБА_4 , просили застосувати відносно обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши клопотання, приходить до такого висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, продовжений ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2021 року спливає 09 липня 2021 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких.

При продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обсяг пред`явленого обвинувачення, всі ризики, встановленні під час обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які не змінилися до теперішнього часу, а також превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Посилання захисника ОСОБА_5 на недопустимість, зібраних органом досудового розслідування доказів, не може братися судом до уваги, оскільки на даному етапі судового розгляду суд не вправі досліджувати та оцінювати докази. На даному етапі суд тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Щодо посилання захисника ОСОБА_6 на міцність соціальних зв`язків обвинуваченого через перебування у шлюбі, хоча і у незареєстрованому, та неможливість переховування від суду через вилучення від обвинуваченого паспорту, то такі не є настільки вагомими та переконливими, щоб впевнити суд у зменшенні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор. Докази ж неможливості утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі за станом здоров`я взагалі суду не надані.

На підставі наведеного, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки заявлені ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які альтернативні запобіжні заходи.

Як вже було зазначено судом, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що останньому висунуто обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів проти здоров`я особи, у разі доведення його вини йому може бути призначене максимальне покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинувачений не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, а відтак не має постійного джерела доходу, в той час як захисники стверджують про необхідність утриманні вісьмох малолітніх дітей, тому вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливості скоювати інші злочини, здійснити незаконний вплив на свідків.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт суд враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на домашній арешт, а альтернативні запобіжні заходи, як вище зазначив суд не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З врахуванням наведеного, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів з визначенням розміру застави на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 22, 26, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання в. о. начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 02 вересня 2021 року (включно) із визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн.

В разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора;

4) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі внесення застави та невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Дата закінчення дії ухвали 02 вересня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1