ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1690/21
Провадження № 1-в/210/195/21

"16" квітня 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
сторони кримінального провадження, які беруть участь у судовому засіданні: прокурор ОСОБА_3 , представник ДУ "КВК №80" ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_5
розглянувши в режимі дистанційного провадження (відеоконференції) з Державною установою "Криворізька виправна колонія № 80" у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг заяву засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунку день за два (стаття 72 КК України) -,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_5 з вказаним вище клопотанням, в якому останній просить суд зарахувати йому в строк відбування покарання період з моменту взяття під варту 02 лютого 2018 до прибуття у виправну колонію 16.08.2020р., з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

В судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримав, зазначив, що був затриманий та певний період утримувався в місцях попереднього ув`язнення. .

Прокурор ОСОБА_3 заперечував з приводу заявленого клопотання та зазначив, що законних підстав для перерахунку строку попереднього ув`язнення не має.

Представник ДУ "КВК №80" покладався на розсуд суду при прийнятті рішення в порядку статті 537 КПК України.
Суд, вислухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 відносно засудженого, приходить до наступних висновків.
Засуджений просить застосувати до нього положення частини 5 статті 72 КК України, в редакції, що діяла з 21 грудня 2015 року (Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-УІІІ). Вважає, що оскільки він утримувався в місцях попереднього ув`язнення, суд має йому перерахувати строк попереднього ув"язнання з розрахунку один день попереднього ув"язнання за два дні позбавлення волі.

Судовим розглядом встановлено, що 03 лютого 2018 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 02 квітня 2018 року, без визначення застави. Вказана ухвала не оскаржена та набрала законної сили.

Вироком від 10 червня 2019 року Київським районним судом м. Харкова ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено йому покарання на підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 14 (чотирнадцяти) років 9 (дев`яти) місяцям позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

В силу ст. ст. 71 ч.1, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частки покарання за вироком від 30.11.2017р. Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 14 (чотирнадцяти ) років 9 (дев`яти ) місяців 3 (діб) позбавлення волі та штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн 00 коп., покарання у виді штрафу , слід виконувати самостійно. Строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_5 визначено рахувати з 02.02.2018р.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року вирок Київського районного суду м.Харкова від 10 06 2019 року по справі щодо та ОСОБА_5 в частині призначення покарання ОСОБА_5 за ч.3 ст.289 КК України, - змінено. Призначено ОСОБА_5 за ч.3 ст.289 КК України покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Вважати ОСОБА_5 засудженим: - за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; - за ч.3 ст.289 КК України до покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; - за п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; - за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено вважати ОСОБА_5 остаточно засудженим до покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Також вказаною ухвалою апеляційної інстанції визначено в силу ч.1 ст.71 та ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 30 листопада 2017 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області вважати ОСОБА_5 остаточно засудженим до покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років 9 (дев`яти) місяців 3 (трьох) діб позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна та штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) грн. 00 коп., причому покарання у виді штрафу підлягає самостійному виконанню. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Доводи засудженого, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з моменту взяття під його варту 02 лютого 2018 та до прибуття у виправну колонію 16.08.2020р., суд вважає безпідставними і тому не вбачає підстав для задоволення клопотання з наступних мотивів.

Частиною 5 статті 72 КК України, в редакції, що діяла з 21 грудня 2015 року (Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-УІІІ) передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст.72 КК України.

Суд зазначає, що 21 червня 2017 року набув чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до якого частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».

Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) викладеного у пунктах 102-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17-к:

"102. Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

103. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

104. Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

105. Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

106. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

107. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Таким чином, після набрання чинності Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, тобто з 21 червня 2017 року попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 14 січня 2018 року, за що був засуджений 10 червня 2019 року. Запобіжний захід у межах даного кримінального провадження ОСОБА_5 обрано 03 лютого 2018 року.

Згідно статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-XII від 30.06.1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, після 20 червня 2017 року, у час коли підлягає застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), тобто з 21 червня 2017 року попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тому підстави для задоволення клопотання в цій частині відсутні.

Також посилання ОСОБА_5 , що він після вступу вироку в законну силу продовжував перебувати в слідчому ізоляторі тобто з 22 грудня 2019 року (дата набрання вироку законної сили) та до 16 серпня 2020 року (дата прибуття до місяць позбавлення волі), не є підставою для перерахування покарання у розумінні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили та період переміщення засудженого між установами відбування покарання також не є підставою для перерахування покарання у розумінні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, суд відхиляє доводи засудженого про те, що оскільки в силу ч.1 ст.71 та ст.72 КК України, його засуджено за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 30.11.2017 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років 9 (дев`яти) місяців 3 (трьох) діб позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна та штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) грн. 00 коп. (покарання у виді штрафу підлягає самостійному виконанню), тому до нього має бути застосовано положення статті 72 КК в редакції, що діяла до 21.06.2017 року, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений 10.08.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., за ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської від 27.01.2016 року покарання замінено на 30 годин громадських робіт, а 30.11.2017 року ОСОБА_5 був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.389, ст.ст.69,71,72 КК України до штрафу 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та 30 годин громадських робіт, яке слід виконувати самостійно, покарання не відбуте.

Разом із тим, захід забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - до ОСОБА_5 не застосовувалися а ні під час розгляду справи за його обвинуваченням за статтею 125 КК України, а ні за статтею 389 КК України.

ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виключно в межах кримінального провадження № 0000101 за його обвинуваченням за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, п.п.6,12, ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, злочини вчинені після 21.06.2017 року, тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), тобто із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Приєднання невідбутих покарань за правилами статті 72 КК України за іншими вироками само по собі не є підставою для застосування зворотної дії Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України, оскільки вирішальним є не лише дата вчинення злочину, а наявність заходів попереднього ув"язнення в певному кримінальному провадженні.

На підставі та керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунку день за два (стаття 72 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою у той же строк з моменту її отримання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19 квітня 2021 року об 09.год.45 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1