Справа № 686/4626/21
Провадження № 1-кс/686/4103/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи,яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому від 31 березня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000032,

встановив:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Вінниці) ТУ ДБР, розташованого в м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 31.03.2021 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000032 від 11.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив задовольнити.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Водночас, слідчий надіслав на адресу суду матеріали кримінального провадження 0000032 від 11.02.2019.

Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження 0000032 від 11.02.2019, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчий суддя установив, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000032 від 11.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

30.03.2021 ОСОБА_3 у межах даного кримінального провадження звернувся до слідчого із клопотанням про залучення його потерпілим.

Постановою старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 31.03.2021 року ОСОБА_3 відмовлено у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні з підстав відсутності обґрунтування ОСОБА_3 завданої йому можливими кримінальними правопорушеннями шкоди у розмірі 250000 грн., а також відсутності у матеріалах кримінального провадження доказів, які б стверджували про наявність моральної та фізичної шкоди,

Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

На підставі п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Окрім цього, згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 307 КПК України передбачено вичерпний перелік процесуальних рішень слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а саме: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у Справа № 439/397/17, поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними.

У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Натомість, поняття «потерпілий» визначено кримінально-процесуальним законодавством.

Так, ч. 1 ст. 55 КПК встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Поняття «потерпілий» у кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У ч. 2 ст. 55 КПК визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

На відміну від цього у кримінально-правовому розумінні особа стає потерпілою вже з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Отже, потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально.

Разом з тим, ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У силу ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

За змістом наведених норм права, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка повинна містити аналіз та виклад обґрунтування з посиланням на встановлені під час досудового розслідування обставини, на підставі яких слідчий/або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні та набуття нею у процесуальному розумінні статусу потерпілого.

Указаних вимог закону слідчий не дотримався.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, у постанові від 31.03.2021 року, слідчий послався на те, що відсутні будь-які відомості (докази), які б свідчили про те, що вказаним кримінальним правопорушенням останньому було завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом із тим, із оскаржуваної постанови не можливо встановити чи вживав слідчий заходів у межах кримінального провадження для встановлення розміру шкоди немайнового характеру, а також чи вживав слідчий будь-яких процесуальних дій щодо підтвердження чи спростування доводів скаржника про завдання йому шкоди за викладених обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей, які б свідчили на підставі яких конкретно очевидних та достатніх підстав слідчий прийшов до висновку про не заподіяння скаржнику шкоди, в тому числі моральної.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на обов`язок слідчого провести необхідні слідчі дії для встановлення можливих обставин заподіяння скаожнику шкоди, встановити відсутність або наявність причино-наслідкового зв`язку між діями осіб з приводу яких була подана заява про вчинення кримінального правопорушення та заподіянням шкоди такими діями ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про невідповідність оскаржуваної постанови слідчого ч.5 ст.110 КПК України та передчасність викладених у ній тверджень.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

За положеннями ч. 2 ст. 307 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачені повноваження слідчого судді визнавати бездіяльність слідчого протиправною.

За таких обставин, скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 110,306, 307 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому від 31 березня 2021 року ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя