Справа № 761/1720/20
Провадження № 1-кс/761/1609/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , про роз`яснення судового рішення у справі № 761/1720/20 про скасування арешту майна,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , який діє інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , у якій ініціатор заяви просив роз`яснити рішення у справі № 761/1720/20 у частині того, чи звільняються з-під арешту після ухвалення відповідного рішення безготівкові грошові кошти, які у відповідному кримінальному провадженні визнані речовими доказами.
У судове засідання заявник та слідчий, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду, не прибули, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомили.

З огляду на положення ч. 2 ст. 380 КПК України неявка до суду вказаних осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксація за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали судової № 761/1720/20, дійшов висновку про таке.
Частиною 1 статті 380 КПК визначено, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Ухвалою від 31.01.2020 у вказаній справі скасований арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 (справа № 761/44571/16-к) на грошові кошти названих вище фізичних осіб, які розміщені на банківських рахунках ПАТ «Банк Камбіо». Підставою для накладення арешту стала наявність підстав вважати, що зазначені кошти мають ознаки речових доказів.
У силу ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно з-поміж іншого є доказом кримінального правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відсуження.
Зазначених захід забезпечення кримінального провадження має тимчасовий характер, тобто діє до його скасування у встановленому КПК порядку.
Відповідно до положень ст. 98 КПК речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, збергли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, можливість визнання певних предметів, документів, грошових коштів речовими доказами напряму пов`язана з наявністю події та складу конкретного кримінального правопорушення.
Встановлення досудовим розслідуванням відсутності події або складу кримінального правопорушення та закриття на цій підставі кримінального провадження, навіть за наявності постанови слідчого або прокурора про визнання таких коштів речовими доказами, без додаткових рішень слідчого або прокурора усуває для їх власника/володільця будь-які заборони щодо законного користування ними.
Крім того у контексті судового провадження щодо скасування арешту безготівкових грошових коштів визначальними є те, що піддані арешту засоби платежу не є матеріальними об`єктами, оскільки їх володілець, розмір, валюта фіксуються виключно у формі паперових та електронних записів, тобто ці кошти не мають матеріального втілення, внаслідок чого вони не можуть зберігати на собі будь-які сліди, у т.ч. сліди кримінального правопорушення.
Застосування вимог ч. 9 ст. 100 КПК під час вирішення долі речових доказів у разі закриття кримінального провадження можливе лише за наявності обставин, що дають підстави для спеціальної конфіскації.
Постановою старшого слідчого з ОВС ГСУ НП України ОСОБА_20 від 19.11.2018 кримінальне провадження № 320 161 000 000 001 35 від 09.11.2016 закрите у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Таким чином, одночасно з набранням вказаним рішенням слідчого законної сили предмети, речі, документи, грошові кошти, визнані речовими доказами, втратили своє процесуальне значення.
Отже після ухвалення слідчим суддею 31.01.2020 рішення про скасування арешту майна, піддані такому заходу забезпечення кримінального провадження кошти, безумовно мають бути повернуті їх власникам будь-якою особою, під контролем якої відповідне майно перебуває.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 380 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Заяву адвоката ОСОБА_3 задовольнити.
Роз`яснити, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.12.2020 у справі № 761/1720/20 (провадження № 1-кс/761/1609/2020) про скасування арешту майна, є судовим рішенням, яке зобов`язує будь-яку фізичну та/або юридичну особу, у т.ч. службових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повернути ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 грошові кошти, які знаходяться у банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» на рахунках, зазначених у вказаному судовому рішенні.
На цю ухвалу упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київськьго апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1