"14" квітня 2021 р. Справа № 363/1440/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2021 року м. Вишгород
Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , зацікавленої особи ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Вишгородської окружної прокуратори ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000240 від 05.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним клопотанням, мотивуючи його тим, що 05.04.2021 року о 16 год. 30 хв. до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що за адресою: Київська область, Вишгородський район на виїзді з села с. Катюжанка в сторону с. Абрамівка поблизу «Шевченківського лісництва» було виявлено трель деревини породи дуб, без відповідного маркування.
Виїздом на місце події, групою реагування патрульної поліції та СОГ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, вищевказана інформація підтвердилась. В ході збору матеріалів було проведено огляд місця події в період часу з 18 год. 50 хв. по 19 год. 00 хв. за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Катюжанка, вул. Молодіжна, 2 поблизу «Шевченківського лісництва», на відкритій ділянці місцевості було виявлено та вилучено: 8 колод деревини породи дуб, без чіпування та маркування, а саме: перша колода довжиною 4 м 10 см, діаметр 30 см, друга колода 4 м 15 см, діаметр 41 см, третя колода довжиною 4 м 9 см, діаметр 34 см, четверта колода довжиною 4 м 12 см, діаметр 31 см, п`ята колода довжиною 4 м 6 см, діаметр 45 см, шоста колода 4 м 14 см, діаметр 31 см, сьома колода довжиною 3 м 12 см, діаметр 26 см, восьма колода довжиною 4 м 14 см, діаметр 20 см.
05.04.2021 року відомості за даним фактом про кримінальне правопорушення слідчим Вишгородського РУП ГУНП в Київській області були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000240за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

05.04.2021 року ОСОБА_7 пояснив, що перебуваючи в рейді по виявленню незаконної порубки лісу, ним було виявлено в с. Катюжанка, поблизу дороги, що веде в напрямку с. Абрамівка трель деревини, породи дуб, на частині деревини були відсутні маркування.
06.04.2021 року постановою слідчого вищевказані речі, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані, як докази факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування. На даний час в рамках кримінального провадження встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий в судовому засіданні подане клопотання повністю підтримала та просила його задовольнити з викладених у клопотанні підстав. Зазначила, що вищевказана деревина має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, виникла потреба у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Представник ДП «Димерське лісове господарство» Шевченківського лісництва адвокат ОСОБА_5 та зацікавлена особа ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання про арешт майна, надали письмові заперечення про накладення арешту на майно, в яких зазначили, що з матеріалів клопотання вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Однак, у клопотання про арешт майна зазначено тільки статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, за якою порушено кримінальне провадження, але не зазначено юридичної кваліфікації злочину. Також клопотання слідчого про арешт майна не містить відомостей про статус території, на якій здійснено порубку дерев, як того вимагає ст. 246 КК України. Матеріали клопотання не містять жодних відомостей про те, що органом досудового розслідування встановлено або здійснювались заходи про встановленню ділянки місцевості, де проводилась порубка лісу, проводився огляд цієї ділянки. Тобто, надані слідчим документи взагалі не містять даних про фіксацію слідів злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України і не містять інформації яка б переконувала у тому, що взагалі мало місце кримінальне правопорушення. Слідчим зазначено в клопотанні правову підставу арешту майна збереження речових доказів, однак, клопотання не містить інформації про підтвердження ризику знищення речових доказів.
Вислухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого, виходячи з наступного.
Так, згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частини 1-3 ст. 170 КПК України передбачають, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 05.04.2021 року в ході огляду місця події за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Катюжанка, вул. Молодіжна, 2 поблизу «Шевченківського лісництва», було виявлено на відкритій ділянці місцевості та вилучено: 8 колод деревини породи дуб, без чіпування та маркування, а саме: перша колода довжиною 4 м 10 см, діаметр 30 см, друга колода 4 м 15 см, діаметр 41 см, третя колода довжиною 4 м 9 см, діаметр 34 см, четверта колода довжиною 4 м 12 см, діаметр 31 см, п`ята колода довжиною 4 м 6 см, діаметр 45 см, шоста колода 4 м 14 см, діаметр 31 см, сьома колода довжиною 3 м 12 см, діаметр 26 см, восьма колода довжиною 4 м 14 см, діаметр 20 см, які передано на відповідальне зберігання до ДП «Димерське ЛГ».

В ході розгляду клопотання про арешт майна представником зацікавленої особи було надано лісорубний квиток від 28.12.2020 року, відповідно до якого видно, що ДП "Димерський лісгосп" дозволяється рубати в рахунок ліміту заготовлі деревини в порядку рубок головного користування 2021 року. Строк зікінчення вивезення 31.03.2022 року.

Крім того, майстер лісу «Шевченківського лісництва» ОСОБА_4 , долучив до матеріалів кримінального провадження копію специфікації приймання лісопродукції №КВ-5 від 05.04.2021 року.
При вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя бере до уваги, що в поданому до суду клопотанні не наведено та не надано будь-яких належних доказів на підтвердження того, що ДП "Димерське лісове господарство" Шевченківське лісництво було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, або колоди дерева, були набуті внаслідок вчинення злочину. В матеріалах клопотання відсутні дані, які б об`єктивно свідчили про встановлений факт незаконної порубки та наявність незаконно зрубаної деревини.

Крім того, станом на час розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру. Також не представлено доказів підтвердження існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Також, в матеріалах клопотання відсутні відомості про статус території, на якій здійснено порубку дерев, як того вимагає ст. 246 КК України, матеріали клопотання не містять жодних відомостей про те, що органом досудового розслідування встановлено або здійснювались заходи про встановленню ділянки місцевості, де проводилась порубка лісу, проводився огляд цієї ділянки. Тобто, надані слідчим документи не містять даних про фіксацію слідів злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Подане слідчим клопотання не дає достатніх підстав вважати, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.
Повний текст ухвали проголошено 16.04.2021 року о 12 годині 40 хвилин.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1