Номер провадження: 11-кп/813/1101/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, від 15.02.2021, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0001524, внесеному до ЄРДР 11.11.2019,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси, від 15.02.2021, задоволено клопотання прокурора та продовжений строктримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0001524, внесеному до ЄРДР 11.11.2019, з визначенням розміру застави у розмірі шістдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить сто тридцять одну тисячу вісімсот двадцять гривень.
Строк дії запобіжного заходу визначено на шістдесят днів, тобто до 15.04.2021 включно.
Крім того, оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій стверджує про те, що оскаржена ухвала є незаконною та безпідставною та посилається на такі обставини:

-судом першої інстанції безпідставно прийняв докази, надані прокурором, які свідчили про те, що жоден більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні;

-підстави, які були враховані судом першої інстанції під час обрання запобіжного заходу змінились;

-відсутня наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_8 ;

-відсутні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 буде переховуватись від суду.

За таких обставин, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, від 15.02.2021, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задовільнити клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 194 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався визначений у передбаченому законом порядку суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Положеннями ст. 422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з цим та з огляду на те, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 перебуває на стадії розгляду пред`явленого обвинувачення судом першої інстанції по суті, недоцільним є розгляд питання щодо обґрунтованості підозри.
При цьому, апеляційний суд визнає неспроможнім доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо необґрунтованості обвинувального акту та обвинувачення в цілому, оскільки прийняття рішення по суті пред`явленого обвинувачення є суто прерогативою та виключним правом суду першої інстанції, на розгляді якого перебуває обвинувальний акт.
Щодо тверджень апеляційної скарги про відсутність ризиків у цьому кримінальному провадженні, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є таким, який застосовується у виключних випадках, тобто, коли застосування більш м`якого запобіжного заходу може завадити виконанню завдання кримінального провадження.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно існування ризику переховування від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим.
Крім того, апеляційний суд вважає обґрунтованим посилань суду першої інстанції на факти того, що: обвинувачений ОСОБА_8 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.ч. 2. 3 ст. 185 КК України, який також є корисливим злочином; до затримання обвинувачений не був офіційно працевлаштованим.
Відповідно до матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, не має дітей. Також з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений з місця вчинення кримінальної правопорушення зник та ня не повідомив орган досудового розслідування про такі обставини.
Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави вважати, що існує обґрунтована можливість, якою по суті і є ризик, переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас, наведені обставини також вказують і на те, що жодний більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризику, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, Суворовський районний суд м. Одеси обґрунтовано прийшов до переконання, що у даному випадку продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.
Матеріали справи не містять даних про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
Відповідно до положень п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 належить залишити без задоволення, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, від 15.02.2021 залишити без змін.
Керуючись статями 176, 177, 178, 183, 194, 199, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, від 15.02.2021, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0001524, внесеному до ЄРДР 11.11.2019 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4