Справа № 578/1060/17
Провадження № 1-кп/592/269/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 , обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження №0000209 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запсілля Краснопільського району Сумської області, громадянина України, що не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, громадянина України, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на підставі ст.89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дізналися про те, що у їх спільного знайомого ОСОБА_10 зберігається значна сума коштів у валюті. Не маючи постійного джерела прибутку та достатніх засобів для задоволення власних потреб, вони вирішили заволодіти вказаними грошовими коштами шляхом розбійного нападу та позбавлення життя ОСОБА_10 .

З метою реалізації свого задуму, знаючи, що вказані гроші ОСОБА_10 постійно тримає при собі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили заманити його до лісового масиву іншого населеного пункту Сумської області.

Будучи добре знайомим з ОСОБА_10 та сподіваючись на довіру з його боку, ОСОБА_6 згідно спільно розробленого з ОСОБА_7 плану, запропонували ОСОБА_10 поїхати до с. Запсілля Краснопільського району Сумської області під вигаданим приводом пограбування одного із місцевих мешканців.

ОСОБА_10 маючи певні боргові зобов`язання та потребу у грошах, зацікавившись можливістю отримання вигідної наживи, погодився на пропозицію ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не підозрюючи про злочинні наміри останніх та домовився з ними про поїздку.

Безпосередньо перед поїздкою до с. Запсілля, усвідомлюючи, що реалізація вказаного злочинного наміру без застосування будь-яких знарядь буде ускладнена, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_10 взяти із собою якісь предмети, нібито з метою їхнього подальшого застосування для вчинення злочину.

11.08.2017 близько 19.00 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 за попередньою змовою на автомобілі ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням останнього, озброївшись металевими палицями, виїхали з м. Ромни в бік с. Запсілля, Краснопільського району, Сумської області.

З метою підшукання місця, зручного для безперешкодного вчинення злочину, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі ВАЗ 21093 під керуванням ОСОБА_10 12.08.2017 близько 02.00 год. приїхали до лісового масиву, розташованого поблизу вул. Мірошниченка в с. Запсілля під вигаданим приводом проживання поруч особи, котру необхідно пограбувати.

ОСОБА_6 таємно від водія, обговоривши з ОСОБА_7 деталі розбійного нападу та розподіливши між собою ролі злочинної діяльності, наказав останньому чекати разом з ОСОБА_10 в автомобілі на його повідомлення про місце зустрічі, а сам, взявши металеву палицю з метою її подальшого застосування для заподіяння смерті ОСОБА_10 , пішов оглядати місцевість.

Обравши для вчинення злочину затишну неосвітлену ділянку на галявині поруч з лісовим масивом. ОСОБА_6 , повідомив спільнику по телефону де він знаходиться та наказав вести туди ОСОБА_10 .

ОСОБА_10 , не вбачаючи для себе ніякої небезпеки, пішов разом з ОСОБА_7 до вказаного місця.

Зустрівшись в обумовленому місці, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , об`єднавши свої зусилля єдиним умислом, спрямованим на вбивство ОСОБА_10 з метою заволодіння його майном, діючи спільно, вчинили напад на останнього та, застосовуючи небезпечне для його життя та здоров`я фізичне насильство, стали наносити йому кожний з силою удари металевою палицею по голові, розуміючи, що такі їх дії призведуть до смерті ОСОБА_10 .

Бажаючи уникнути побиття і намагаючись захиститися, потерпілий почав тікати. Проте, ОСОБА_7 з метою доведення до кінця спільного наміру, направленого на вбивство ОСОБА_10 з корисливих мотивів, відразу наздогнав останнього і з силою наніс йому ще декілька ударів металевою палицею по голові, від яких він упав.

Побачивши, що ОСОБА_10 перестав чинити опір, рухатись та подавати ознаки життя, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомивши, що потерпілий внаслідок отриманих поранень помер, припинили наносити йому удари.

Бажаючи приховати вчинене кримінальне правопорушення та уникнути відповідальності за скоєне вбивство, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили позбутися трупу потерпілого.

З метою здійснення свого задуму ОСОБА_6 підігнав до вказаного місця автомобіль та, наближаючись у темряві до тіла ОСОБА_10 , випадково наїхав на нього передніми колесами автомобіля.

Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погрузили тіло ОСОБА_10 до багажного відділення автомобіля, перевезли його до мосту через річку Псел між населеними пунктами с. В. Рибиця та с. Запсілля, де, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, викинули труп у воду.

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 користуючись можливістю безперешкодного господарювання внаслідок позбавлення ОСОБА_10 життя, обшукали автомобіль. Знайшовши під водійським сидінням барсетку, заволоділи з неї грошима потерпілого в сумі 1700 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 43677 гривень.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з викраденим майном з місця злочину зникли, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Вранці 12.08.2017 труп ОСОБА_10 було виявлено місцевими мешканцями у річці Псел з ознаками насильницької смерті.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №707/477 від 02.10.2017 смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, втисненого перелому склепіння та основи черепу, забою головного мозку.

Положення статей 62, 129 Конституції України та статей 7,17, 22 КПК України визначають основними засадами судочинства у кримінальних справах зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав частково. Пояснив, що на початку літа 2017 року він переїхав у м. Ромни, де проживав у будинку ОСОБА_11 , а останній проживав в с. Волківці Роменського району, там вони займалися ремонтом автомобілів. У ОСОБА_10 були проблеми з грошима і його побили. Потерпілий запропонував йому та ОСОБА_12 вчинити крадіжку, а вони погодились йому допомогти. З метою вчинення крадіжки він, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та дівчина ОСОБА_13 приїхали до села Запсілля, Краснопільського району, де мешкають його батьки. ОСОБА_11 перед поїздкой поклав до багажника автомобіля металеві труби та вказав на конкретну хату лісника, з якої будуть вчиняти крадіжку. Після 23-00 год., вони втрьох на автомобілі виїхали до лісу, ОСОБА_10 , на його думку, був у стані наркотичного сп`яніння, оскільки вів себе агресивно. Зупинивши автомобіль неподалік від хати лісника вони вийшли з машини та побачили у будинку світло, залаяли собаки. Він в той час відмовився вчиняти крадіжку та через це посварився з ОСОБА_10 . У ОСОБА_11 був в руках ніж, а у нього металева труба. ОСОБА_10 йшов попереду, а він вдарив його один чи два рази в область шиї, останній впав, але знаходився у свідомості. Він поклав палку та повернувшись до автомобіля сів на заднє сидіння, а цей час потерпілий підвівся. ОСОБА_12 був під капотом, оскільки у машині не працювало світло, коли ОСОБА_7 опинився біля ОСОБА_10 він не бачив, оскільки було темно. Зі слів ОСОБА_12 , ОСОБА_11 в цей час кинувся на нього, а ОСОБА_12 взяв залишену ним металеву трубу та вдарив потерпілого, потім підійшов до автомобіля та повідомив, що все потерпілий мертвий. Сівши за кермо, він під водійським сидінням достав барсетку, де знаходились ключі від автомобіля, документи, телефон потерпілого, паспорт ОСОБА_10 , грошових коштів не було. Він підігнав автомобіль до тіла потерпілого та необережно наїхав на його ноги. Злякавшись, що вони скоїли тяжкі тілесні ушкодження, вони вдвох за руки взяли ОСОБА_10 та поклали тіло в багажник автомобіля, при цьому останній хрипів. Тіло ОСОБА_11 відвезли до річки та у двох кинули його у воду. Потім вони переодяглися, викинули речі та знищили сліди злочину, спалили оббивку багажника та барсетку потерпілого, з речами. В подальшому він був затриманий в м. Глухові на кордоні, коли хотів виїхати до Росії. Він допускає, що смерть потерпілого настала він заподіяних тілесних ушкоджень, але умислу на розбійний напад та вбивство потерпілого у нього не було.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину визнав частково та суду пояснив, що з потерпілим він займався ремонтом автомобілів та проживав в м. Ромни. ОСОБА_6 знав до подій приблизно два з половиною місяці. У ОСОБА_10 були борги, йому ламали ребра, інколи він брав гроші в борг. За два, три дні до подій, йому та ОСОБА_6 надійшла пропозиція від потерпілого з приводу крадіжки, повідомив, що хата на окраїні, господаря не буде вдома, але конкретна сума не обговорювалась. Вони виїхали відсвяткувати день народження, пили пиво та шампанське. З ними була дівчина ОСОБА_14 . Приблизно в 2 години ночі вони у трьох: він, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виїхали на автомобілі на місце, відкіля планували вчинити пограбування лісника. ОСОБА_10 поклав як зброю в машину дві металевих труби На місці події вони побачили в будинку горить світло та залаяли собаки, господар виявився вдома. Він злякався та вони з ОСОБА_6 відмовилися вчиняти крадіжку та почали повертатися до автомобіля, а ОСОБА_10 почав ображати ОСОБА_15 , між ними виник конфлікт. Він особо нічого не бачив, ОСОБА_6 пішов до машини, а він підійшов до ОСОБА_10 , який лежав на землі, коли останній піднявся, то намагався накинутися на нього з ножем, він взяв металеву трубу та два чи три рази наніс ОСОБА_10 удари по тілу. ОСОБА_10 більш не вставав, а тільки хрипів. Вони разом з ОСОБА_6 погрузили ОСОБА_10 в багажник автомобіля та відвезли до ріки, де у двох вийняли потерпілого із багажника та кинули з обриву у воду, при цьому він тримав тіло за руки, а ОСОБА_16 за ноги. Речі, які були в автомобілі, частину спалили, а частину викинули. Про гроші ОСОБА_10 він нічого не чув та їх не бачив. Вважає, що діяв з метою самозахисту, та що наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. У вчиненому розкаявся.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні являються подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, тощо.

Згідно із ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Таким чином, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих ними кримінальних правопорушень, сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені, а саме покази потерпілої та свідків, які були допитані у встановленому законом порядку та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та відмову від показань.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 повідомила, що ОСОБА_10 був її рідним братом. Він займався ремонтуванням та продажем автомобілів. ОСОБА_12 та ОСОБА_16 допомагали йому у ремонті автомобілів на СТО. 11.08.2017 року о 17 год. вона востаннє бачила ОСОБА_10 , та позичала йому 200 гривень на бензин. Про те, чи мав він грошові кошти їй не відомо, також не відомо про те, що він мав грошові зобов`язання. Від її двору брат разом з обвинуваченими від`їжджали на машині синього кольору. Того ж дня о 20-00 год вона дзвонила ОСОБА_11 , він повідомив, що скоро повернеться додому. В подальшому ще неодноразово дзвонила брату, проте він не відповідав. Зранку наступного дня вона телефонувала ОСОБА_12 та той говорив, що ОСОБА_11 не з ним та десь поїхав. ОСОБА_16 також не знав де знаходиться її брат.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засідання пояснила, що з ОСОБА_6 на момент вчинення злочину вона зустрічалась на протязі двох місяців, а ОСОБА_12 є її товаришем. ОСОБА_11 вона бачила декілька разів, однак не спілкувалась з ним. Наскільки їй відомо, ОСОБА_10 займався автомобілями, а обвинувачені йому допомагали. Наприкінці літа 2017 року, точної дати вона не пам`ятає, ввечері після роботи вона разом із обвинуваченими та ОСОБА_10 на автомобілі синього кольору поїхали до села під містом Ромни, до знайомої потерпілого, де останній взяв гроші на заправку та вони поїхали в с. Запсілля, де мешкають батьки ОСОБА_6 . Як вона зрозуміла зі слів присутніх, то потерпілий їхав покупати автомобіль, і як їй повідомили, за одне вона познайомиться із матір`ю ОСОБА_18 . По приїзду весь вечір вона розмовляла із матір`ю ОСОБА_16 . Близько 23-00 - 23-30 год. ОСОБА_16 , із ОСОБА_12 та ОСОБА_11 кудись поїхали, ОСОБА_16 повідомив, що скоро повернуться, а вона лягла спати. Зранку, близько 7 год., коли вона прокинулась, бачила, що обвинувачені були вдома, а ОСОБА_11 був відсутній. На питання де дівся ОСОБА_11 , ОСОБА_16 пояснював, що він на придбаному автомобілі поїхав до м. Ромни. Того ж дня, вони їздили на річку, ОСОБА_16 та ОСОБА_12 мили автомобіль. Повідомила, що бачила як обвинувачені щось палили за хатою, проте, що саме їй не відомо. Пробувши в с. Запсілля 3 дні, повернулися до м. Ромни втрьох на тому ж автомобілі. Коли вони перебували у с. Запсілля, на 2-й чи 3-й день після приїзду, в селі говорили, що знайшли труп чоловіка. Про те, що сталося із ОСОБА_11 , вона дізналася від співробітників поліції. При цьому, поведінка хлопців здавалась їй незвичайною, вони були замкнуті в собі, мовчазливі, знервовані. Вона вже мала догадки, що щось не так, коли в бардачку автомобіля побачила ножик ОСОБА_11 , який був постійно з потерпілим, а тут він його чогось залишив в автомобілі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що з ОСОБА_10 був знайомий близько 4-5 років, підтримував дружні відносини. Обвинувачених він бачив декілька разів, вони приїжджали із ОСОБА_10 . Потерпілий займався купівлею та продажем автомобілів та неодноразово приганяв автомобілі для ремонту на СТО, де він працює. ОСОБА_10 весь час ходив з барсеткою з кожзама з ручкою. У його власності є автомобіль ВАЗ 2109 синього кольору. На той час цим автомобілем користувався ОСОБА_20 . За два дні до подій ОСОБА_11 прийшов до нього та сказав, що може продати його автомобіль, нібито з кимось він домовився його показати і привезе або гроші, або поверне автомобіль у суботу, проте не повернув. Також потерпілий говорив, що планує їхати на день народження, куди саме, йому не відомо. Він неодноразово телефонував ОСОБА_11 протягом декількох днів, однак не дозвонився. Через декілька днів він побачив свій автомобіль ВАЗ 2109 на території СТО. В салоні на сидінні знаходились документи на ключі від автомобіля. Йому подзвонив чоловік, який повідомив, що це він пригнав автомобіль на прохання ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що з ОСОБА_10 був знайомий протягом 10 років, Потерпілий займався купівлею та продажем автомобілів. У ОСОБА_11 із ОСОБА_16 були дружні відносини. Наприкінці червня середині липня 2017 року до нього звернувся ОСОБА_10 з проханням позичити йому 3000 доларів США, які були необхідні останньому для придбання автомобіля з метою подальшого перепродажу. Кошти надавав у борг під розписку, перед цим сфотографував їх на свій мобільний телефон. Коли його запросили до слідчого управління, то він слідчій пересилав зі свого телефонного носія на її носій фото грошових купюр. Передача коштів відбувалася у присутності одного із обвинувачених ОСОБА_6 . Зазначив, що раніше позичав ОСОБА_11 декілька разів грошові кошти невеликими сумами по 1000-2000 грн. У подальшому потерпілий зателефонував йому та повідомив, що у нього вимагають гроші, тому йому потрібна розписка, щоб показати тим людям. Оскільки він добре знав потерпілого, то погодився на цю пропозицію. Конкретно ОСОБА_11 йому нічого не пояснював, лише просив надати розписку. Напередодні вбивства, ОСОБА_11 зателефонував йому і повідомив, що у нього все добре, гроші є, і він матиме можливість повернути грошові кошти, взяті у борг, з понеділка наступного тижня. Оскільки потерпілий в подальшому на зв`язок не виходив, він зателефонував його рідній сестрі, яка повідомила, що ОСОБА_23 вбили.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_10 був знайомий протягом 4-х років, той займався ремонтом та продажем автомобілів. Вони часто спілкувалися по роботі. Обвинувачені допомагали ОСОБА_11 ремонтувати автомобілі. Точно місяць не пам`ятає, це був день народження ОСОБА_12 у 2017 році, він розмовляв з ОСОБА_10 по мобільному телефону ОСОБА_12 та мав під`їхати до нього в той день, однак не приїхав. Вони домовлялися про перепродаж його автомобіля. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їхали кудись, але подробиць він не знає. Від співробітників поліції йому стало відомо про вбивство ОСОБА_10 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_25 повідомила про те, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_10 . На момент вчинення злочину разом не мешкали, проте продовжували спілкуватись між собою. У будинку ОСОБА_10 проживав ОСОБА_16 , який допомагав йому та дивився за будинком. Поява ОСОБА_16 у вказаному будинку викликає у неї здивування та непорозуміння, оскільки він був сторонньою особою і її не пускали до помешкання, хоча там продовжувались зберігатись її особисті речі. У липні 2017 року вона позичала потерпілому одну тисячу доларів США, дату повернення при цьому не обговорювали. До цього, коли вона позивача йому гроші, він завжди повертав. Востаннє вона розмовляла з потерпілим по мобільному телефону 06.08.2017 р., потім вона виїхала на відпочинок з сином. Перед поїздкою ОСОБА_11 дав їй гроші для сина в сумі 3-4 тис. грн. Вважає, що на той час у ОСОБА_11 були якісь проблеми, оскільки це було видно зовнішньо, але він нічого не хотів розповідати. Охарактеризувала ОСОБА_11 як добру людину, що опинився не в той час і не в тому місці.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, займається ремонтом автомобілів, з ОСОБА_10 підтримував дружні відносини, останній привозив до нього автомобілі на ремонт. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ремонтували його автомобіль ВАЗ 2115. ОСОБА_16 мешкав тоді у будинку потерпілого. Влітку 2017 року, дати не пам`ятає, у п`ятницю близько 13-14 годин ОСОБА_11 приїхав до нього з обвинуваченими та приганяли йому автомобіль ВАЗ 2115 В той день потерпілий планував їхати до ОСОБА_27 святкувати день народження ОСОБА_16 та ОСОБА_12 та обіцяв повернутися або у вечорі того дня або на наступний день. ОСОБА_10 просив позичити 300-500 грн. на бензин. У ОСОБА_11 були при собі гроші, проте яка сума, йому не відомо, вважає, що у зв`язку з тим, що він просив гроші на заправку, у нього були долари при собі, проте особисто він їх не бачив. Знає, що у понеділок чи вівторок потерпілий збирався купляти автомобіль.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснила, що вона співмешкала з ОСОБА_10 з травня 2017 року. Він займався купівлею, ремонтом та продажем автомобілів. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допомагали ОСОБА_10 ремонтували автомобілі. Шовкун мешкав у потерпілого в будинку. Того дня ОСОБА_29 приїздив до неї із обвинуваченими та дівчиною на автомобілі синього кольору та попросив позичити йому 400 грн. на заправку автомобіля, вони разом їхали на святкування дня народження ОСОБА_30 . Приблизно о 22 годині вона розмовляла з ОСОБА_10 по телефону, а о 23 годині абонентський номер ОСОБА_11 перебував поза зоною дії. На наступний день вона телефонувала ОСОБА_16 та на питання де ОСОБА_29 , той відповів, що він привіз ОСОБА_31 до батьків та поїхав кудись., після чого вона знову телефонувала, проте ОСОБА_16 не брав слухавку.

Свідок ОСОБА_32 пояснив, що у 2017 році, точної дати він не пам`ятає, святкував річницю весілля сина. Їхав на автомобілі через р. Псел с В. Рибиця в напрямку с. Запсілля. В той час з лівої сторони, на відстані 70-100 метрів він побачив тіло чоловіка у воді та викликав співробітників поліції. Після їх приїзду він підійшов до тіла чоловіка ближче, та останній був йому незнайомий.

Свідки ОСОБА_33 , ОСОБА_34 від свідчень відмовилися на підставі ст. 63 Конституції України.

На доведення висунутого обвинувачення прокурором для дослідження під час судового розгляду були надані такі письмові докази:

Протокол огляду місця події від 12.08.2017 року, з фототаблицею до нього, в якому оглянуто ділянку місцевості, що розташована за населеним пунктом с. В. Рибиця в напрямку с. Запсілля, міст через р. Псел та прилеглу до нього територію у радіусі 300 м. Під час огляду у р. Псел виявлено труп чоловічої статі (потерпілого ОСОБА_10 ) з тілесними ушкодженнями, що мають насильницький характер. Під час огляду виявлено та вилучені: уламок з пластику, пошкоджений освітлюваний пристрій, речовина бурого кольору з землею та трав`яним покровом, вилучені з землі, фрагмент з поліетиленового матеріалу, уламок з полімерного матеріалу чорного кольору, фрагмент асфальтного покриття з нашаруваннями бурого кольору, нашарування речовини бурого кольору на рослинах, які визнані речовими доказами (т.2 а.с. 8-27).

Протокол огляду трупа від 13.08.2017, з фототаблицею до нього, в якому виявлені тілесні ушкодження: на обличчі, на голові, на правому стегні, на правому колінному суглобі, на правій гомілці, на грудній клітині, на лівому плечі, правій руці (т.2 а.с.28-42).

Протокол пред`явлення трупу для впізнання від 15.08.2017, в ході пред`явлення трупу невідомого чоловіка, колишня дружина ОСОБА_25 , впізнала ОСОБА_10 (т.2 а.с.43-45).

Висновок судово-медичної експертизи № 707/477 від 02.10.2017, згідно якого смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, втисненого перелому склепіння та основи черепу, забою головного мозку.

Цим висновком також встановлено, що потерпілому ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітини, крововилив в м`язи нижнього грудного відділу спини та поперекового відділу, синці верхніх повік обох очей, садна голови, кінцівок та тулубу, які мають ознаки легких; непрямі переломи 8-12 ребер з обох боків по лопатковій лінії та передній паховій лінії середньої тяжкості; розриви нижньої долі лівої легені, що мають ознаки тяжких та у прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться; а також відкрита черепно-мозкова травма, дві забиті рани голови, шоломоподібний крововилив в м`які тканини голови, втиснений перелом лівої частини потиличної кістки, луски лівої скроневої кістки з переходом на її пірамідку, далі на турецьке сідло і праве мале крило крилоподібної кістки, розмічення лівої скроневої долі головного мозку, субархноідальний крововилив лівої тім`яної, скроневої та потиличної долей лівої півкулі мозочку, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що викликали небезпечний для життя стан і мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті.

У ході досліджень у трупі ОСОБА_10 не було виявлено наявність етилового спирту та наркотичних речовин (т.2 а.с.235-239)

Висновок додаткової судово-медичної експертизи № 707/477-д від 09.10.2017, який зроблений на підставі даних відеозапису та протоколу проведення слідчого експерименту, даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , в якому вказано на механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених на голові трупа ОСОБА_10 , який співпадає з механізмом виникнення тілесних пошкоджень, продемонстрованим ОСОБА_6 . Останній не продемонстрував механізм утворення тілесних пошкоджень у вигляді переломів ребер (т.2 а.с.240-241).

Протокол огляду місця події від 15.08.2017 р, з фототаблицею до нього, в якому проведений огляд території двору для автомобілів СТО, що за адресою АДРЕСА_3 . Оглянуто автомобіль ВАЗ 21093 синього кольору, д.н. НОМЕР_2 , з письмового дозволу власника ОСОБА_35 , що знаходиться на вказаній теріторії. Під час огляду автомобіля виявлено та вилучено: чохол з водійського керма, чохол з водійського сидіння, чохол з переднього пасажирського сидіння, чохол з заднього сидіння, килимок гумовий для ніг з-під водійського сидіння; змив речовини з правого та лівого переднього коліс; дзеркало заднього огляду з лобового скла із салону автомобіля; слід підошви взуття, права частина внутрішнього облицювання багажника, фрагмент ковроліну внутрішнього оздоблення багажника із спинки пасажирського сидіння сторони багажника, частина лівого паску безпеки заднього лівого пасажирського сидіння, блок поліетиленових пакетів фіолетового кольору; дві полімерні пляшки з-під «Кока-коли» 1 л., з-під «Пепсі» 1 л., технічний паспорт від автомобіля ВАЗ 21093 д.р.н. НОМЕР_1 , автомобіль ВАЗ 21093 д.р.н. НОМЕР_1 т.2 а.с.46-60, 64).

Протокол огляду речей від 16.08.2017 року, яким оглянуто свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_36 (т.2 а.с.61-63).

Протокол проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксування від 16.08.2017 року, який був розпочатий о 17 год. 35 хв. в с. Запсілля Краснопільського району Сумської області. Слідчий експеримент проводився за участю захисника ОСОБА_37 , спеціалістів-криміналістів ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , двох понятих ОСОБА_40 та ОСОБА_41 .

Зі змісту протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 у присутності його захисника ОСОБА_37 , що зафіксований на відеоносії та оглянутий в ході судового слідства, ОСОБА_6 на питання слідчого добровільно погодився дати покази та продемонстрував на місці події: де саме та яким чином він разом із ОСОБА_7 вчинили вбивство ОСОБА_10 , зазначив мотив вчинення злочинів та вказав де поділи тіло потерпілого та в вказав в якому місті викинули свій одяг після вбивства (т.2 а.с.111-143).

Протокол огляду місця події від 16.08.2017 року, з фототаблицею до нього, який був проведений в с. Запсілля Краснопільського району, під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 , де було оглянуто ділянку місцевості на яку вказав ОСОБА_6 , що розташована з правої сторони за 600 метрів від автошляху Суми Запсілля на в`їзді в с. Запсілля, під час якого виявлено та вилучено: фрагменти трави та рослин з нашаруванням речовини темно бурого кольору, схожої на кров та сліди транспортного засобу (т.2 а.с. 161-171).

Протокол огляду місця події від 16.08.2017 року, з фототаблицею до нього, який був проведений на узбіччі автодороги Суми-Запсілля праворуч по ходу вказаного руху, на яку вказав ОСОБА_6 , де виявлено та вилучено: футболка червоного кольору, 2 футболки жовтого кольору, куртка чорного кольору, рушник рожевого кольору, шорти червоного кольору, кросівки та пара шкарпеток (т.2 а.с.172-186).

Протокол огляду місця події від 16.08.2017 року, з фототаблицею до нього, який був проведений в с. Запсілля, що знаходиться поблизу будинку АДРЕСА_4 , де виявлено на ділянці вигорання трав`яного покриття розміром 2,5х3 м. (т.2 а.с.187-192).

Протокол обшуку від 22.08.2017 року з фототаблицею до нього, який проведений на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 17.08.2017 р., у будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_34 надала дві банкноти по 100 доларів США: 1) FK76185045А-2003 року, 2) LF 44733711В 2009 р. Заявила, що 100 доларів США їй передав її син ОСОБА_6 13.08.2017 року (т.2 а.с. 193-197).

Протокол проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксування від 16.08.2017 року, який був проведений за участю свідка ОСОБА_13 , інспектора-криміналіста ОСОБА_39 та понятих ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , де вона розповіла про обставини, які мали місце 11 та 12.08.2017 року за участю ОСОБА_44 та ОСОБА_45 (т.2 а.с.229-234).

Висновок судово-медичної експертизи № 263 від 03.10.2017 р., з якого вбачається, що на клапті шкіри з правого стегна та правої гомілки трупа виявлено поверхневе ушкодження шкіри з морфологічними ознаками високої температури. На клапті шкіри з потиличної ділянки виявлені забиті рани, які утворилися від дії тупого знаряддя з обмеженою контактуючою поверхнею. На фрагменті склепіння черепа виявлено багато уламковий перелом, який утворився від не менш ніж дворазової дії тупого знаряддя з обмеженою контактуючою поверхнею (т.2 а.с.242-247).

Висновок судово-медичної (гістологічної) експертизи № 404 від 28.08.2017 р., з якого вбачається, що панцирі діатомових водорослей в мінералізатах нирки та легень, рідині з основної пазухи не виявлені. У зразку води виявлена невелика кількість зоопланктону, панцирі діатомових водорослей не виявлені (т.3 а.с.1).

Висновок судово-медичної (токсикологічної) експертизи № 1566 від 04.09.2017 р., з якого вбачається, що у крові, сечі та шлунковому вмісті ОСОБА_10 спирти метиловий, етиловий, ізопропиловий, пропиловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий не виявлені. У шлунковому вмісті похідні барбітурової кислоти, похідні 1,4-бенздіазепіну, анальгін, кофеїн, теобромін, теофілін не виявлені. У сечі та шлунковому вмісті морфін, кодеін, інші алкалоїди опію, димедрол, ефедрин, ефедрон та інші похідні фенфілалкіламінів, похідні фенотиазину не виявлені. (т.3 а.с.2-4).

Висновок судово-медичної експертизи № 311 від 03.10.2017 р., з якого вбачається, що на куртці та шортах, які належать ОСОБА_10 виявлені розриви та потертості тканини, які утворилися від перерозтягнення, тиску і тертя дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею (т.3 а.с.5-10).

Висновок судово-медичної експертизи № 262 від 04.10.2017 р., з якого вбачається, що на спинці куртки, належній ОСОБА_10 виявлено рясне просочування тканини речовиною бурого кольору, схожою на кров, яка могла утворитися при масивній кровотечі з ран, або в результаті дотику з калюжею крові (т.3 с.а. 21-24).

Висновок судово-медичної експертизи № 864 від 13.09.2017 р., з якого вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: в лобно-скроневій області, в правій вилицевій та правій надлобній ділянці садна неправильної овальної форми розміром 2,5х3,5 см, 1,5х2,5 см та 1х1,5 см вкриті коричнево-червоною кіркою на рівні навколишніх тканин. На передній поверхні в ділянці правого та лівого плечового суглобів, верхній третини лівого плеча, в ділянці правої лопатки синці неправильної овальної форми 2,5х3 см жовтого кольору. На правій ушній раковині та заушній ділянці синець неправильної овальної форми 4х5.5см багрового кольору.

Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень, та могли утворитись при нанесенні ударів руками, ногами та подібними предметами. Садна обличчя могли утворитися внаслідок падіння з вертикального положення на площину. Характер та локалізація інших ушкоджень виключає можливість їх утворення при падінні з вертикального положення.

Вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, синці та садна кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Синець грудної клітини утворився понад 2 доби до моменту огляду, інші ушкодження утворились впродовж 1-2 доби до моменту огляду (16.08.2017р.) (т.3 а.с.25,26).

Висновок судово-психіатричного експерта № 781 від 23.10.2017 року, наданого КЗ СОР «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака», під час вчинення злочину ОСОБА_6 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Як особа, що не є душевнохворою, ОСОБА_6 на час проведення експертизи застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( т.3 а.с. 27-29).

Висновок судово-медичної експертизи № 862 від 13.09.2017 р., з якого вбачається, що у ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень не виявлено (т.3 а.с.30).

Висновок судово-психіатричного експерта № 778 від 23.10.2017 року, наданого КЗ СОР «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака», на час інкримінованого злочину ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Як особа, що не є душевнохворою, ОСОБА_7 на час проведення експертизи застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( т.3 а.с. 31-33).

Висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 939 від 08.09.2017 р. ОКЗ Сумського ОБСМЕ, на дослідження надані фрагменти сухого рослинного листя та стебел, вилучених в ході ОМП, з якого вбачається, що на об`єкті знайдено кров людини, виявлено антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження цієї крові можливе від ОСОБА_10 , та в слідах можлива домішка крові ОСОБА_6 (т.3 а.с. 34-36).

Висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 940 від 08.09.2017 р. ОКЗ Сумського ОБСМЕ, на дослідження надані жмут сухого рослинного листя та стебел, вилучених в ході ОМП, з якого вбачається, що на об`єкті знайдено кров людини, виявлено антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження цієї крові можливе від ОСОБА_10 , та в слідах можлива домішка крові ОСОБА_6 (т.3 а.с. 37-39).

Висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 937 від 08.09.2017 р. ОКЗ Сумського ОБСМЕ, на дослідження надані жмут сухої трави, вилученої в ході ОМП, з якого вбачається, що на об`єкті знайдено кров людини, виявлено антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження цієї крові можливе від ОСОБА_10 , та в слідах можлива домішка крові ОСОБА_6 (т.3 а.с. 40-42).

Висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 931 від 08.09.2017 р. ОКЗ Сумського ОБСМЕ, на дослідження надана футболка, вилученої в ході ОМП, з якого вбачається, що на об`єкті знайдено кров людини, виявлено антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження цієї крові можливе від ОСОБА_10 , та в слідах можлива домішка крові ОСОБА_6 (т.3 а.с. 43-45).

Висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 935 від 08.09.2017 р. ОКЗ Сумського ОБСМЕ, на дослідження наданий рушник, вилучений в ході ОМП, з якого вбачається, що на об`єкті знайдено кров людини, виявлено антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження цієї крові можливе від ОСОБА_10 , та в слідах можлива домішка крові ОСОБА_6 (т.3 а.с. 46-48).

Висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 932 від 08.09.2017 р. ОКЗ Сумського ОБСМЕ, на дослідження надані шорти, вилучені в ході ОМП, з якого вбачається, що на об`єкті знайдено кров людини, виявлено антигени В та Н ізосерологічної системи крові АВО. Походження цієї крові можливе від ОСОБА_10 , та в слідах можлива домішка крові ОСОБА_6 (т.3 а.с. 49-51).

Висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_46 №10-1/1186 від 04.10.2017 року, з якого вбачається, що встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка крові ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на куртці, які збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т.3 а.с. 53-68).

Висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_46 №10-1/1188 від 05.10.2017 року, з якого вбачається, що встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка крові ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на футболці, на внутрішній поверхні горловини, які збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т.3 а.с. 70-78).

Висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_46 №10-1/1187 від 04.10.2017 року, з якого вбачається, що встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка крові ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на футболці, на внутрішній поверхні горловини, які збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т.3 а.с. 80-88).

Висновок експерта Сумського НДЕКЦ МВС України №19/119/6-1/537е від 29.08.2017 року, з якого вбачається, що в наданих на дослідження трьох полімерних пляшок, вилучених в ході огляду автомобіля ВАЗ 21093, д.р.н. НОМЕР_1 , виявлені на поверхні пляшки «Соса-соla» і «Pepsi» сліди пальців рук ОСОБА_6 (т. 3 а.с.90-112).

Висновок експерта Сумського НДЕКЦ МВС України №19/119/6-5/122е від 14.09.2017 року, з якого вбачається, що грошова банкнота номіналом 100 доларів США, 2003 року випуску, FR76185045A, грошова банкнота номіналом 100 доларів США, 2009 року випуску, LF44733711B, відповідають аналогічним грошовим банкнотам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Грошова банкнота номіналом 100 доларів США, 2006 року випуску, АВ14602764Н, не відповідає аналогічним грошовим банкнотам, які знаходяться в офіційному обігу на території України. (т. 3 а.с. 114-123).

Висновок експерта Сумського НДЕКЦ МВС України №19/119/6-1/538е від 30.08.2017 року, з якого вбачається, що в наданому на дослідження дзеркало заднього огляду, вилученого в ході огляду автомобіля ВАЗ 21093, д.р.н. НОМЕР_1 , виявлені сліди пальців рук ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 125-142).

Висновок експерта Сумського НДЕКЦ МВС України №19/119/6-2/951е від 31.08.2017 року, з якого вбачається, що надана на дослідження частина виробу із полімерного матеріалу, темно-синього кольору та надана на дослідження деталь внутрішнього облицювання багажника автомобіля ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , раніше складали одне ціле (т. 3 а.с. 155-168).

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просив визнати протокол слідчого експерименту з ОСОБА_6 , як недопустимий доказ, оскільки останній містить численні порушення вимог КПК України, зазначив, що фактично це відбувався допит підозрюваного, з перервами на огляд місця подій. Також речові докази під час вимог статті 290 КПК України не надавались на ознайомлення.

Сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 також просив визнати протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 , як недопустимий доказ, оскільки під час огляду відеозапису вказаного слідчого експерименту у ОСОБА_6 наявність на обличчі тілесних ушкоджень, які за твердженням сторони захисту, були йому спричинені при застосуванні недозволених методів досудового слідства та за фактом яких було розпочато розслідування. Зазначив, що обвинуваченому ОСОБА_7 речові докази не надавалися для огляду в порядку ст. 290 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Недопустимість доказів регламентовано статтею 87 КПК України, де вказано, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини та вказаний вичерпний перелік істотних порушень прав людини і основоположних свобод.

У вирішенні питання про допустимість доказів важливе значення має саме істотність порушення прав і свобод.

Це означає, що не усі порушення закону, допущені під час збирання доказів сторонами, є підставою для визнання доказів недопустимими.

Для вирішення питання про допустимість доказів має значення, чи порушене право особи на приватне життя, а також в якому співвідношенні перебуває з потребою забезпечення суспільних інтересів.

Таким чином, проаналізувавши та дослідивши у судовому засіданні, протокол слідчого експерименту, так і переглянувши диск з відеозаписом, колегія суддів визнає протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 , належним та допустимим доказом, який був проведений у відповідності з вимогами ст.240 КПК України і під час якого слідчим були проведені дії, спрямовані на перевірку можливості сприйняття особою певних фактів, вчинення в певному місці й певним способом конкретних дій, існування визначених подій у минулому, з`ясування механізму утворення слідів тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому.

Хід проведення слідчого експерименту фіксувався за допомогою відео зйомки, складені за результатами слідчого експерименту та результатами огляду диску з відеозаписом процесуальні документи відповідають вимогам ст. 104 КПК України.

При перегляді відеозапису вказаної слідчої дії в судовому засіданні колегією суддів достовірно встановлено, що ОСОБА_6 давав пояснення добровільно, без будь-якого стороннього примусу, в присутності захисника. Під проведення вказаної слідчої дії відеозапис переривався, оскільки саме ОСОБА_6 вказував на місця, де він та ОСОБА_7 наносили удари потерпілому ОСОБА_10 металевою палкою, місце наїзду автомобіля на тіло ОСОБА_11 , місце, де він та ОСОБА_12 завантажували тіло ОСОБА_11 до багажника автомобіля, місце, де скинули тіло потерпілого у річку, місце, де викидували речі та речі потерпілого спалювали. Слідча група, в присутності тих же осіб, з понятими, проводила протоколи огляду місця події, про що і було зазначено у відеозапису.

Посилання захисників про застосування до ОСОБА_6 недозволених методів досудового слідства, через наявність у останнього тілесних ушкоджень, які були під час проведення слідчого експерименту, не заслуговують на увагу, оскільки ні ОСОБА_6 , ні його захисник ОСОБА_37 не звертали увагу присутніх на наявність тілесних ушкоджень, які були заподіяні саме працівниками поліції.

В матеріалах справи є постанова про закриття кримінального провадження Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у місті Полтава від 17 жовтня 2019 року на звернення адвоката ОСОБА_37 в інтересах ОСОБА_6 , щодо перевищення службових повноважень працівника Сумського ВП ГУНП в Сумській області під час доставлення з пункту пропуску «Бачівськ» до м. Суми. Зібраними під час досудового слідства матеріалами досудового розслідування, факт вчинення працівниками поліції 15.08.2017 року під час доставлення ОСОБА_6 до м. Суми перевищення влади або службових повноважень об`єктивно свого підтвердження не знайшов. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000277 від 30.11.2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, закрити, у зв`язку із встановленням відсутності складу зазначеного кримінального правопорушення (т.5 а.с.62-65).

Під час проведення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_6 , огляд якого проводився 16.08.2017 року, останній скарг не висловлював та експерту пояснив: 12.08.2017 р. близько 02-00 год. В лісі поблизу с. Запсілля, Краснопільського району, металевими трубами вбили людину, разом із знайомим. Під час затримання 15.08.2017 року отримав ушкодження (т.3 а.с.25)

Також, є постанова про закриття кримінального провадження Слідчого управління ГУНП в Сумській області від 04 листопада 2019 року за заявою ОСОБА_37 про протиправні дії військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , які начебто протиправно застосували силу при затриманні її підзахисного ОСОБА_6 . У кримінальному провадженні об`єктивно встановлена відсутність у діях військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 під час затримання ОСОБА_6 15.08.2017 року складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, через відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони зазначеного кримінального правопорушення (т.7 а.с. 137-140).

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів, вважає, що відносно ОСОБА_6 фактів недозволених методів досудового слідства, не виявлено.

Слідчий експеримент проводився 16.08.2017 року, тобто наступного дня після затримання ОСОБА_6 , та проведення відносно нього медичного огляду, останній на прохання слідчого розповісти та відтворити на місці як відбувалися події вночі 12.08.2017 року, погодився добровільно відтворити дії, обстановку і обставини розбійного нападу та вбивства потерпілого ОСОБА_10 в с. Запсілля Краснопільського району Сумської області, які він вчинив разом із ОСОБА_7 .

Надаючи пояснення та відтворюючи події, які йому інкримінуються, ОСОБА_6 особисто вказував де потрібно зупинитися, куди потрібно їхати слідчій групі з метою відтворення певної події та проведення необхідних дослідів.

Також, сторона захисту адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 наполягали, що речові докази, які були досліджені у судовому засіданні, не були відкриті стороною обвинувачення під час ознайомлення з матеріалами досудового слідства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які на питання захисників повідомили, що вони не пам`ятають чи відкривалися їм речові докази. Просять визнати їх недопустимими доказами.

Згідно п.75, 76 Реєстру матеріалів досудового розслідування було приєднано до справи речові докази та наданий доступ потерпілій, підозрюваним та їх захисникам до матеріалів справи (т.1 а.с.15), також при первинному розгляді даного кримінального провадження в суді, речові докази досліджувалися в судовому засідання та питань про їх недопустимість не виникало.

Вказані стороною захисту обставини щодо визнання доказів недопустимими жодним чином не порушують права та законні інтереси ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , всупереч принципу змагальності та свободи у поданні доказів визначеному в ст. 22 КПК України стороною захисту не надано жодного доказу на спростування зафіксованих у процесуальних документах обставин або ж спотворення певних обставин в процесі вказаної слідчої дії, стосовно об`єктивної можливості будь-якої посадової особи органу досудового слідства до початку проведення слідчого експерименту повідомити та примусити ОСОБА_6 описати деталі скоєння ним та ОСОБА_7 злочинів.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за п.12 ч.2 ст. 115 КК України та не визнання вини за ч.4 ст. 187 і п.6 ч.2 ст. 115 КК України, їх вина знайшла повне підтвердження у скоєнні ними кримінальних правопорушень у досліджених в судовому засіданні належних та допустимих доказів.

Колегія суддів, оцінивши матеріали кримінального провадження та критично ставиться до пояснень обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що вони не вчиняли вказані злочини, а лише нанесли потерпілому тілесні ушкодження, які потягли його смерть, а ОСОБА_7 діяв у стані необхідної оборони, захищаючись від дій потерпілого ОСОБА_10 , оскільки такі пояснення суперечать зібраним матеріалам кримінального провадження в їх сукупності.

Так, з системного аналізу кримінального закону випливає, що розбійний напад (ст. 187) вчиняється з прямим умислом. Винний усвідомлює, що він протиправно із застосуванням насильства обертає майно на свою або іншої особи користь і бажає цього. Якщо в процесі розбою було навмисно вбито потерпілого, дії винного належить кваліфікувати за сукупністю злочинів за ч.4 ст. 187 і п.6 ч.2 ст. 115 КК України.

Так, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що згідно обставин, які передували скоєнню злочину, взаємовідносини у потерпілого ОСОБА_10 з обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які товаришували та займалися спільною працею по ремонту автомобілів, способу та знаряддя вчинення злочину, характеру механізму утворення та локалізації спричинених тілесних ушкоджень потерпілому, подальші дії обвинувачених, суд приходить до висновку про те, що обвинувачені завдали удари металевою палкою в область шиї та голови потерпілого навмисно.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цілеспрямовано використовуючи металеву палку і завдаючи нею удари в область шиї та голови, де розташовані життєво важні органи, не могли не передбачити, що в результаті цих дій потерпілий помре. Вчинення таких дій обвинуваченими свідчать про те, що вони бажали настання смерті потерпілого і діяли з відповідним умислом.

Наявні в матеріалах кримінального провадження докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому об`єктивних підстав недовіряти їм немає.

Стосовно показів обох обвинувачених, які вказували на їх невинуватість у розбійному нападі та вбивстві ОСОБА_10 з корисливих мотивів, зокрема обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що саме потерпілий ОСОБА_10 запропонував скоїти крадіжку з будинку лісника, який проживає саме в с. Запсілля, Краснопільського району, де мешкав обвинувачений та мешкають його батьки, та що він не бачив, як наносив удари потерпілому інший обвинувачений ОСОБА_7 , а обвинувачений ОСОБА_7 вказував на те, що він наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 тільки після нападу потерпілого на нього, застосовуючи самооборону, та обоє обвинувачених вказували про те, що на час перекладання тіла потерпілого до багажника автомобіля, останній ще хрипів, то колегія суддів до цих показів ставиться критично та вважає, що у такий спосіб кожен з обвинувачених намагається уникнути кримінальної відповідальності за розбій та позбавлення життя ОСОБА_10 .

Так, за встановлених в ході судового слідства обставин слідує, що обоє обвинувачених направилися разом з потерпілим ОСОБА_10 до с. Запсілля Краснопільського району, з метою заволодіння грошовими коштами останнього, що мали вчинити в темний час доби та під час перебування ОСОБА_10 з ними у лісі, про що обидва обвинувачені знали достеменно. З собою завчасно заготовили металеві палки для нанесення ударів потерпілому; взяли одежу для переодягання. Те що обвинувачені завчасно заготовили металеві палки свідчить про їх умисел саме на розбійний напад.

Характер та локалізація тілесних ушкоджень, наявних у потерпілого в області голови та шиї, свідчать саме про намір позбавлення життя потерпілого під час цього нападу.

Отже, узгодженість між обвинуваченими та сукупність вище перелічених дій, свідчать про умисел обох обвинувачених саме на вбивство ОСОБА_10 під час розбійного нападу на нього.

Більш того, згідно висновку експерта № 707/477 від 02.10.2017 року, смерть потерпілого ОСОБА_10 настала приблизно за 24 години до моменту початку дослідження трупа в морзі (13.08.2017 р. о 09-00 год.) внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, втиснення перелому склепіння та основи черепу, забою головного мозку.

Всі тілесні пошкодження мають ознаки прижиттєвих, виникли практично одномоментно з іншими пошкодженнями, незадовго до настання смерті.

В зв`язку з тим, що травма голови привела до масивного руйнування головного мозку, експертом зроблений висновок, що між нанесенням травми і смертю пройшов дуже короткий проміжок часу (декілька секунд або долі секунди). На трупі ознаки утоплення не виявлені (т.2 а.с.239).

Після настання смерті ОСОБА_10 не міг подавати ознак життя, що спростовує покази обох обвинувачених про те, що останні не мали наміру на його вбивство та що при перенесенні його до багажнику автомобіля потерпілий подавав ознаки життя - хрипів.

Суперечливі показання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відсутність наміру розбійного нападу не відповідають дійсним обставинам справи. Між умислом на розбійний напад і убивством потерпілого практично не було розриву в часі.

Всі дії обвинувачених були продиктовані єдиним умислом і спрямовані на вчинення розбійного нападу та вбивства ОСОБА_10 з метою заволодіння його майном.

Колегія суддів вважає за можливим відзначити, що матеріали кримінального провадження містять фактично деякі безсумнівні докази вчинення саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інкримінованих їм протиправних дій, які отримані за їх участі та в яких зафіксовані їх власні пояснення. Такими доказами є:

- Під час проведення слідчого експерименту 16.08.2017 року, за участю адвоката, ОСОБА_6 повідомив стосовно обставин розбійного нападу разом з ОСОБА_7 та протиправного позбавлення життя ОСОБА_10 (т.2 а.с. 111-143), які також зафіксовані з застосуванням відео зйомки та оглянуті в судовому засіданні,

- В ході проведення судово-психіатричної експертизи 23.10.2017 року (т. 3 а.с. 27-29), члени комісії - лікарі, що проводили експертизу зазначають, що ОСОБА_6 вірно розуміє мету експертизи. Свою вину в інкримінованому йому правопорушення визнає, повідомив: «Мы отмечали День Рождения с потерпевшим и ОСОБА_47 в г. Ромны. Выпив около 2-х литров водки поехали в Запсилье Краснопольського района на р. Псел. По дороге потерпевший стал оскорблять меня нецензурной бранью, т.к. я человек из уголовного мира, то эти оскорбления простить не смог. Я взял биту и ударил два раза потерпевшего по шее сзади, после чего он упал и признаков жизни не подавал, погрузили его в багажник автомобиля, и его и биту выкинули в речку. Он был под наркотой»

Колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що пояснення ОСОБА_6 дані ним під час слідчого експерименту стосовно того, що він та ОСОБА_7 наносили удари в область шиї, голови та різних частинах тіла потерпілого ОСОБА_10 об`єктивно співпадають з протоколом огляду трупа потерпілого ОСОБА_10 , у якого виявлені тілесні ушкодження: на обличчі, на голові та інші.

Даючи покази в судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив, що після нанесення ударів потерпілому він на автомобілі ВАЗ 21093 з необережності наїхав на ноги потерпілого, про що зазначено у висновках судово-медичних експертиз про наявність вказаних тілесних ушкоджень.

Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 пояснював, що в подальшому він та ОСОБА_7 позбавилися тіла потерпілого, шляхом перевезення його тіла в багажнику автомобіля та подальше скидання тіла у річку, що підтверджується протоколом огляду місця події від 12.08.2017 р. о 12-50 год., де під час огляду виявлений труп чоловічої статі та висновками судово-імунологічних експертиз.

Крім того цими висновками експертів підтверджується покази обвинувачених про механізм позбавлення від слідів злочину (перевезення в багажнику автомобіля як тіла потерпілого так і його одягу).

Також, під час слідчого експерименту саме ОСОБА_6 пояснив, що в барсетці потерпілого ОСОБА_10 , яка знаходилась під водійським сидінням, перебували грошові кошти (валюта) та вказав суму 1700 доларів США.

Таким чином, можливо зробити висновок, що обвинувачений ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту надавав правдиві відомості щодо обставин вчинення інкримінованих йому та ОСОБА_7 злочинів.

Посилання сторони захисту, що обвинувачені діяли у межах необхідної оборони, не заслуговують на увагу,

Численні травми від ударів на голові та тілі потерпілого виключають необережну форму вини обвинувачених та вказують на цілеспрямоване здійснення сильних ударів металевими трубами ( тобто предметами з великою травматичною силою, нанесення ударів якими в життєво важливі органи збільшує ймовірність настання смерті) потерпілому по голові, що вказує на направлення умислу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на спричинення смерті потерпілого.

Із показів обвинувачених убачається, що після нанесення ними ударів металевою палкою по голові потерпілого, той впав і хрипів, а вони злякалися та не надали йому допомоги, а погрузили і везли тіло потерпілого в багажнику топити у річці, що також вказує на їх прямий умисел саме на вбивство.

На попередню змову обвинувачених вказують фактичні обставини справи щодо цілеспрямованості та узгодженості їх дій, єдину спрямованість умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 , вчинення злочину спільними зусиллями, взаємну усвідомленість про роль кожного в сумісному вчиненні злочину. Крім того на попередню змову обвинувачених у вчиненні умисного вбивства вказують спільне озброєння металевими трубами, спільне знаходження в місці нападу на потерпілого, спільне зникнення з місця злочину, спільне приховування слідів злочину та позбавлення від тіла потерпілого. Кожен з обвинувачених мав можливість припинити злочинну дію іншого, але свідомо не вчиняв цього.

Колегія суддів вважає, що обвинувачені могли та повинні були усвідомити, що завдавши сильні удари металевими предметами потерпілому по голові та шиї, які є життєво важливими органами, що могло призвести до смерті потерпілого, так вони і вчинили.

Тому діяння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можна кваліфікувати за ч.2 ст. 121 КК України виходячи з того, що їх намір був спрямований на позбавлення життя ОСОБА_10 . Несумісність тілесних пошкоджень з життям вказує на неможливість засобами медичної допомоги не допустити настання смерті потерпілого. Проміжок у часі між нанесенням ударів трубою обвинуваченими та настанням фізіологічної смерті потерпілого є вкрай незначним, що також вказує на намір ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спрямований на позбавлення життя потерпілого.

Колегія суддів вважає, що стану необхідної оборони у обвинувачених не було виходячи з наступного.

Обов`язковою умовою необхідної оборони є наявність посягання, яке повинно носити реальний характер та бути нерозривно пов`язаним з вчиненими обвинуваченим діями, спрямовуватись на захист інтересів, здоров`я, життя обвинуваченого, третіх осіб, суспільних інтересів. Доказів, які б вказували на реальну загрозу обвинуваченим з боку потерпілого суду не надано, а навпаки на противагу показам обвинувачених про їх оборону говорить те, що ніякої реальної загрози потерпілий ОСОБА_10 обвинуваченим не становив, він був один проти двох обвинувачених, ніякої зброї не мав.

Посилання ОСОБА_6 на те, що потерпілий почав образливо висловлюватися в його адресу, ніяк неможливо віднести до наявного посягання на нього. А покази ОСОБА_7 про те, що потерпілий мав при собі ніж та почав на нього нападати, не відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

Так, з пояснень ОСОБА_6 , які він надав під час слідчого експерименту вбачається, що після нанесених ударів по голові та шиї потерпілий впав, а потім намагався втекти від них, також ОСОБА_6 показав на місці, яку відстань подолав потерпілий, що підтверджується протоколом огляду місця події від 16.08.2017 р., де було виявлено та вилучено фрагменти трави та рослин з нашаруванням речовини темно бурого кольору, схожої на кров та сліди транспортного засобу. Висновком імунологічних експертиз, підтверджується на вилучених речах, є кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_10 .

Тобто загрози для обвинувачених потерпілий становити не міг.

Також позиція обвинувачених про те, що потерпілий був у стані наркотичного сп`яніння, був агресивний та створював для них загрозу, спростовується висновком судово-медичної експертизи № 707/477 від 02.10.2017 р., про те, що в крові та сечі трупа ОСОБА_10 алкогольних та наркотичних засобів не виявлено.

Скоєння злочинів обвинуваченими з корисливих мотивів, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, що у ОСОБА_10 зберігається значна сума коштів у валюті достоменно знав обвинувачений ОСОБА_6 , який був присутній при передачі у борг грошових коштів в сумі 3000 доларів США свідком ОСОБА_48 потерпілому ОСОБА_10 та написання останнім розписки, про що в судовому засіданні повідомив свідок, який надавав пояснення будучи приведеним до присяги.

Також, під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 , останній повідомив, що у потерпілого в барсетці, крім документів, були кошти у валюті. В протоколі обшуку в АДРЕСА_1 , де мешкають батьки ОСОБА_6 , мати останнього ОСОБА_34 повідомила, що 100 доларів США їй передав її син ОСОБА_6 13.08.2017 року, тобто наступного дня після вчинення розбійного нападу та вбивства потерпілого ОСОБА_10 .

Потерпіла ОСОБА_17 та свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_49 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_28 повідомили в судовому засіданні, що потерпілий ОСОБА_10 займався ремонтом, купівлею та продажем автомобілів, що кошти у нього були.

Колегія суддів критично відноситься до показів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не визнають своєї вини у вчинених кримінальних правопорушеннях за ч.4 ст. 187 та п.6 ч.2 ст. 115 КК України, оскільки вважає це обраним способом захисту, щоб уникнути відповідальності за скоєні особливо тяжкі злочини.

Підстав не довіряти зібраним на досудовому слідстві та перевірених під час судового розгляду доказам суд не має, оскільки вони є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи покази обвинувачених, допитаних в ході судового слідства, потерпілої, свідків, досліджених письмових доказів, що надані сторонами кримінального провадження, колегія суддів дійшла до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України, тобто в нападі з метою заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_10 , поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_10 , вчиненими з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Кваліфікація дій обвинувачених одночасно за ч.4 ст. 187 та п.6 ч.2 ст. 115 КК України, відповідає роз`ясненням, що містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи», згідно яких, у разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (в даному випадку ч. 4 ст. 187КК).

Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченим виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ч.6 ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, внаслідок чого наступила смерть людини, особу винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вину визнав частково, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліках у диспансерах не перебуває, вказані обставини суд визнає, як пом`якшуючі покарання.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

ОСОБА_7 , вину визнав частково, згідно ст. 89 КК України є не судимою особою, за місцем мешкання характеризується задовільно, за місцем проходження служби у військовій частині характеризується з позитивного боку, на обліках у диспансерах не перебуває, вказані обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що обвинувачені вчинили особливо тяжкі злочини, які потягли смерть потерпілого, обставини скоєного, їх характеристики, колегія суддів вважає необхідним призначити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, що відповідатиме меті кримінального провадження та покарання.

Питання щодо процесуальних витрат та речових доказів суд вирішує відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

Запобіжний захід у виглґяді тримання під вартою обвинуваченим до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, враховуючи те, що ризики заявлені раніше на переконання суду не зменшились та не відпали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187, п. 6.12. ч.2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:

За ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією майна, крім житла.

За п. 6, 12. ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк чотирнадцять років з конфіскацією майна, крім житла.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити до відбування засудженому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк чотирнадцять років з конфіскацією майна крім житла.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 не змінювати, залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу затримання з 15.08.2017 року.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187, п. 6.12. ч.2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:

За ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією майна, крім житла.

За п.6.12. ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк тринадцять років з конфіскацією майна, крім житла.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити до відбування засудженому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк тринадцять років з конфіскацією майна, крім житла.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_12 у ОСОБА_15 у ОСОБА_50 у не змінювати, залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу затримання з 16.08.2017.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати, за залучення експертів для проведення експертиз на загальну суму 24611,48 гривень, в дольовому порядку по 12305,74 гривень з кожного.

Скасувати накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно по ухвалам Зарічного районного суду м. Суми від 22.08.2017 року, 31.08.2017 року.

Речові докази:

Грошові кошти, вилучені під час затримання ОСОБА_6 на загальну суму 1775,55 грн., 100 доларів США, вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , що зберігаються в ПрАТ «КБ ПриватБанк», - конфіскувати на користь держави; грошові кошти, вилучені під час затримання ОСОБА_7 , у сумі 35 коп., зберігаються в ПрАТ «КБ ПриватБанк» - конфіскувати на користь держави.

Речі, вилучені під час затримання ОСОБА_6 , а саме: червону футболку з символами білого кольору, мастерку спортивну темного кольору, сумку дорожню чорного кольору, рушник синього кольору махровий, дві наволочки у клітинку, простирадло жовтого кольору, рушник салатового кольору, підодіяльник жовтого кольору, шорти «Nike» чорного кольору, шорти «Adidas», шорти «Nike», труси сірі, дві пари шкарпеток, куртку шкіряну чорного кольору, мокасини чорного кольору, шампунь об`ємом 200 мл, гель для душу Ахе 250 мл, шампунь Єльсєв об`ємом 250 мл, зарядний пристрій, мобільний телефон марки Nomi s241+, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Краснопільського ВП ГУНП в Сумській області; особисті речі, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_6 : штани спортивні «Nike» 2 пари, штани спортивні «Adidas», спортивну кофту зі знаком «Nike» - повернути ОСОБА_6 , мобільний телефон «Fly» з двома сiм-картами конфіскувати в доход держави.

Речі, вилучені під час проведення ОМП на місці виявлення трупу ОСОБА_10 біля р. Псел в с. В.Рибиця: пачку з-під цигарок «Parliament», коробку сірників, пошкоджену фарбу від автомобіля, труси з трупу, уламок полімерного матеріалу білого кольору, фрагмент пластику сірого кольору; речі, вилучені під час огляду автомобіля ВАЗ 21093: праву частину внутрішнього облицювання багажнику, три полімерні пляшки, аркуш паперу зі слідами рук, виявлених на пляшках; палицю довжиною 2.48 м, вилучену в ході огляду берега та мосту через р. Псел в с. В. Рибиця; зрізи вільних країв нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом обох кистей рук, зрізи волосся з п`яти ділянок голови, змиви з поверхні саден правої ноги та зразок крові, вилучені в ході огляду трупа; фрагмент ковроліну внутрішнього оздоблення багажнику, вилучений під час огляду автомобіля; біологічні зразки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; рушник, пару кросівок, пару шкарпеток, шорти, футболку чорного кольору, футболку жовтого кольору зі знаком «Nike», футболку жовтого кольору з візерунками та куртку, зразок трави з нашаруванням речовини бурого кольору, вміст кострища, вилучені під час огляду місцевості, вказаної ОСОБА_6 ; фрагмент поліетиленового пакету, вилучений з ОМП 12.08.2017; поліетиленові пакети, вилучені з автомобілю ВАЗ 21093, фальшиву купюру номіналом 100 доларів США, вилучену у ОСОБА_6 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Краснопільського ВП ГУНП в Сумській області; фрагмент асфальтного покриття, нашарування речовини, рослини з нашаруванням речовини, куртку камуфльовану, шорти різнокольорові з паском, босоніжки, мікроволокна з лівої долоні, чохли з сидінь у салоні, бокову поверхню низу внутрішньої обшивки пластику водійських дверцят, дзеркало заднього огляду з лобового скла, гумовий килимок з-під водійського сидіння, чохол з керма, змив з правого та лівого переднього колеса, частину паска безпеки заднього лівого пасажирського сидіння, передані на зберігання до кімнаті зберігання речових доказів Краснопільського ВП ГУНП в Сумській області - знищити.

Технічний паспорт автомобіля ВАЗ 21093 повернути власнику ОСОБА_51 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особами, що перебувають під вартою з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2