Постанова

іменем України

22 липня 2021 року
м. Київ
справа № 234/8904/20
провадження № 51-1122км21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодноразово судимого, останній раз 14 квітня 2020 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого 14 квітня 2020 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК,

за касаційною скаргою заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_8 (далі прокурор) на ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року щодо засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ухвалу Донецького апеляційного суду від 24 грудня 2020 року про виправлення описки в цій ухвалі.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Краматорського міського суду Донецької області від 24 липня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК, та кожному призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 ККза сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Краматорського міського суду Донецької області від 17 квітня 2020 року кожному остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці з конфіскацією майна, строк відбування якого суд ухвалив обчислювати з 24 липня 2020 року.
За цим вироком також суд ухвалив зарахувати в строк відбування покарання частково відбуте ними покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14 квітня 2020 року та залишити без змін до набрання вироком законної сили обраний відносно них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прийнято рішення щодо розподілу процесуальних витрат на залучення експерта та долі речових доказів.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнано винуватими у тому, що вони за детально встановлених і викладених у вироку обставин 27 березня 2020 року близько 01:00 за попередньою змовою групою осіб, повторно, разом з особою, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, з гаража № НОМЕР_1 автогаражного кооперативу, розташованому на вул. Хабарівській в м. Краматорську Донецької області, незаконно заволоділи транспортним засобом автомобілем «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1983 року випуску, що належить ОСОБА_9 , чим завдали майнової шкоди останньому на суму 15 639,31 грн.
Донецький апеляційний суд, розглянувши апеляційну скаргу прокурора, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінив та у резолютивній частині ухвали, яка була проголошена 16 грудня 2020 року, постановив:
- виключити на підставі ч. 2 ст. 59 КК призначення їм за ч. 2 ст. 289 КК додаткового покарання у виді конфіскації майна та вважати їх засудженими за ч. 2 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
- на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14 квітня 2020 року вважати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засудженими до остаточного покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна кожного.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обчислювати з 16 грудня 2020 року.
Крім того, апеляційний суд виключив з резолютивної частини вироку посилання про зарахування в строк відбування покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 частково відбутого покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14 квітня 2020 року та згідно із ч. 5 ст. 72 КК зарахував їм у строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 27 березня 2020 року по 15 грудня 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
У проголошеному 21 грудня 2020 року повному тексті ухвали від 16 грудня 2020 року суд апеляційної інстанції п`ятий абзац резолютивної частини ухвали виклав у наступній редакції: «на підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14 квітня 2020 року, вважати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засудженими до остаточного покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна кожного».
24 грудня 2020 року Донецький апеляційний суд за своєю ініціативою виправив описку, допущену в резолютивній частині ухвали Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та постановив у п`ятому абзаці резолютивної частини виправити помилкове зазначення «без конфіскації майна кожного» на правильне «з конфіскацією майна кожного», а вказану ухвалу вважати невід`ємною частиною (резолютивної частини) ухвалиДонецького апеляційного суду за апеляційною скаргою прокурора на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 24 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000881 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК.
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та ухвалу Донецького апеляційного суду від 24 грудня 2020 року про виправлення описки в цій ухвалі і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що:
- суд апеляційної інстанції порушив принцип правової визначеності «незмінності судового рішення», оскільки зміст оголошеної апеляційним судом ухвали (резолютивної частини) щодо призначеного засудженим остаточного покарання без конфіскації майна кожного не відповідає змісту резолютивної частини ухвали (повного тексту) в цій частині, яка долучена до матеріалів справи і направлена всім учасникам судового провадження;
- ухвалу апеляційного суду від 24 грудня 2020 року про виправлення описки в резолютивній частині ухвали від 16 грудня 2020 року також вважає незаконною, оскільки, на переконання прокурора, виправлення недоліків суду апеляційної інстанції при призначенні виду та розміру додаткового покарання входить до повноважень суду касаційної інстанції і не є опискою, яка може бути виправлена судом апеляційної інстанції самостійно, разом з тим вказану ухвалу постановлено апеляційним судом без повідомлення учасників судового провадження, з внесенням змін, які істотно вплинули на суть рішення в частині призначеного засудженим покарання і погіршили їх становище.
Позиції інших учасників судового провадження
Від учасників процесу заперечень на касаційну скаргу не надходило.
Засуджений ОСОБА_6 надіслав Суду клопотання про застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України №838-VIII і зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 28 березня 2020 року день за два.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала касаційну скаргу прокурора та просила задовольнити скаргу на викладених підставах, щодо клопотання засудженого заперечила.
Засуджений у судовому засіданні підтримав касаційну скаргу прокурора та своє клопотання щодо зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання.
Мотиви суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення суддів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і правильність кваліфікації їхніх дій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК, у касаційній скарзі не оскаржуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 418 КПК судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються, проголошуються, видаються або надсилаються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому статтями 368380 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ухвала суду апеляційної інстанції, постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 24 липня 2020 року, містить істотні недоліки, у зв`язку із чим її не можна визнати законною.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що за результатом перегляду вироку суду першої інстанції апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу прокурора, змінивши вирок суду першої інстанції.
Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 371 КПК у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. Виправлення в судовому рішенні мають бути засвідченні підписами судів того складу суду, який його ухвалив, усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах (частини 5 і 6 ст. 371 КПК).
За приписами частин 1, 2 ст. 376 КПК судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати, а якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді.
Як убачається з аудіозапису судового засідання, Донецький апеляційний суд після виходу з нарадчої кімнати 16 грудня 2020 року проголосив у присутності учасників судового провадження резолютивну частину ухвали, в якій, крім іншого, постановив на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14 квітня 2020 року вважати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засудженими до остаточного покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна кожного. Зазначену резолютивну частину було внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Однак у резолютивній частині долученого до матеріалів кримінального провадження повного тексту цієї ухвали апеляційного суду зазначено в цій частині, що суд постановив на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14 квітня 2020 року вважати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засудженими до остаточного покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна кожного.
Повний текст ухвали від 16 грудня 2020 року в такій редакції було проголошено судом 21 грудня 2020 року, тобто до вирішення за ініціативою суду питання про виправлення описки, яке було призначено до розгляду на 24 грудня 2020 року.
Таким чином, суд апеляційної інстанції самостійно у спосіб, не передбачений КПК, змінив текст резолютивної частини своєї ухвали від 16 грудня 2020 року, зазначивши «з конфіскацією майна кожного» замість «без конфіскації майна кожного», як було проголошено судом у судовому засіданні та зазначено в тексті письмової ухвали, надісланої в електронній формі до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Допущення такого порушення під час постановлення ухвали є неприйнятним, адже це ставить під сумнів законність і обґрунтованість ухваленого рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Із матеріалів провадження вбачається, що апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК, з власної ініціативи було винесено на розгляд питання про виправлення описки в ухвалі від 16 грудня 2020 року.
Частиною другою статті 379 КПК встановлено, що питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Тобто ця норма процесуального закону передбачає, що неприбуття учасників судового провадження не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень, якщо вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання.
Разом із тим суд апеляційної інстанції розглянув питання про виправлення описки без учасників судового провадження, тоді як жодних даних про вручення прокурору, захисникам, потерпілому повідомлення про дату, час і місце судового засідання матеріали справи не містять, а є тільки телефонограма з текстом повідомлення (без будь-яких даних про її направлення і отримання учасниками), що є порушенням ч. 2 ст. 379 КПК, та положень, передбачених ч. 2 ст. 412 КПК, що відповідно до п. 1 ч.1 ст. 438 КПК є підставою для скасування судового рішення касаційним судом.

При цьому постановлена апеляційним судом ухвала від 24 грудня 2020 року, якою внесено зміни в резолютивну частину ухвали цього суду від 16 грудня 2020 року та фактично погіршено становище засуджених, не ґрунтується на законі, оскільки виправлення допущених у судовому рішенні описок допускається, якщо це не стосується зміни суті судових рішень. Натомість вирішення питання щодо допущених апеляційним судом порушень при призначенні покарання віднесено до компетенції суду касаційної інстанції і не є опискою, яка може бути виправлена судом апеляційної інстанції самостійно.
Зазначене узгоджується із судовою практикою Верховного Суду, зокрема, до таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2020 року (справа № 127/8685/19, провадження № 51-3931км20).
Отже, під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та виправлення описки в ухвалі, постановленій за результатами апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції допустив вищезазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, які призвели, в тому числі, до порушення гарантії правової визначеності, а саме незмінності судового рішення, що з урахуванням вищевказаного відповідно до ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК також є підставою для скасування оскаржуваних прокурором судових рішень і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати вищенаведене та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Водночас з урахуванням того, що Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваних рішень суду апеляційної інстанції і призначення нового апеляційного розгляду, вирішення клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання є передчасним, а тому вказане клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 369, 412, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 28 березня 2020 року у строк покарання день за два залишити без задоволення.
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та ухвалу Донецького апеляційного суду від 24 грудня 2020 року про виправлення описки в цій ухвалі скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3