Справа № 283/1619/21
Провадження №1-кп/283/178/2021
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
11 серпня 2021 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2021 за № 0000056 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:
05.06.2021 близько 14 години в м. Малин по вул. Неманихіна, 2 Житомирської області поблизу прохідної ПрАТ «DATWYLER» у ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 виник умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 наблизився до потерпілого, який сидів на скутері, та кулаком правої руки наніс йому один удар в обличчя зліва. Від удару потерпілий впав, а ОСОБА_5 без розриву в часі наніс ОСОБА_4 кулаками обох рук, почергово, 5-7 ударів по обличчю.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді ран на бровній дузі та губі, синців обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав, при цьому зауважив, що наносив удари потерпілому не кулаком, а внутрішньою частиною долоні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав показання про те, що в день події сидів навпроти прохідної, біля річки, відпочивав. Побачив, як із прохідної на скутері виїжджав ОСОБА_6 . Підійшов до нього і 2-3 рази штовхнув в обличчя. Потерпілий впав на землю, а його забрали знайомі і він пішов. На запитання пояснив, що приблизно за місяць до події між ним та потерпілим виникла конфліктна ситуація, в ході якої потерпілий хотів його вдарити, але не вдарив. Саме через ту подію, він на емоціях, необдумано зробив такий вчинок. Зазначив, що у потерпілого перед тим, як він його вдарив, на обличчі не було ніяких ушкоджень. Який вигляд був у потерпілого після нанесення ударів та його падіння, сказати не може, бо залишив місце події до того, як потерпілий повністю підвівся. Був на місці події наступного дня, то ніяких слідів крові там не бачив. Поштовхи в обличчя потерпілого наносив з достатньою силою, але не такою, щоб спричинити якісь ушкодження. З потерпілим після події не бачився. У судових дебатах попросив у потерпілого вибачення. Визнав, що його вчинок неправильний, більш так себе поводити не буде. Просив суворо не карати, призначити йому покарання - штраф.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 надав показання про те, що того дня виїжджав із транспортної прохідної ПрАТ «DATWYLER», однією рукою тримав мопед, а іншою двері, щоб не заблокувались. В цей час до нього підійшов обвинувачений і із запитанням: «Що ОСОБА_7 гроші тобі треба?» почав наносити почергово кулаками удари по йому по обличчю, приблизно 2-4 удари. Потерпілий вирішив покласти мопед, і в цей час отримав від обвинуваченого в голову сильний удар, чим він був завданий рукою чи ногою- сказати не може, оскільки не бачив. Від останнього удару він аж відлетів і впав. А обвинувачений розвернувся і залишив місце події. На запитання потерпілий пояснив, що не може пояснити таку поведінку обвинуваченого. За місяць до цієї події між ними дійсно був конфлікт з приводу повернення обвинуваченим йому (потерпілому) боргу у розмірі 250 грн, які обвинувачений вже тривалий час не повертає. Потерпілий вважає, що обвинуваченого слід покарати строго. Обвинувачений у нього вибачення не просив, жодного разу до нього не приходив. Він при зустрічі у суді говорив обвинуваченому, щоб той відшкодував йому шкоду за спричинені ушкодження. У судових дебатах підтримав позицію прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Судом було досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

-Витяг з ЄРДР;

-Протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне провадження від 05.06.2021;

-
-Протокол слідчого експерименту від 07.06.2021 з ілюстрованою таблицею за участю потерпілого, в ході якого ОСОБА_4 детально показав та розказав про обставини події, яка мала місце 05.06.2021 щодо заподіяння ОСОБА_5 йому тілесних ушкоджень;

-Висновки експерта № 113 (вих. № 247 від 09.06.2021) та № 116 ( вих. № 249 від 09.06.2021), відповідно до яких у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран бровної дуги та губи, синців обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, які не залишили по собі ідентифікуючих їх ознак; дані ушкодження не могли виникнути внаслідок падіння потерпілого з положення стоячи на тверду поверхню; потерпілому було спричинено не менше 4 травмуючих дій; покази потерпілого, надані під час слідчого експерименту, відповідають механізму спричинення йому тілесних ушкоджень, як він вказує;

-Протокол огляду предметів від 10.06.2021, в ході якого було досліджено цифровий носій інформації, на якому знаходиться відео з камери відеоспостереження, що розташована на приміщенні ПрАТ «DATWYLER», на якому зафіксована подія правопорушення.

Судом в судовому засіданні також було досліджено речовий доказ цифровий носій інформації, на якому міститься відео з камери відеоспостереження, що розташована на приміщенні ПрАТ «DATWYLER», на якому зафіксована подія правопорушення.

Досліджені письмові та речові докази підтверджують встановлені судом обставини кримінального правопорушення, що в свою чергу, в цілому, відповідає як свідченням потерпілого, так і показанням, наданим самим обвинуваченим. Експертом було встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_4 , їх локалізацію, що в свою чергу узгоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, їх причинний зв`язок з наслідками, які настали.

Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_4 , повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Крім того, судом у судовому засіданні було досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

- копію паспорта;

- характеристику, видану ДОП ВП №1 Коростенського РУП, згідно з якою ОСОБА_5 зарекомендував себе позитивно, заяв та скарг відносно нього не надходило, до адміністративної відповідальності протягом останнього року не притягувався, на профобліку не перебуває;

-вимогу про судимості, відповідно до якої ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався;

-медичний висновок про те, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

- довідку про склад сім`ї, видану КП «Добробут» 10.06.2021, відповідно до якої до складу його сім`ї належить лише він.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який законом віднесено до кримінальних проступків, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, офіційно непрацевлаштований, але, зі слів обвинуваченого, має підробітки, має молодий вік.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію потерпілого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 під час судового розгляду не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речового доказу необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Речовий доказ цифровий носій інформації (CD-диск) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малинський районний суд Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1