Провадження № 1-кс/752/3646/21
У Х В А Л А

28 квітня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №001015 від 24 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України

встановив:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №001015 від 24 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що Голосіївським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №001015 від 24 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Від слідчого до суду надійшла заява про розгляд клопотання про накладення арешту у його відсутність.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення клопотання, з огляду на наступне.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Слідчим суддею встановлено, що Голосіївським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №001015 від 24 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В порядку ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.208 КПК України в період часу з 00:26 годин до 00:30 годин 25.04.2021 року за адресою : АДРЕСА_1 був проведений особистий обшук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було вилучено майно, а саме: мобільний телефон марки «орро», IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 із номерами мобільного оператора НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

24.04.2021 року о 21:30 годині ОСОБА_6 було затримано відповідно до вимог ст. 208 КПК України.

25.04.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , мобільний телефон марки «орро», IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 із номерами мобільного оператора НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який вилучено під час особистого обшуку, в порядку ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.208 КПК України, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №001015 від 24 квітня 2021 року.

В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до положень частини 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначене майно підлягає арешту, оскільки слідчим було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, а тому з метою збереження речових доказів, на вказане майно має бути накладений арешт.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

мобільний телефон марки «орро», IMEI: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 із номерами мобільного оператора НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1