УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.08.2021 Справа №607/9478/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду в місті Тернополі під час підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження №0000563 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , в силу вимог ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України,-

в с т а н о в и в :
в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000563 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання, яке підтримав адвокат ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України посилаючись на те, що в обвинувальному акті не вказано місця вчинення кримінального правопорушення та відсутні відомості про викривача, що свідчить про неможливість призначення справи до судового розгляду та є підставою для його повернення.

Обвинувачений підтримав думку захисників та просив повернути обвинувальний акт прокурору, з наведених його захисниками підстав.

Прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту заперечивши при цьому щодо задоволення клопотання захисників. Щодо викладених захисниками доводів стосовно невідповідності обвинувального акту вимогам КПК зазначив, що йому не відомо з яких обставин не вказано відомостей про місце вчинення кримінального правопорушення, викривач в кримінальному провадженні брав участь, однак чому про це не вказано пояснити не зміг, а обвинувальний акт скеровано на адресу Тернопільського міськрайонного суду за місцем проживання обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акта щодо ОСОБА_4 , він не відповідає наведеним вище вимогам КПК України.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення має обов`язково містити відомості про місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форму вини і мотиви кримінального правопорушення, тобто всі ті обставини, які у відповідності до ч.1 ст.91 КПК України входять до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Під місцем вчинення злочину в доктрині кримінального права розуміють певну територію або інше місце, де відбувається кримінально протиправне діяння і настають його суспільно-небезпечні наслідки.

Це дозволяє конкретизувати обвинувачення і забезпечити обвинуваченому право на захист, а з іншого боку правильно визначити територіальну підсудність кримінального провадження.

Однак, як вбачається з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за ч.1 ст.361-1 КК України, в обвинувальному акті органом досудового розслідування всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України не вказано місце (місця) вчинення інкримінованого ОСОБА_4 діяння або ж не зазначено про те, що місце (місця) вчинення вказаного діяння неможливо встановити в ході досудового розслідування, тоді як дана обставина має суттєве значення для визначення територіальної підсудності даного кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відсутність же місця вчинення кримінального правопорушення позбавляє суд можливості визначити чи підсудне дане кримінальне провадження саме Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області у відповідності до вимог ст.32 КПК України.

В свою чергу, відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і безумовною підставою для скасування судового рішення.

Отже, відсутність відомостей в обвинувальному акті місця вчинення злочину з ідентифікацією вулиці, району, міста (адміністративно-територіальної одиниці) є порушенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України, та як наслідок, позбавляє суд можливості вирішити питання про підсудність даного кримінального провадження цьому суду.

Таким чином, призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, який не відповідає наведеним вище вимогам закону, може призвести до порушення правил підсудності.

Крім того, на переконання суду, наведені вище недоліки обвинувального акта свідчать про невиконання органом досудового розслідування вимог щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, що тягне за собою також порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_4 .

Верховний Суд України у своїй постанові №5-328 кс 16 від 24.11.2016 року виклав правову позицію стосовно питання про повернення обвинувального акту.

У цій постанові зазначено, що суду належить встановити, чи має таке недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.

Мотивуючи вказаний висновок Верховний Суд України врахував, що в міжнародних джерелах права, зокрема, в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить принцип закріплений у п.п. «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п.79).

Крім того, ЄСПЛ нагадує, що положення пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п.52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34).

Оскільки, обвинувальний акт складено з порушенням вимог ст.291 КПК України, то такі недоліки позбавляють обвинуваченого ОСОБА_4 права бути детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Крім того, в підготовчому судовому засідані з доводів захисника та пояснень прокурора встановлено, що у кримінальному провадження брав участь викривач, проте обвинувальний акт в порушення вимог п.п.3-1, 8-1 ч.2 ст. 291 КПК України не містить анкетних даних щодо викривача та розміру пропонованої винагороди викривачу, як і не зазначено про їх відсутність у кримінальному провадженні.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що встановлені судом порушення вимог кримінального процесуального закону є суттєвими, оскільки унеможливлюють, як проведення належним чином підготовчого судового засідання так і прийняття судом законного і обґрунтованого рішення з урахуванням такого обвинувального акту.

Таке недотримання прокурором вимог кримінального процесуального закону при складанні та направленні до суду обвинувального акта, істотно порушує права учасників кримінального провадження, в тому числі й обвинуваченого ОСОБА_4 щодо забезпечення права на справедливий суд та свідчить про наявність недоліків, які перешкоджають призначенню судового розгляду.

Окрім того, необхідно зауважити, що за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому, перевірка обвинувального акта на відповідність його вимогам ст.291 КПК України, повинна здійснюватися судом саме на підготовчому провадженні.

При цьому, суд враховує і те, що ст.338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це право виникає у прокурора, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а не з метою виправлення недоліків обвинувального акта, які є очевидними.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На підставі викладеного та враховуючи вищезазначені істотні порушення вимог КПК України, зокрема відсутність в обвинувальному акті місця скоєння злочину, що не дозволяє суду визначитися з належною підсудністю даного кримінального провадження, неконкретність пред`явленого обвинувачення, що позбавляє обвинуваченого можливості здійснення його права на захист, відсутність відомостей про викривача, та беручи до уваги, що виявлені обставини не дають суду підстав для призначення судового розгляду даного кримінального провадження на підставі обвинувального акту внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000563 від 23.04.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання захисників та необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2,7,8,9,110,291,314,376 КПК України, Суд, -

п о с т а н о в и в :
обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000563 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України - повернути прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1