Провадження № 11-кп/4823/267/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0004549 від 09.07.2020 року, за апеляційними скаргами ПрАТ «Таксосервіс», ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2021 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, мешканця АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача представника ПрАТ «Таксосервіс» ОСОБА_10 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «СК» «Глобал Гарант» на користь ОСОБА_8 28 178 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят вісім) грн. 20 коп. майнової шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ТАКСОСЕРВІС» на користь ОСОБА_8 70 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Врешті позову потерпілого відмовлено.

Стягнуто з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 18 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Питання про долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що 08 липня 2020 року, близько 16 год. 20 хв., автобус-D марки «ПАЗ» модель «320401-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , рухався у м. Чернігові по проспекту Миру, на ділянці дороги з одностороннім рухом, зі сторони проспекту Перемоги в напрямку вулиці Київська.

Рухаючись у вказаному напрямку, по крайній правій смузі проїзної частини дороги, поряд з будинком № 45 по проспекту Миру у м. Чернігові, водій ОСОБА_6 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не зважаючи на транспортний засіб, що зупинився на сусідній смузі зліва, перед нерегульованим пішохідним переходом, не зменшив швидкість та не зупинив транспортний засіб, не надавши дорогу пішоходу ОСОБА_8 , який переходив по нерегульованому пішохідному переходу проїзну частину проспекту Миру, зліва на право відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , у зв`язку з чим здійснив наїзд на ОСОБА_8 . У результаті дорожньо - транспортної події пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з переломом потиличної кістки, геморагічним забоєм головного мозку, підшкірної гематоми верхньої повіки правого ока, які є наслідком одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, та згідно висновку судово- медичної експертизи № 475 від 21.09.2020 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3(б), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо -транспортної пригоди.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Таксосервіс», не оспорюючи кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого, просив вирок суду в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілому змінити, зменшивши розмір суми, що підлягає стягненню із ПрАТ «Таксосервіс» до 10000 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд 1 інстанції при вирішенні спору про відшкодуванні моральних збитків потерпілому не в повній мірі встановив характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті.

Зокрема, не було враховано періоду, впродовж якого він знаходився на лікуванні, відсутність проведення оперативних втручань (операцій), відсутність втрати працездатності, що унеможливлює виконання роботи визначеного обсягу, професії без шкоди для здоров`я, відсутність встановлення інвалідності, відсутність змін усталеного способу життя. Призначення потерпілому консервативної терапії за відсутності оперативного втручання свідчить про нескладний перелом потиличної кістки.

Також судом не було оцінено показання обвинуваченого та очевидця події ОСОБА_11 щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння у потерпілого. Наявність обґрунтованої підозри, що потерпілий під час ДТП перебував в стані сп`яніння опосередковано доводить той факт, що він звернувся за медичною допомого лише на наступний день після події.

Дані обставини мають суттєве значення і повинні були поряд з іншими вплинути на визначення розміру моральної шкоди, про що також зазначено в ст. 1193 ЦК України, якою встановлено зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого.

Також вказує, що деякі чеки, надані потерпілим для підтвердження розміру завданої йому матеріальної шкоди, не свідчать про лікування, яке призначено потерпілому у зв`язку із отриманою травмою.

Також судом не було враховано той факт, що адміністрація ПрАТ «Таксосервіс» неодноразово намагалася у добровільному порядку відшкодувати потерпілому моральну шкоду.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант», не оспорюючи кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого, просив вирок суду в частині стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» матеріальної шкоди скасувати та в задоволенні позову потерпілого відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що ґрунтовний аналіз чеків, наданих потерпілим в обґрунтування матеріальної шкоди, дає всі підстави стверджувати, що вони не мають відношення до лікування травм, яких зазнав потерпілий внаслідок ДТП. Зокрема, здебільшого призначено лікарські засоби та біологічно активні добавки, які призначені для лікування розладу печінки та не мають відношення до лікування черепно-мозкової травми.

Крім того, в матеріалах справи відсутні медичні документи (рецепти, медичні виписки, призначення лікаря), які б свідчили, що отримані потерпілим внаслідок ДТП тілесні ушкодження лікували вище зазначеними препарати та такі були призначені останньому лікарем.

На думку апелянта, є недоведеним та необґрунтованим причинно-наслідковий зв`язок між отриманою потерпілим травмою та наданими ним фінансовими документами, якими останній обґрунтовує розмір завданої йому матеріальної шкоди, оскільки зазначені документи підтверджують факт придбання ліків і тестів стосовно лікування розладів печінки.

В порушення вимог п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий не звертався до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування, що є обов`язковою передумовою для виплати страхового відшкодування, що на думку апелянта, не викликає у компанії ПАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» будь-якого зобов`язання перед позивачем.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні представник цивільного відповідача представник ПрАТ «Таксосервіс» підтримав подану ними апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, вирішення апеляційної скарги страхової компанії відніс на розсуд суду.

Потерпілий та його представник просили відмовити у задоволенні апеляційних скарг ПрАТ «Таксосервіс» та ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант».

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ПрАТ «Таксосервіс», проти задоволення апеляційної скарги ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» не заперечував.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позиції учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, правильність юридичної оцінки діяння, а також справедливість призначеного обвинуваченому покарання у апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

З матеріалів кримінального провадження видно, що суд першої інстанції, урахувавши характер та обсяг душевних страждань і глибину переживань потерпілого ОСОБА_8 , порушення звичайного способу і ритму його життя, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог про стягнення з ПрАТ «Таксосервіс» моральної шкоди в розмірі 70 000 грн., що відповідає нормам матеріального права та принципам розумності й справедливості, з чим погоджується і апеляційний суд.

При цьому колегія суддів вважає неспроможними доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача представника ПрАТ «Таксосервіс» щодо неврахування дій потерпілого та ступінь його у вини у дорожньо-транспортній події, зокрема перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий стан потерпілого не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника цивільного відповідача представника ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» про неправильне вирішення судом 1 інстанції цивільного позову про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» на користь потерпілого матеріальної шкоди в розмірі 28178,20 грн., то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Проте цих вимог закону при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судом 1 інстанції дотримано не було.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілим ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов про стягнення, окрім іншого, з ПрАТ «СК «Глобал Гарант» 28178,20 грн. матеріальних витрат, пов`язаних з його лікуванням.

Задовольняючи повністю позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 про стягнення на його користь зі страхової компанії вище вказаної суми, суд 1 інстанції вказав, що понесені потерпілим витрати, пов`язані з його лікуванням, підтверджуються наданими ним документами.

Проте, колегія суддів вважає, що в даному випадку суд 1 інстанції не навів належного обґрунтування такого рішення та не врахував, що у результаті дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з переломом потиличної кістки, геморагічним забоєм головного мозку, підшкірної гематоми верхньої повіки правого ока, які є наслідком одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, що знайшло своє обґрунтоване підтвердження в ході судового розгляду. На підтвердження цивільного позову потерпілим були надані лише товарні чеки на придбання ліків, проте суд 1 інстанції не надав даним чекам відповідної оцінки та не співставив їх з медичною документацією із закладу охорони здоров`я про призначення відповідного лікування (виписний епікриз, медична картка з діагнозом та призначенням лікарів), не перевірив, чи всі понесені потерпілим витрати, на підтвердження яких він надав відповідні чеки, відносяться до витрат на лікування та відновлення здоров`я, пов`язаного з дорожньо-транспортною пригодою.

Суд інстанції не врахував, що відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Крім того, згідно роз`яснення, що міститься у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», згідно з якими розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

За таких обставин, рішення суду 1 інстанції в частині розв`язання цивільного позову потерпілого про стягнення матеріальної шкоди зі страхової компанії постановлено без додержання вимог ст. 370 КПК України, що призвело до постановлення необґрунтованого судового рішення.

Разом із тим, доводи представника цивільного відповідача ПрАТ «СК «Глобал Гарант» про відсутність заяви потерпілого на отримання страхового відшкодування від страхової компанії суперечить матеріалам кримінального провадження, оскільки сам факт заявлення позову до ПрАТ «СК «Глобал Гарант» свідчить про протилежне.

Виявлена істотна неповнота та неправильність судового розгляду не може бути усунута з додержанням специфіки процесуальної форми апеляційного розгляду, тому апеляційна скарга ПрАТ «Таксосервіс» задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» підлягає частковому задоволенню із призначенням нового розгляду в суді 1 інстанції в порядку цивільного судочинства, під час якого необхідно врахувати наведене, ретельно дослідити доводи, викладені у апеляційній скарзі, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку й ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПрАТ «Таксосервіс» - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2021 року відносно ОСОБА_6 в частині стягнення із страхової компанії майнової шкоди скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3