Справа № 159/1857/21
Провадження № 1-кп/159/311/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 04.03.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 04 березня 2021 року, приблизно о 04 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі по АДРЕСА_2 , діючи з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_5 , належний останньому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7 NEO» вартістю 1733,00 грн, з вмонтованою картою ПрАТ «Водафон» вартістю 25 грн та флеш картою пам`яті вартістю 40 грн, а також таємно викрав дорожній рюкзак марки «Trevelite» зеленого кольору вартістю 50 грн, в якому знаходились утеплювач куртки зимової вартістю 483,00 грн., куртка вартістю 183,00 грн, комплект натільної білизни вартістю 298,00 грн, баф зимовий вартістю 53,00 грн, натільна сорочка, пара зимових рукавиць вартістю 104,00 грн, куртка вартістю 500 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3469,00 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Зазначені обставини сторонами не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що потерпілого вперше зустрів на залізничному вокзалі та запропонував розпити спиртні напої у знайомого в квартирі. Під час такого відпочинку потерпілий сп`янів та заснув, тому скориставшись можливістю він непомітно викрав з куртки мобільний телефон і забрав рюкзак. Мобільний телефон передав пізніше знайомому за винагороду, а рюкзак з речами заховав неподалік біля будинку під металевою конструкцією. На даний час усі викрадені речі передані правоохоронним органам, він щиро розкаюється у вчиненому, скоєне пояснює станом сп`яніння, просить суд врахувати те, що пройшов курс реабілітації від алкогольної залежності та має намір змінити свій спосіб життя.

Керуючись правилами, закріпленими у ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, які стосуються обставин вчинення кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого, виду і розміру завданої шкоди.

Обираючи покарання суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 Кримінального кодексу України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, з тим, щоб особі, яка вчинила кримінальне правопорушення було призначено покарання необхідне та достатнє для виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за правилами ст.12 КК України відноситься до проступків, особу обвинуваченого, який є молодою працездатною особою, учасником бойових дій, не має інших утриманців, враховуючи обтяжуючу покарання обставину вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та пом`якшуючу покарання обставину - визнання вини, з огляду на конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність реальних збитків для потерпілого, суд приходить до глибокого переконання про можливість та достатність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, у виді громадських робіт.

Цивільний позов у справі не заявлено. Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз №СЕ-19/103-21/1804-ТВ від 12.03.2021 року в розмірі 1634,50 грн та №СЕ-19/103-21/1826-ТВ від 15.03.2021 року в розмірі 653,80 грн відповідно до вимог ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого в доход держави.

Керуючись ст.ст. 349,374,375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.
Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: дорожній рюкзак марки «Trevelite» зеленого кольору, утеплювач куртки зимової, куртку, комплект натільної білизни, баф зимовий, натільну сорочку, пару зимових рукавиць, куртку, які зберігаються в камері схову Ковельського РУП ГУНП, повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз №СЕ-19/103-21/1804-ТВ від 12.03.2021 року в розмірі 1634,50 гривень та №СЕ-19/103-21/1826-ТВ від 15.03.2021 року в розмірі 653,80 гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1