Справа №601/215/21
Провадження № 1-кп/601/110/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000414 від 23 грудня 2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Млинівці Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременець Тернопільської області, зареєстрованого АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2020 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні автомобіля марки «ВАЗ 2101», 1973 року випуску, білого кольору, із державним номерним знаком « НОМЕР_1 » власником якого є ОСОБА_7 до якого був прикріплений причіп марки «Лев», 2016 року випуску, сірого кольору, із державним номерним знаком « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_8 , проїжджаючи неподалік домогосподарства , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.
Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинену за попередньою змовою групою осіб, 22 грудня 2020 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, Кеба разом з ОСОБА_4 перебуваючи у салоні автомобіля марки «ВАЗ 2101», із державним номерним знаком « НОМЕР_1 », до якого був прикріплений причіп марки «Лев», із державним номерним знаком « НОМЕР_2 », заїхали на територію домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, будучи впевненими, що їхні дії носять таємний характер , діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення злочинного результату, а також з метою особистого збагачення, взявши одну із двох металевих частин рами вантажного причепа, які перебували на території зазначеного домогосподарства вагою 105 кг, вартістю 540 гривень 75 копійок, почали вантажити її на причіп марки «Лев», із державним номерним знаком марки « НОМЕР_2 », який був прикріплений до автомобіля марки «ВАЗ 2101», із державним номерним знаком « НОМЕР_1 ».
Однак, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 завантажуючи одну із двох металевих частин рами вантажного причепа вагою 105 кг, вартістю 540 гривень 75 копійок, на причіп марки «Лев», 2016 року випуску, сірого кольору, із державним номерним знаком марки « НОМЕР_2 », який був прикріплений до автомобіля марки «ВАЗ 2101», 1973 року випуску, білого кольору, із державним номерним знаком « НОМЕР_1 » не довели злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі та не вчинили усіх які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були виявлені потерпілим ОСОБА_6 ..
Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.

За даним фактом 23 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0000414 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України.

25 січня 2021 року між потерпілим ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з іншого боку на підставі ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачені дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді одного року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити їх від відбування покарання з випробувальним терміном один рік, з покладенням на них обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України визнали повністю, зазначили, що вони розуміють надані їм законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до них буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просять затвердити вказану угоду про примирення від 25 січня 2021 року і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки завдана матеріальна шкода йому повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених немає.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 беззастережно визнали себе винуватими, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст. 50, 65 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачені повністю визнали свою вину, активно сприяли розкриттю злочину, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 25 січня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000414 від 23 грудня 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченим узгодженої міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ч.2 ст.373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 січня 2021 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000414 від 23 грудня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 25 січня 2021 року покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 25 січня 2021 року покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази: дві металевих частин вантажного причепа, які були передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання слід залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча