Справа № 645/2443/20
Провадження №1-кп/645/316/21
У Х В А Л А
іменем України

09 березня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :
Головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходиться вказана кримінальна справа.
Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який востаннє продовжено ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.01.2021 р. на строк до 13.03.2021 р.
Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу згідно положень ст.331 КПК України, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, відсутність наміру переховуватись, впливати на свідка, який ще не допитаний чи вчинити інше правопорушення, про що зазначив прокурор.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку захисника, проти клопотання прокурора заперечував.
Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки на території України встановлено карантин і суддя зі складу колегії суддів ОСОБА_6 перебуває на лікарняному, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо колегіально розглянути клопотання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинуваченого під вартою головуючим по справі одноособово.

Приймаючи до уваги вимоги ч.2 ст.177, ст.315 КПК України, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, з метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає, що є наявними підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд продовжує щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому суд враховує, що з часу обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися підстави для такого запобіжного заходу. Зважаючи на позицію ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що такий ризик, як запобігання спробам обвинуваченого незаконно впливати на свідка, який не допитаний, та експерта по кримінальному провадженню, має місце. Суд бере до уваги і те, що перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, аніж тримання під вартою, ОСОБА_5 зможе переховуватися від суду, оскільки тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_5 , може викликати його втечу. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особ, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
З урахуванням конкретних обставин вчинення криімнального правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Виходячи з принципу правової визначеності суд вважає необхідним з урахуванням часу, потрібного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 07 травня 2021 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 314-316 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07.05.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: