465/4896/18
1-кс/465/331/21
У Х В А Л А
судового засідання
19.03.2021року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про скасування арешту майна.

Клопотання мотивує тим, що 03.11.2020 року ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження № 0002248 від 26.07.2018 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_4 та заборону користування та розпорядження фізичним та юридичним особам вищевказаним майном.

02.11.2017 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серії та номер: НМТ840493, засвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (реєстр №1075) набув право на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42 кв. м., житлова площа 26.5 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Вказує, що вказаний договір ніким не оспорювався та не визнавався недійним в судовому порядку, що на даний час надає для підстави вважати його законним таким, який засвідчує право власності за ОСОБА_4 на вищевказаний об`єкт нерухомого майно.

Крім цього, ОСОБА_4 не є стороною кримінального провадження, останньому не повідомляється про підозру, для проведення слідчих дій ОСОБА_4 , жодного разу органом досудового розслідування не викликався, а застосовуванні слідчим суддею такі заходи забезпечення кримінального провадження, як арешт його нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , із забороною користуватися розпоряджатись ним, суттєво обмежують його Конституційне право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Відтак, вважає, що у даному кримінальному провадженні відпала потреба у необхідності подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна. У зв`язку з чим просить клопотання задовольнити.

Судом вжились заходи, спрямовані на повідомлення заявника та слідчого про дату, час та місце розгляду клопотання, однак вони у судове засідання не з`явились з невідомих суду причин.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути клопотання у їх відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів, достатніх для постановлення рішення.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, вивчивши матеріали подані до даного клопотання та матеріали кримінального провадження, які стали підставою для накладення арешту, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 03.11.2020року клопотання старшої слідчої Франківського відділу поліції головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про арешт майна задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі продажу квартири, серії та номер: НМТ840493, виданий 02.11.2017, видавник: ОСОБА_5 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 42 кв. м., житлова площа 26.5 кв. м.

До прийняття рішення про скасування арешту заборонено користування та розпорядження фізичним та юридичним особам вищевказаним майном

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002248, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

При накладенні арешту на вищезазначене майно у кримінальному провадженні №№0002248, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, слідчий суддя виходив з того, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що при постановлені ухвали Франківського районного суду м.Львова від 03.11.2020 року у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого підстави для арешту майна, а саме з метою запобігання можливим фактам подальшого відчуження нерухомого майна стороннім особам, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його та те, що слідчим суддею при накладенні арешту враховано достатність доказів, наданих слідчим, що вказують на можливість вчинення злочину, метою арешту майна є забезпечення речового доказу.

Отже, враховуючи те, що у кримінальному провадженні №0002248 від 26.07.2018 року накладенні арешту на дане майно має значення для об`єктивного досудового розслідування та встановлення істини у справі.

При цьому, заявник не довів, що в подальшому в застосуванні накладенню арешту на майно, відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ураховуючи, що в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а на цей час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, арешт накладено з підстав визначених чинним законодавством за наслідками слідчих дій у кримінальному провадженні, підстав для задоволення клопотання і скасування накладеного арешту слідчим суддею наразі не встановлено.

Зважаючи на викладене та з метою запобігання відчуження квартири АДРЕСА_1 , щодо якої існують підстави вважати, що вона є доказом злочину, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 372 КПК України -

постановив:
у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1