ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1634/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2040/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: в режимі відеоконференції
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 06.06.2021 року.
Обвинувачений, не погоджуючись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, застосувати більш м`який запобіжний захід. Зазначає, що судом не оцінені в сукупності всі обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу. Суд не в повній мірі врахував те, що він має інвалідність 3 групи, ліквідатор аварії на ЧАЕС, потребує постійного медичного лікування. Під час розгляду клопотання прокурора, відчуваючи постійний біль, не міг правильно сприймати події, адекватно на них реагувати та відтворювати у своїх показаннях. В судове засідання не було викликано «швидкої допомоги», ні експерт-психіатр для участі в його допиті з приводу згаданого клопотання. За відсутності акта судово-медичного обстеження колегія суддів вирішила питання щодо стану його здоров`я. Внаслідок такого стану здоров`я не міг керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу колегія суддів суду першої інстанції встановила наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який продовжує існувати та перешкоджає застосуванню іншого більш м`якого запобіжного заходу. Апеляційний суд вважає такі висновки вмотивованими, враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення. Можливість настання встановленого ризику є значною, крім того, обвинувачений хоч і є громадянином України, проте згідно обвинувального акту є уродженцем Російської Федерації, не одружений, достатніх даних, які б свідчили про міцність його соціальних зв`язків на території України, суду не надано.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризику, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Щодо стану здоров`я обвинуваченого, то з оскаржуваної ухвали вбачається, що ухвалою суду від 18.03.2021 року вже було зобов`язано керівника Харківської медичної частини забезпечити проведення повного медичного обстеження обвинуваченого та надати йому необхідне медичне лікування. Станом на 08.04.2021 року ухвала суду не виконувалася, у зв`язку із чим судом першої інстанції зобов`язано адміністрацію Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях повідомити суд про хід виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 березня 2021 року про проведення медичного обстеження та лікування ув`язненого ОСОБА_7 . Таким чином судом вжито заходів реагування шляхом зобов`язання адміністрації медичної частини провести обстеження обвинуваченого та надати йому необхідне лікування. Та обставина, що обвинувачений має 3 групу інвалідності, ліквідатор на ЧАЕС, потребує постійного медичного лікування заслуговують на увагу, однак до апеляційної скарги не долучено жодних медичних довідок, а тому зробити висновок про стан здоров`я обвинуваченого не вбачається можливим. Крім того, слід зазначити, що неможливість утримання особи в слідчому ізоляторі у зв`язку із захворюванням має бути підтверджена об`єктивними доказами, які б не викликали сумнівів у достовірності такого висновку.
В даному конкретному випадку для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено достатні підстави, а тому посилання обвинуваченого на те, що він за станом здоров`я не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не впливають на правильність та обгрунтованість прийнятого судом рішення. Доводи обвинуваченого про те, що суд мав викликати експерта-психіатра для його участі в його допиті з приводу клопотання не узгоджуються з нормами КПК України, які не передбачають такого обов`язку для суду під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу.
За наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу судузалишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді