Справа № 308/4185/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001283 від 29.10.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Великі Геївці, Ужгородського району, ромської народності, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої : АДРЕСА_2 , має на утриманні 5 малолітніх дітей, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої
у вчиненні нею кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , проживаючи зі своїми малолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою АДРЕСА_2 , разом з батьком дітей - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактично не маючи статусу одинокої матері, перебуваючи в АДРЕСА_3 , зверталася - 06 травня 2019 року із заявою №61575, 61576 у відповідності до бланку затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 24.04.2015, в якій відобразила інформацію про призначення їй соціальної допомоги як одинокій матері, до Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА, додавши до неї, декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, а також довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №376 від 06.05.2019 видану Великогеївецькою сільською радою.
Після чого, уповноваженими особами Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА, по результатам розгляду заяви, та наданих підтверджуючих статус одинокої матері громадянки ОСОБА_3 документів, прийнято рішення про призначення їй всіх видів допомоги, згідно з поданою заявою, в тому числі допомогу одиноким матерям.
Протягом періоду отримання соціальної допомоги як одинока матір, а саме з 01 травня 2019 року по 31 жовтня 2019 року ОСОБА_3 постійно проживала з батьком її дітей - ОСОБА_9 , з яким вела спільне господарство та разом з ним виховувала спільних дітей, не перебуваючи офіційно у шлюбі, усвідомлюючи, що факт встановлення батьківства є підставою для припинення виплат соціальної допомоги як одинокій матері, з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання останніх, всупереч взятих на себе зобов`язань при зверненні із зазначеною вище заявою в Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА, з корисливих мотивів, з метою отримання матеріального прибутку, шляхом обману, приховала від Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА факт спільного проживання з біологічним батьком своїх дітей, в результаті чого, фактично не маючи статусу одинокої матері безпідставно отримала соціальну допомогу, яку передбачено для вказаної категорії населення.
В результаті вчинення шахрайських дій ОСОБА_3 фактично не маючи статусу одинокої матері, в період з 01 травня 2019 року по 31 жовтень 2019 року, умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, надала не правдиві відомості подаючи відповідну заяву та додаючи інші документи, досягла мети, щодо незаконного збагачення за рахунок грошових коштів Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА, призначених для виплат одиноким матерям, отримала грошові кошти на загальну суму 4 400, 03 (чотири тисячі чотириста гривень три копійки), якими заволоділа, шляхом щомісячного зняття готівки з розрахункового рахунку НОМЕР_1 , чим спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА матеріальні збитки на загальну суму 4 400,03 (чотири тисячі чотириста гривень три копійки).
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 190 КК України тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченій ОСОБА_3 в присутності її захисника ОСОБА_10 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника.
У вказаній заяві ОСОБА_3 та її захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву представника потерпілого «Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА» ОСОБА_11 , у якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України; згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовомузасіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом згідно статті 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка раніше не притягалася до кримінальної відповідальності , на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку КЗ УРЛ не перебуває. Окрім того суд також при визначенні міри покарання за вчинений кримінальний проступок враховує особу ОСОБА_3 , яка має зареєстроване місце проживання, на утриманні має 5 дітей.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого,
Враховує ступінь здійснення її злочинного наміру, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням положень ст. 68 КК України, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді громадських робіт на строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального Кодексу України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у виді громадських робіт бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень, передбачених ч.3 ст.56 КК України, щодо призначення такого виду покарання. Покарання у виді штрафу суд не вбачає за можливе призначити ОСОБА_3 , з огляду на те, що остання не працює і не має дохід, який би давав можливість сплатити штраф.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті ) годин.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1