Справа № 466/3205/17
У Х В А Л А

02 червня 2021 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2021 судді ОСОБА_1 передано на розгляд заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004073 від 12.11.2016 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування зазначеної заяви ОСОБА_3 зазначає, 12.05.2021 суддя ОСОБА_4 після скасування апеляційним судом постановленої ним законної ухвали Шевченківського районного суду м.Львова в справі від 23.02.2021 в одинадцятий раз розглядає поданий прокурором прокуратури Львівської області обвинувальним актом від 04.04.2019, яким ОСОБА_5 бездоказово звинувачений ч.2 ст.121 КК України в смерті ОСОБА_9 від удару (ударів) рукою, всупереч заяві потерпілого ОСОБА_3 про групове вбивство сина за ст.115 ч.2 п.12 КК України групою осіб.

Правова кваліфікація 7-го обвинувального акту, яка не відповідає заяві потерпілого ОСОБА_3 від 12.11.2016 за групове вбивство сина ОСОБА_9 ст.115 ч.2 п.12 КК України розпочате ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в квартирі АДРЕСА_1 і завершене в квартирі АДРЕСА_2 за вказівкою організованого злочинного угрупування поліції і прокуратури м. Львова і області (далів ОЗУ) та має мету захистити від кримінальної відповідальності усіх вбивць.

Через не проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні за яким не встановлене місце злочину, не з`ясовано коло осіб причетних до вбивства ОСОБА_9 , мотиви вбивства та інше, через фальсифікацію та невідповідність ст.291 КПК України обвинувальний акт ухвалами судів першої інстанції десять разів повертався прокурору (в останнє 23.02.2021 суддею ОСОБА_4 ).

З вчиненого тиску чи погроз прокурора в першому судовому засіданні 12.05.2021 після скасування судом апеляційної інстанції ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 23.02.2021 поведінка судді ОСОБА_4 кардинально змінилась і виглядає, ніби то він раптом змінив власні висновки і переконання настільки кардинально, що вже визнає доведеність обвинувачення. Отже суддя піддається тиску чи гіпнозу. За таких обставин просить відвести суддю ОСОБА_4 з розгляду даного кримінального провадження.

Підставою відводу також зазначає, що суддя ОСОБА_4 13.09.2019 року постановив ухвалу у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України, яке також розслідується щодо факту загибелі його сина ОСОБА_9 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що він не довіряє судді ОСОБА_1 , оскільки в нього є конфлікт інтересів з ОСОБА_3 а тому він прийме незаконне рішення. Просив оголосити перерву у даній справі про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_4 , для підготовки заяви про відвід судді ОСОБА_1 .

Представник - адвокат ОСОБА_7 підтримав заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 з підстав, викладених в заяві. Також підтримав пояснення свого довірителя про недовіру судді ОСОБА_1 та просив оголосити перерву для написання заяви про відвід. Додатково пояснив, що ним також поданна заява про відвід судді ОСОБА_4 , яка передана на розгляд іншому складу суду.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_4 , зазначивши, що головуючий розглядав скаргу в іншому кримінальному провадженні №0000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України, яке розслідується ВП № 4 ГРУП ГУНП у Львівській області щодо факту загибелі ОСОБА_9 сина заявника.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення заяви.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 також заперечила щодо задоволення заяви. Пояснила, що вона приймає участь у кримінальному провадженні від Центру безоплатної правової допомоги і їй відомо, що зі сторони потерпілого неодноразово подавалися заяви про відвід суддям. При цьому коли головуючий ОСОБА_4 виніс ухвалу про повернення обвинувального акту прокуророві, ОСОБА_3 був задоволений таким судовим рішенням, однак в подальшому подає заяву про відвід, в якій не наводить законних підстав. Заперечує щодо порушення порядку розподілу даного кримінального провадження судді ОСОБА_4 , а тому просить відмовити у задоволенні заяви про відвід.

Приписами ч. 3 ст.81 КПК України встановлено, що при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Суддя Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у розгляді кримінального провадження № 0004073 від 12.11.2016 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та не висловив бажання надати пояснення.

Вивчивши заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , пояснення учасників, дослідивши матеріали справи під єдиним унікальним № 466/3205/17 у межах заявленої заяви про відвід, суд дійшов наступного.

Суд встановив такі обставини.

На розгляді судді ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0004073 від 12.11.2016 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 є потерпілим.

02.06.2021 ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 , з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших підстав, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

За практикою Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У відповідності до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Конвенція про захист прав людини та основних свобод (4 листопада 1950 р.), яку Україна ратифікувала 17 липня 1997 року, визначає основні права і свободи. Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Однією з підстав для відводу потерпілий заявляє про те, що головуючий розглядав скаргу в іншому кримінальному провадженні №0000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України, яке розслідується ВП № 4 ГРУП ГУНП у Львівській області щодо факту загибелі ОСОБА_9 сина заявника.

Так, 13 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого та зобов`язання до вчинення дій у кримінальному провадженні № 0000082. Будь яких інших рішень, де суддя висловив свою думку з тих чи інших обставин кримінального правопорушення немає. Скасування ухвали про відмову у відкритті провадження не є підставою для задоволення відводу.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

З оглянутих матеріалів кримінального провадження №0004073 від 12.11.2016, а саме ухвали від 19.04.2021 колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду вбачається, що скасовуючи ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 23.02.2021, колегія постановила призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.121 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження тим самим складом суду (том 6 арк.спр.118-122). Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.04.2021 визначено склад суду ОСОБА_4 (том 6 арк.спр.125).

Суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним, суд вважає, що у заяві про відвід судді ОСОБА_4 не наведено даних, що викликають сумніви в його неупередженості при розгляді даного кримінального провадження і при розгляді цієї заяви таких даних не встановлено, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 75,76,80,81 КПК України, суд, -

постановив :

у задоволенні заяви від 02.06.2021 потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у розгляді кримінального провадження №0004073 від 12.11.2016 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1