У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166 від 26.09.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2018 року близько 08 год. 50 хв. гр. ОСОБА_4 перебуваючи біля Кам`яницької ЗОШ І-ІІІ, що розташована в с. Кам`яниця по вул. Ужанська № 22, Ужгородського району, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході конфлікту з ОСОБА_6 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс останньому серію ударів рукою затиснутою в кулак в різні частини тіла, зокрема не менше одного удару по лівій нозі, заушної області голови зліва та лівого ліктьового суглобу, чим спричинив потерпілому - ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичного експерта №448 від 09.11.2018, на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_6 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді: ділянки депігментації на шкірних покривах передньої поверхні середньої третини лівої гомілки. Згідно даних консультації спеціалістів, в нього виявлено: забійні садна м`яких тканин заушної області зліва та забій лівого ліктьового суглобу.
Виникли вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути руки затиснуті в кулак руки сторонньої людини. По давності виникнення вкладаються в час події, яка відбувалася 26.09.2018 та потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 .
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, заявив клопотання про закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 125 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" вказано, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року..
Таким чином, згідно ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення класифікується як кримінальний проступок.
Обставини, передбачені ч. ч. 2 та 3ст. 49 КК України відсутні, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався.
Судом встановлено, що початком перебігу строку давності є день, коли було вчинено кримінальне правопорушення, тобто, згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення вчинено у встановлений слідством день та час, а саме 26.09.2018 і ця обставина сторонами кримінального провадження не заперечується.
З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше 2 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч.1 ст.49 КК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
При цьому Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в ухвалі від 28.09.2017 у справі 1505/11011/2012 роз`яснив, що, виходячи із системного аналізу ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України та роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», у випадку повного визнання обвинуваченим своєї вини та подачі ним клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен винести відповідну ухвалу про закриття кримінального провадження без призначення покарання.
Враховуючи те, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся, не переривався та на день розгляду справи закінчився, суд приходить до переконання, що клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України.
Керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284-288, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001166 від 26.09.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1