Справа № 504/1175/21
Номер провадження 1-кс/504/333/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали клопотання слідчого ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000271 від 08.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із клопотанням, яке погоджено з прокурором про накладання арешту на майно, а саме: предмети візуально схожі на набої марки GFL LUGER 9mm у кількості 26 одиниць; магазин із маркуванням Smith & Wesson; сигнальний пістолет із маркуванням ORION.

В обґрунтовання свого клопотання, слідчий вказує, що слідчим відділенням ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271 від 08.04.2021року за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.04.2021 року до ч/ч ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на спецлінію "102" про те, що в автомобілі марки "AUDI A6", без державного номерного знаку, що знаходиться на контейнерному терміналі "ТІС" за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, територія Визирської ОТГ, в багажному відділені виявлено предмети зовні схожі на набої у кількості 26 одиниць, магазин та сигнальний пістолет. (ЄО №3861)

В ході проведення досудового розслідування, 07.04.2021 року під час огляду автомобілю марки AUDI A6, без д/н, VIN НОМЕР_1 , 2014 р.в., що знаходився за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, територія Визирської ОТГ, контейнерний термінал ТІС, було виявлено та вилучено: предмети візуально схожі на набої марки GFL LUGER 9mm у кількості 26 одиниць, магазин із маркуванням Smith & Wesson та сигнальний пістолет із маркуванням ORION. Вищевказані речі упаковані та опечатані.

Слідчий зазначає, що з метою виконання завдання арешту та вирішення завдань кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на: предмети візуально схожі на набої марки GFL LUGER 9mm у кількості 26 одиниць; магазин із маркуванням Smith & Wesson; сигнальний пістолет із маркуванням ORION.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, однак надали заяву в якій просять розглядати клопотання без їх участі.

Частиною 4 ст. 107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши подане клопотання, вивчивши надані матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Статтями 167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, у своєму клопотанні слідчий посилається на те, що майно, на яке він просить накласти арешт, було вилучено в ході проведення огляду, огляд був проведений в автомобілі AUDI A6, без д/н, VIN НОМЕР_1 , 2014 р.в., а відповідні речі знайдені у салоні цього автомобіля.

Разом із тим, Статтею 30 Конституції України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду та обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, закон допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду та обшуку.
За змістом статей 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, що проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які перебувають у володінні особи.
Водночас у ч. 1 ст. 233 КПК, яка визначає порядок проникнення до житла та іншого володіння особи, передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті. У винятковому випадку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу.
Аналіз вищевказаних положень кримінальних процесуальних норм свідчить про те, що право слідчого, прокурора на проникнення до житла і проведення в ньому обшуку може виникати у трьох випадках:
1) за ухвалою слідчого судді;
2) без постановлення такої ухвали на підставі згоди власника житла чи іншого володіння особи;
3) до постановлення ухвали слідчого судді лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
Всупереч наведеним вимогам, до матеріалів клопотання не долучено ухвали слідчого судді, яка б надавала право слідчому проникати до автомобіля марки AUDI A6, без д/н, VIN НОМЕР_1 , 2014 р.в. та у зв`язку із цим вилучати майно на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що огляд салону автомобіля не може вважатися оглядом місця події, а тому, навіть за умов, що огляд цього автомобіля підпадав під визначення «невідкладного випадку» у значенні ч. 3 ст. 233 КПК, звернення до слідчого судді постфактум відповідно до вимог цього положення є обов`язковим. За відсутності ухвали слідчого судді, отриманої в порядку, передбаченому цим же положенням, результати такого огляду не можуть бути визнані належним чином вилученими речовими доказами, а тому клопотання є безпідставним.
Згідно ч.ч.1, 3 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку про необґрунтованість клопотання, так як майно вилучено слідчим без відповідних правовових підстав і воно не може бути речовими доказами в такому провадженні в силу ч. 3 ст. 233 КПК України, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000271 від 08.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1