Справа №: 398/1813/16-к
провадження №: 1-кп/398/23/21
ВИРОК
Іменем України

"16" лютого 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія кримінальне провадження № 0000687 від 16 березня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Більшетархове, Нижневартовського району, Тюменської області, Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою , не маючого на утриманні дітей, не військовозобов`язаного, фактично проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого :

-11.04.2003 року апеляційним судом Кіровоградської області за п.п. 7, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 186, ст. 304 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі. Звільнився із місць позбавлення волі 14.08.2015 року по відбуттю строку покарання,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

16 березня 2016 року, близько 11.40 години, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання в одній із кімнат будинку АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, яка виникла між ним та його знайомим ОСОБА_9 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання смерті потерпілого, наніс ОСОБА_9 один цілеспрямований удар ножем, який тримав у правій руці, у ліве плече, один цілеспрямований удар в область грудної клітини зліва, один цілеспрямований удар у праве плече. Продовжуючи свої протиправні дії та незважаючи на те, що ОСОБА_9 почав тікати на вулицю, ОСОБА_7 наздогнав потерпілого на вулиці біля будинку АДРЕСА_1 та продовжив наносити йому удари ножем, завдавши три цілеспрямовані удари у грудну клітину, а в подальшому ще й давити за шию .

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини та черевної порожнини зліва: рана 8-го міжребер`я зліва, що проникає до плевральної порожнини, пошкодження лівої легені, діафрагми, очеревини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 177 від 05 травня 2016 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння; непроникаючого поранення грудної клітини зліва : рана 6-го міжребер`я зліва, пошкодження зубчастого м`язу зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 177 від 05 травня 2016 року, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликаючи тривалий розлад здоров`я на термін понад 12 діб; ран плечей, грудної клітини зправа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 177 від 05 травня 2016 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на термін від 6 до 21 доби; рани 2-го міжреберя зліва, садна шиї, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 177 від 05 травня 2016 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як викликаючи скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб.

При цьому ОСОБА_7 свій намір на вбивство потерпілого не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки потерпілий вирвався та втік від обвинуваченого, та пізніше був доставлений в лікарню де йому була надана медична допомога.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, як незакінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що всі обставини , щодо вчинення ним злочину, що зазначені у обвинувальному акту він визнає повністю, кваліфікацію його дій не оспорює, але показання на підставі ст. 63 Конституції України давати відмовився, посилаючись на небажання згадувати той день. У вчиненому щиро кається, оскільки зробив для себе належні висновки.
Винність обвинуваченого в скоєнні злочину підтверджується наступними доказами:

- Протоколом огляду місця події від 16.03.2016 року із фото таблицею до нього , відповідно яким під час огляду території зупинки громадського транспорту, яка знаходиться поблизу будинку АДРЕСА_2 , на дошці, яка слугує сидінням було виявлено пляму бурого кольору розміром 10*4 см ( том 2 а.с. 96-98);

- Протоколом огляду місця події від 16.03.2016 року із фото таблицею до нього, відповідно до якого під час огляду приміщення приймального відділення санпропускника Олександрійської центральної міської лікарні № 1, що знаходиться за адресою вул.Семашко, 15 в м.Олександрія, Кіровоградської області було виявлено та вилучено чоловічу футболку синього кольору із плямами бурого кольору, чоловічу кофту світлого кольору на якій наявні плями бурого кольору, куртку чоловічу чорного кольору із плямами бурого кольору, труси чоловічі у різнокольорову смужку із плямами бурого кольору, штани спортивні сірого кольору із плямами бурого кольору, штани джинсові синього кольору із плямами бурого кольору, кросівки чоловічі білого кольору марки «restime» із плямами бурого кольору (том 2 а.с.109-115);

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.03.2016 року за участі свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого свідок показала, що 16 березня 2016 року у період часу з 13 по 15 годину вона працювала у своєму дворі і почула крики. Вийшовши із двору, біля хвіртки будинку АДРЕСА_1 побачила бійку. Бійка була між ОСОБА_7 та невідомим їй чоловіком. Також там була сестра ОСОБА_7 ОСОБА_11 . Оскільки вони висловлювали нецензурну лайку, вона їх попередила щоб вони припинили і розійшлись. Невідомий чоловік відійшов від хвіртки та сказав, що зараз розійдуться. ОСОБА_7 продовжував кричати на незнайомого їй чоловіка, ображати його, підбіг до чоловіка та знову почав бійку. Вони всі перебували у стані алкогольного спяніння. Коли Федір біг вона побачила у нього ніж, він кричав незнайомцю, « я тебе завалю». Побачивши у ОСОБА_12 ніж, вона зайшла у свій двір та зачинила хвіртку, оскільки дуже злякалась, але продовжила за ними спостерігати зі свого двору. Між ними знову почалась бійка та ОСОБА_7 наніс чоловікові 3 чи 4 удари ножем в область грудної клітини. Невідомий чоловік знову почав тікати, а ОСОБА_12 , тримаючи у руці ніж, його наздоганяв. Біля будинку АДРЕСА_3 вони знову почали битись. Але як і що там відбувалось вона вже не бачила, адже була у своєму дворі. У незнайомця ножа чи якогось іншого предмета вона не бачила. Через незначний проміжок часу ОСОБА_12 повернувся до свого двору, а незнайомець пішов по вулиці (том 3 а.с. 128-134).

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2016 року за участі потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого останній показав, що 16 березня 2016 року він у будинку АДРЕСА_1 розпивав алкогольні напої зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_13 та його сестрою ОСОБА_14 . Вони випили приблизно 3 літри горілки на трьох. Під час розпивання алкоголю у будинку, в одній із кімнат, між ним та ОСОБА_13 виник словесний конфлікт, під час якого вони обоє підвелися із ліжка, ОСОБА_13 дістав із-під матрацу ніж із білою рукояткою, довжиною більше 8 сантиметрів. Зі слів обвинуваченого йому відомо, що у нього нещодавно був конфлікт із циганами і він зберігав цей ніж для самооборони. Тримаючи цей ніж у правій руці ОСОБА_13 наніс йому один удар у ліве плече. Потім обвинувачений наніс йому іще один прямий, бічний удар ножем у ліву нижню частину грудної клітини. При цьому він особисто, жодного разу не застосував до обвинуваченого фізичної сили. Після того, як ОСОБА_13 наніс йому третій удар ножем в середню частину грудної клітини, він почав тікати від нього. Але ОСОБА_13 , наздогнавши його біля порогу будинку , наніс йому іще четвертий удар ножем ззаду у праве плече і він, потерпілий, почав тікати із будинку. Він, потерпілий, був одягнений у чорну куртку, білі кросівки та джинси. Весь його одяг був закривавлений. Коли вибіг за хвіртку, його побачила сусідка обвинуваченого та почала питати, що трапилось. Він попросив її викликати швидку допомогу. У дворі та на вулиці ОСОБА_7 йому вже не наносив тілесних ушкоджень, але коли він від нього тікав, ОСОБА_13 намагався його наздогнати і щось кричав у слід, але що саме вже не пам`ятає. Коли ОСОБА_13 його наздогнав на вулиці, то схопив руками за шию. Чи був у нього у той момент в руках ніж, він також не пам`ятає. Пам`ятає лише те, що у нього сильно текла кров, але свідомості він не втрачав. Потім він відштовхнув ОСОБА_13 від себе , вдаривши його по поламаних ребрах, які йому поламали у якійсь бійці, і пішов по вулиці. Коли йшов просив якихось людей викликати швидку допомогу. На вулиці Енгельса він сів на зупинці громадського транспорту та став чекати карету швидкої допомоги. Звідти його і забрали медичні працівники (том 3 а.с. 136-145).

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 16.03.2016 року нанесла йому тілесні ушкодження (том 2 а.с. 125-127);

- Висновком судово-медичної експертизи № 177 від 05.05.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді : а) проникаючого поранення грудної клітини та черевної порожнини зліва : рана 8-го міжребер`я зліва що проникає до плевральної порожнини, пошкодження лівої легені, діафрагми, очеревини, вказаний комплекс ушкоджень відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння; б) непроникаючого поранення грудної клітини зліва: рана 6-го міжребір`я зліва, пошкодження зубчастого м`язу зліва, вказаний комплекс ушкоджень відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликаючи тривалий розлад здоров`я на термін понад 12 діб; в)ран плечей, грудної клітини зправа, вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на термін від 6 до 21 доби; г) рани 2-го міжребір`я зліва, садна шиї, дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як викликаючи скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб. Зважаючи на деякі морфологічні особливості ушкоджень можна припускати, що вони могли утворитись від дії предметів, яким притаманні ріжучі чи колючо-ріжучі властивості і в результаті дії леза ножа. Виявлені ушкодження могли утворитись не менше ніж 6-7 травматичних впливів. Враховуючи локалізацію ушкоджень можна вказати, що вони не притаманні для утворення при падінні на прощині з положення стоячи (том 2 а.с. 190-195);

- Протоколом отримання зразків для експертизи від 16.03.2016 року, відповідно якому у ОСОБА_7 було відібрано зразки крові для проведення експертних досліджень (том 2 а.с. 166);

- Протоколом отримання зразків для експертизи від 17.03.2016 року, відповідно якому у ОСОБА_15 було відібрано зразки крові для проведення експертних досліджень (том 2 а.с. 129);

- Протоколом обшуку від 19.03.2016 року, згідно якому під час обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді у будинку АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено чоловічу куртку чорного кольору (том 3 а.с.110-113);

- Постановою слідчого від 25.05.2016 року про уточнення анкетних даних, відповідно до якої, слідчим було постановлено по кримінальному провадженню № 0000687 вважати правильним прізвище потерпілого ОСОБА_9 (том 3 а.с. 89-90);

- Висновком судово-медичної експертизи № 1047 від 30.03.2016 року, відповідно якому в крові ОСОБА_7 , 1984 року народження, виявлено етиловий спирт в кількості 1. 95 г/дм3 (том 2 а.с. 203);

- Висновком судово-психіатричної експертизи № 169 від 06.04.2016 року, відповідно якому ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічними захворюваннями не страждає, не знаходиться у тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_7 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує ( том 2 а.с. 213-214);

- Висновком судово-медичної експертизи № 228 від 06.04.2016 року, відповідно якому на куртці ОСОБА_7 знайдено сліди крові людини (том 2 а.с. 216-217);

- Висновком судово-медичної експертизи № 387 від 20.05.2016 року, відповідно до якого генетичні ознаки крові у вирізках з куртки ОСОБА_7 збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_15 і не збігаються з генетичними ознаками зразку крові ОСОБА_7 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові людини у вирізках з куртки та генетичних ознак зразка крові ОСОБА_15 складає 7.9*10-27. Сукупність генетичних ознак, визначена у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1 з 125 септильйонів осіб (том 2 а.с. 222-229);

- Висновком судово-медичної експертизи № 201 від 05.05.2016 року, відповідно якому виявлені у ОСОБА_15 тілесні ушкодження могли виникнути за різних обставин, в тому числі і за тих на які вказує ОСОБА_10 в ході слідчого експерименту за її участі. Зважаючи на морфологічні особливості ушкоджень, що були виявлені у потерпілого ОСОБА_15 , можна припускати, що дані ушкодження могли утворитись і від дії ножа, як вказує свідок ОСОБА_10 (том 3 а.с. 51-54);

- Висновком судово-медичної експертизи № 234 від 25.05.2016 року, відповідно до якого тілесні ушкодження , що були виявлені у ОСОБА_15 могли виникнути і за тих обставин, на які він вказує в ході слідчого експерименту за його участі. Пошкодження одягу, що був наданий на експертизу, могли виникнути від дії предмету з ознаками гострого. Зважаючи на те, що відповідно до даних мед. документів, направлення раньового каналу потерпілого ОСОБА_15 було зверху вниз, не можна впевнено казати про можливість утворення такого ушкодження в результаті наштрикання на ніж, як вказує підозрюваний, оскільки за таких умов раньовий канал повинен розташовуватись в горизонтальному або близького до такого напрямку (том 3 а.с. 57-68);

Наведені докази суд вважає належними і допустимими, а тому приймає в основу обвинувального вироку.

Разом з тим суд не приймає до уваги протоколи огляду місця події від 16.03.2016 року (том 2 а.с. 100-103, 104-108), протокол пред`явлення речей для впізнання від 23.05.2016 року (том 2 а.с. 119-124), протокол отримання зразків для експертизи від 16.03.2016 року (том 2 а.с. 167), висновоки судово-медичних експертиз № 237, № 50, № 226 , № 227, № 230, № 229 (том 2 а.с. 197, том 2 а.с. 205-207, том 2 а.с.210-211, том 2 а.с.246-248, том 2 а.с.250-252, том 3 а.с.2-4), висновоки дактилоскопічних експертиз № 241, № 239, № 240 (том 3 а.с.9-11, том 3 а.с.16-19, том 3 а.с. 24-26), висновоки трасологічних експертиз № 25, № 26 , № 24 (том 3 а.с. 31-34, том 3 а.с. 39-41, том 3 а.с.46-49), оскільки вказані документи не містять жодного доказового значення для даної справи.

Також суд не приймає до уваги показання ОСОБА_7 надані ним під час проведення слідчого експерименту (том 3 а.с. 148-157) з приводу того , що він захищався від ОСОБА_9 , який йому погрожував ножем, та розцінює їх, як спосіб захисту, адже ці показання обвинуваченого спростовуються показаннями свідка ОСОБА_10 та показаннями потерпілого ОСОБА_9 , наданими під час проведення із ними слідчого експерименту, відповідно яким, у потерпілого ножа не було.

Від допиту потерпілого та свідків у судовому засіданні прокурор відмовилась, інші учасники процесу на проведенні вказаної процесуальної дії не наполягали.

Суд, враховуючи механізм нанесення тілесних ушкоджень, їх локалізацію, кількість , сукупність та характер, зокрема нанесення численної кількості тілесних ушкоджень у життєво важливі органи (грудна клітина), дійшов висновку, що у момент скоєння злочину обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускала їх настання, зокрема у виді смерті потерпілого.

На підставі ч.3 ст.24 КК України, непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Із суб`єктивної сторони дії обвинуваченого ОСОБА_7 виражаються у формі вини з непрямим умислом. Ознаки, які характеризують психічне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння і його наслідків: 1) усвідомлення суспільної небезпеки свого діяння; 2) передбачення його суспільно небезпечних наслідків; 3) свідоме припущення настання наслідків. Перші дві ознаки характеризують процеси, які відбуваються у психіці суб`єкта і тому складають інтелектуальний момент умислу. Третя ознака характеризує вольову сферу особи й утворює вольовий момент умислу. Основна сутність непрямого умислу - в його вольовій ознаці. Особливість такої ознаки полягає у відсутності бажання настання суспільно-небезпечного наслідку. Обвинувачений ОСОБА_7 , не спрямовуючи свою волю на досягнення наслідку, все ж таки свідомо допускав його настання, а саме - смерті потерпілого. Хоча ОСОБА_7 намір на вбивство потерпілого не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки потерпілий втік від нього та в подальшому ОСОБА_9 була надана медична допомога.

Пункт 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" визначає, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Отже, суд враховує знаряддя нанесення тілесних ушкоджень ніж, та те, що обвинувачений ОСОБА_7 наносив численні удари у життєво важливі органи у грудну клітину потерпілого, зокрема і в ліву її частину в області серця. Той факт, що виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини та черевної порожнини зліва : рана 8-го міжребер`я зліва що проникає до плевральної порожнини, пошкодження лівої легені, діафрагми, очеревини, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння , наявності між потерпілим та обвинуваченим конфлікту, дійшов висновку про наявність умислу ОСОБА_7 на заподіяння саме смерті ОСОБА_9 .

Крім того, суд враховує поведінку обвинуваченого після вчинення злочину і відношення до наслідків злочину. Зокрема те, що ОСОБА_7 після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не надав допомоги останньому, не намагався викликати швидку допомогу , а навпаки на зауваження його сусідки ОСОБА_10 про припинення протиправних дій, жодним чином не зреагував та продовжував наносити потерпілому удари ножем у грудну клітину та давити за шию. Такі дії ОСОБА_7 свідчать про те, що він бажав настання смерті ОСОБА_9 .

Свій злочинний умисел ОСОБА_7 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий вирвався від нього і втік, а також присутність сусідки обвинуваченого, свідка ОСОБА_10 , яка під час протиправних дій ОСОБА_7 робила йому зауваження, та своєчасно надана медична допомога потерпілому.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази та аналізуючи їх в сукупності суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 доведеною повністю у вчиненні інкримінованого йому правоохоронними органами злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який являється особливо тяжким, мотиви його вчинення, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, страждає на поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та має синдром залежності, у зв`язку з чим перебуває на обліку у лікаря-нарколога , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив нове кримінальне правопорушення проти життя людини, маючи не зняту і не погашену судимість за тотожний злочин.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вказане, суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам вчинення злочину , а також вимогам ст. 65 КК України.

За даним кримінальним провадженням ОСОБА_7 перебуває під вартою з 16 березня 2016 року.

Підстав для зміни раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_7 злочин було вчинено 16 березня 2016 року, строк обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, необхідно зарахувати до покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у справі суд покладає на рахунок ОСОБА_7 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись статями 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до 16 березня 2021 року включно, залишити незмінним у виді тримання під вартою та звільнити з під варти 17 березня 2021 року, як такого, що відбув покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 16.03.2016 року , зарахувавши строк попереднього ув`язнення (тримання під вартою ) ОСОБА_7 з 16.03.2016 року по 16 березня 2021 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 10401 (десять тисяч чотириста одну) грн. 48 коп за проведення судових експертиз .

Речові докази по справі, а саме:

- змив РБК вилучений з зупинки по АДРЕСА_2 , дві частини ножа, скляну рюмку, пластикову пляшку, кросівки ОСОБА_9 з написом «restime» з РБК, джинси ОСОБА_9 з РБК, спортивні штани ОСОБА_9 з РБК, куртку ОСОБА_9 з РБК, труси ОСОБА_9 з РБК, светр з ґудзиками ОСОБА_9 з РБК, футболку синього кольору ОСОБА_9 з РБК, куртку чорного кольору ОСОБА_7 з РБК, кофту синього кольору ОСОБА_7 , чорні спортивні штани ОСОБА_7 , куртку вилучену під час обшуку по АДРЕСА_1 , два ножі вилучені під час обшуку АДРЕСА_1 , светр чоловічий вилучений під час обшуку по АДРЕСА_1 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Олександрійського ВП ГУНП знищити;

- зрізи нігтів ОСОБА_7 , поміщені до паперового пакету та матеріали об`єктів до висновку експерта № 28, поміщені до паперового пакету, що знаходяться у матеріалах справи зберігати при справі.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк починаючи з дати вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий Судді