УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.03.2021 Справа №607/4968/21 Провадження 1-кс/607/ 1702 /2021 м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання особи під домашнім арештом та строку дії покладених, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, неодруженого, який є особою з інвалідністю 3-ї групи, у відповідності до вимог ст..89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2021 прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом на 30 днів щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0001240 від 23.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_4 , цілодобово, за виключенням необхідності відвідування медичних закладів, а також продовження покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які надають можливість виїзду за кордон у випадку їх наявності.

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001240 від 23.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що в січні 2019 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 прийняв рішення про особисте збагачення, шляхом незаконно придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин особам схильним до їх вживання, що є порушенням вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

ОСОБА_6 усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел він не в змозі, переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків від незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин вирішив підшукати співучасників даної злочинної діяльності, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_4 та іншим особам здійснювати діяльність щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечних психотропних речовин. На дану пропозицію ОСОБА_4 погодився та з метою особистого збагачення вони вступили в злочинну змову, направлену на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

Так, ОСОБА_6 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах місці та часі, незаконно придбав кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить 4-ММС, який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, який в подальшому для збуту передав ОСОБА_4

15.07.2019 о 20.35 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 маючи в наявності заздалегідь придбану кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить 4-ММС (4-метилметкатинон), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0.1357 грама, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , незаконно збув її ОСОБА_7 (анкетні дані змінено), за що отримав від останньої грошові кошти в сумі 1000 гривень.

02.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16.02.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за виключенням необхідності відвідування медичних закладів, строком до 23:59 год. 01.04.2021. На цей же строк покладено на підозрюваного ОСОБА_4 передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки.

18.03.2021 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

Прокурор в судовому засіданні подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, та зазначив, що строк запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту цілодобово та покладених ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.02.2021 передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, слід вчергове продовжити, оскільки заявлені стороною обвинувачення під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 цього запобіжного заходу ризики не зменшилися, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. На думку прокурора, наявні достатні підстави вважати, що у разі непродовження строку тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом та строку дії обов`язків, покладених на нього, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник адвокат ОСОБА_5 , з думкою якого погодився підозрюваний ОСОБА_4 , у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечували, однак просили скоригувати період доби, протягом якого ОСОБА_4 має бути заборонено залишати своє житло, змінивши такий на період із 20.00 години вечора до 08.00 години ранку. В обґрунтування зазначених вимог захисник посилався на те, що ОСОБА_4 є особою з інвалідністю 3-ї групи, у ОСОБА_4 діагностовано бронхіальну астму. На думку захисника, тримання ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом може призвести до погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 , у зв`язку з чим захисник ставить питання про зміну періоду доби, протягом якого ОСОБА_4 має бути заборонено залишати своє житло в АДРЕСА_1 .

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001240 від 23.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України.

02.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16.02.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за виключенням необхідності відвідування медичних закладів, строком до 23:59 год. 01.04.2021. На цей же строк покладено на підозрюваного ОСОБА_4 передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки.

18.03.2021 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини 6 статті 181 КПК України, строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з приписами ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання особи під домашнім арештом та обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків та спливу строків досудового розслідування.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001240 від 23.04.2019, протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 15.07.2019 відносно ОСОБА_4 ; висновком експерта №2.1-511/19 від 28.12.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 (анкетні дані змінено), іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор вказав на те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень з огляду на встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а саме, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує, що ОСОБА_4 інкримінується кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Також слідчий суддя вважає таким, що не зменшився, ризик знищення, схову, або спотворення підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої із речей, які мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки на даний час залишаються не відшуканими психотропні та наркотичні речовини, грошові кошти, одержані від їх реалізації.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчим суддею взято до уваги, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено всіх свідків та очевидців кримінальних правопорушень, деякі з яких можуть бути відомі ОСОБА_4 , та на яких підозрюваний може впливати з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь, та враховано встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 суспільно-корисною працею не займається, раніше притягався до кримінальної відповідальності, що дає підстави вважати наявним, окрім вищезазначених, ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) .

З урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, вагомості доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує йому у випадку визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, котре йому інкримінується, з врахуванням відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_4 , дослідивши надані слідчому судді матеріали щодо стану здоров`я ОСОБА_4 , слідчий суддя, все ж, відхиляє доводи сторони захисту щодо неможливості перебування підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом цілодобово у зв`язку з встановленим йому діагнозом «бронхіальна астма» та не вважає за необхідне встановлювати період доби, протягом якого ОСОБА_4 має бути заборонено залишати своє житло, однак, залишивши, при цьому, встановлене ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.02.2021 виключення щодо заборони залишати житло при потребі відвідування медичних закладів.

Вирішуючи питання про задоволення клопотання прокурора, слідчий суддя враховує, що продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не становить непропорційного порушення прав людини, а отже, таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити дію покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, за виключенням відвідування медичних закладів за необхідності, а також строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під домашнім арештом до 23 год. 59 хв. 23.04.2021 із забороною залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, за виключенням відвідування медичних закладів за необхідності.

На цей же строк продовжити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які надають можливість виїзду за кордон у випадку їх наявності.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1