Справа № 188/530/21
Провадження № 1-кп/188/119/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року смт. Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження №0001117

обвинувачений

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився м. Дніпропетровськ, грома дянин України, офіційно не

працевлаштований, освіта середньо-технічна, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України

за участю:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

в підготовчому судовому засіданні

ВСТАНОВИВ:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, вважає можливим призначити справу до розгляду .

Обвинувачений погодився з прокурором зазначив, що визнає себе винуватим, щиро розкаявся.

Представник потерпілого в підготовче судове засідання надала заяву про проведення підготовчого засідання у відсутність потерпілої і її представника.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування суд приходить до висновку, обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Відповідно до Правової позиції викладеній у Постанові ККС ВС від 13.05.2020 у справі № 128/1802/18 (№ в ЄДРСР 89289938) обов`язок перевірки обвинувального акту на відповідність вимогам КПК покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам то суд згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України повертає обвинувальний акт.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті має бути виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В формулюванні обвинувального акту за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України не зазначено, яким способом вчинено кримінальне правопорушення, придбано чи підроблено договір дарування квартири від 15.06.2010 року №556, якщо придбано то у кого, якщо підроблено, то як саме, тобто не зазначено спосіб вчинення кримінальне правопорушення.

Прокурором, як він пояснив в підготовчому судовому засіданні , встановлено факт того, що договір дарування підроблено, але в порушення вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України відомості щодо встановленої прокурором обставини в обвинувальному акті відсутні.

В формулюванні обвинувачення за ч.5 ст.27, ч.3 ст.190 КК України не зазначено, від імені якої особи здійснено договір дарування , якщо це від імені потерпілої ОСОБА_5 , 21.10.1942 року, то це є обтяжуючою обставиною, а саме: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, але зазначену обтяжуючу обставину прокурор заперечує, так як вважає, що обвинувачений не усвідомлював, що злочин вчиняється щодо особи похилого віку.

Відсутність у формулюванні обвинувачення фактичних обставин, встановлених прокурором позбавляє суд можливості в підготовчому судовому засіданні вирішити питання щодо правомірності зазначення прокурором обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України.

В формулюванні обвинувачення за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України зазначено, що обвинувачений з метою реєстрації права власності на нерухоме майно кв. АДРЕСА_2 , вартість якої на момент вчинення кримінального правопорушення становила 475150.00 грн., надав державному реєстратору заяву про державну реєстрацію прав та обтяжень завідомо підроблений договір дарування . Враховуючи порядок реєстрації заяв про державну реєстрацію прав та обтяжень в формулюванні обвинувачення за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України не зазначено в чому полягали неправомірні дії невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_6 , в чому полягала домовленість обвинуваченого з невстановленою слідством особою.

Крім того, досудовим слідством встановлено, що кримінальні правопорушення вчинені за попередньою змовою групою осіб, але відповідна ознака в кваліфікації кримінальних правопорушень відсутня. Визначення виду співучасті не позбавляє обов`язку сторону обвинувачення кваліфікувати вчинення за попередньою змовою групою осіб як ознаку за відповідною частиною відповідної статті КК України .

В формулюванні обвинувачення ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України зазначено, що невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 заволоділи правом на нерухоме майно, але документи про реєстрацію права власності, відповідно до обвинувального акту отримано на обвинуваченого, тобто, в обвинуваченні не зазначено, в якій частині заволоділа правом на нерухоме майно невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_6 та яким чином, що має істотне значення для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України .

Прокурором зазначена пом`якшуюча обставина як щире каяття.

В Правовій позиції викладеній у Постанові ККС ВС від 07.10.2020 у справі № 347/1360/17 (№ в ЄДРСР 92137162) зазначено, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Відповідно до пояснень обвинуваченого, він після скоєного жодного разу не зустрічався з потерпілою, не приніс їй вибачення, жодним чином не сприяв відшкодуванню шкоди, виправленню зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Відповідно до обвинувачення за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду що становила 475150.00 грн., але в обвинувальному акті зазначено, що матеріальна шкода кримінальним правопорушеннями не завдана.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений також зазначив, що права власності на нерухоме майно кв. АДРЕСА_2 ,у нього відсутнє в зв`язку з тим, що він вже продав цю квартиру.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що факт відчуження обвинуваченим зазначеної нерухомості на користь третіх осіб відбулось 13.09.2017 року, тобто в день, коли ОСОБА_3 згідно обвинувального акту скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, але зазначені відомості, щодо фактичних обставин встановлених прокурором , а саме, неправомірного відчуження обвинуваченим нерухомого майна, в обвинувальному акті відсутні та не отримали правової кваліфікації.

В обвинувальному акті, при кваліфікації кримінальних правопорушень, в тому числі за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, що передбачає встановлений факт заволодіння чужим майном зазначено, що кримінальними правопорушеннями матеріальна шкода не завдана, що не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення встановленим прокурором.

Судом встановлено, обвинувальний акт не відповідає за своєю формою вимогам чинного законодавства, що є істотним порушенням і перешкодить суду прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, відповідно до РЕЄСТРУ (а.с.9) під записом №3 зазначено допит потерпілого ОСОБА_5 від 13.05.2019 року, під записом №4 зазначено допит потерпілого ОСОБА_7 20.05.2019 року, тобто в реєстрі є два потерпілих.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а в обвинувальному акті зазначена лише одна потерпіла - ОСОБА_5 .

Крім того, прокурором порушено вимогу ч.3 ст.291 КПК України, відповідно до якої обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Обвинувальний акт підписаний слідчим, затверджений та підписаний прокурором, але в обвинувальному акті відсутній підпис дізнавача.

Відповідно до ч.4 ст.314 КК України ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.291, 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001117 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України повернути прокурору.

Ухвала підлягає оскарженню протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1