САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/273/21
Провадження № 1-кп/726/74/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження за № 0000020 від 30.01.2021року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого:

- 16.04.1984 Садгірським районним судом міста Чернівці за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 23.05.1986 Першотравневим районним судом міста Чернівці за ч.3 ст.140, ч.3 ст.81 КК України до покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 03.06.1992 Садгірським районним судом міста Чернівці за ч.1 ст.196-1 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- 09.12.1993 Садгірським районним судом міста Чернівці за ч.2 ст.142, ст.208 КК України до покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 16.11.2000 Першотравневим районним судом міста Чернівці за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді 2 (двох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 19.04.2001 Першотравневим районним судом міста Чернівці за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 25.11.2004 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.2 ст.358, ст.395 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- 17.06.2008 Шевченківським районним судом міста Чернівці за ч.1 ст.162, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України до покарання 6 (шести) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- 07.03.2019 Садгірським районним судом міста Чернівці за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 6 (шести) місяців арешту;

- 10.12.2020 Садгірським районним судом міста Чернівці за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року та 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- 29.03.2021 Садгірським районним судом міста Чернівці за ч.2 ст.185 КК України до покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.01.2021, близько о 10:00 годині, ОСОБА_5 , переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливих мотивів, перебуваючи на автостоянці, що за адресою АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий умисел, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, підійшов до автомобіля марки «OPEL», модель «COMBO», н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилася малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та діючи умисно, повторно, протиправно, шляхом ривка через відчинене вікно автомобіля відкрито заволодів планшетом марки «HUAWEI», чорного кольору, модель «BAH2- L09», який згідно висновку експерта № СЕ-19/126-21/795-ТВ вартує 4820 гривень 00 копійок. Після чого, з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 4820 гривень 00 копійок.

Таким чином, на даний час встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтвердив всі обставини, що зазначені в обвинувальному акті, та подав відповідну заяву, просить призначити покарання для обвинуваченого на розсуд суду.

Відповідно до положень ст. 325 КПК України суд визнає за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності потерпілих, враховуючи беззаперечну позицію учасників кримінального провадження та їх заяви про це.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюється, суд, роз`яснивши порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та переконавшись при цьому, що він правильно розуміє зміст цих обставин, а також відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, проаналізувавши вище вказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як у відкритому викрадені чужого майна (грабіж) вчиненому повторно.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ст.12 КК України, діяння, передбачене ч.2 ст.186 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчинення ним злочину, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, та перебуває на обліку в лікаря-нарколога.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального провадження, відшкодування потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст.50, ч. 2 ст.65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ними нових злочинів.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 29.03.2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки

Відповідно до положень ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Тому остаточне покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, слід визначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

Клопотань щодо обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу до суду не надходило, тому суд не вважає доцільним обирати стосовно ОСОБА_5 міру запобіжного заходу, оскільки останній на теперішній час відбуває покарання в Державній Установі «Чернівецькому слідчому ізоляторі» .

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 год. 35 хв. 03.02.2021 року

Питання про речові докази вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, витрати пов`язані на залучення експертів становлять 1961 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням призначеного за цим вироком за ч.2 ст. 186 КК України, менш суворого покарання за вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 29.03.2021 року, призначити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 14 год. 35 хв. 03.02.2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 1961 грн. 40 коп.

Речові докази:

- планшет марки «Huawei», чорного кольору, модель «BAH2-L09» повернути потерпілому ОСОБА_4 ,

- сейф пакет «Експертної служи» №5310833 в якому знаходиться п`ять відрізнів ПЛС, дві дактилокарти та поереднє пакування знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Головуючий суддяОСОБА_1