Дата документу 06.07.2021 Справа № 335/4146/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/4146/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1106/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09 грудня 2011 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 2 роки;

28 березня 2013 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186, ст.ст.69,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

23 вересня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 3 роки;

03 березня 2016 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання період з 21 січня 2016 року до набрання вироком законної сили. 07 травня 2019 року звільнений за відбуттям строку покарання;

12 грудня 2019 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, 28 лютого 2020 року звільнений за відбуттям строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 квітня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховується з 24 квітня 2020 року, тобто з дня фактичного його затримання.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування ОСОБА_6 покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 24 квітня 2020 року по день набрання вироком законної сили включно відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України із співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, залишений до набрання вироком законної сили без змін.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, суму у розмірі 6204,00 грн.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність своєї вини, обставини кримінального провадження, просить вирок суду першої інстанції змінити, призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 прокурор просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Прокурор зазначає, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального кодексу України щодо мотивування у вироку висновків щодо виду і розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_10 покарання.

Згідно з вироком суду, 19 березня 2020 року приблизно об 11:25 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із проникненням у інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів, увійшов до приміщення ТОВ «Власні землі», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Рекордна, 16-А. Там, ОСОБА_6 , знаходячись на першому поверсі вказаного приміщення, відчинив вхідні двері до офісу № 4, та не маючи на це підстав проник до нього, де зі столу таємно викрав мобільний телефон «Хіаоmi Redmi Nоte7», у корпусі синього кольору, вартістю 6 024,00 грн та чохлі синього кольору вартістю 180,00 грн, що належить ОСОБА_9 та з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 6 204 грн.

Крім того, 14 квітня 2020 року, приблизно о 10:04 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із проникненням у інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, увійшов до приміщення пральні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Там, ОСОБА_6 , знаходячись на другому поверсі вказаного приміщення, відчинив вхідні двері до пральні, та, не маючи на те підстав, проник до неї. В подальшому, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні пральні, де не повинен був знаходитись, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, зі столу таємно викрав мобільний телефон «Redmi 8 Sapphire Blue», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ2: НОМЕР_2 , у корпусі синього кольору, вартістю 3499,00 грн. З викраденим майном ОСОБА_6 зник з місця вчиненого злочину та розпорядився ним на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 3499,00 грн.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в межах заявлених вимог; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо обґрунтованості призначеного йому покарання, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, новий умисний тяжкий злочин, вказаний у оскаржуваному вироку, вчинив менш ніж через місяць після відбуття строку покарання за попереднім вироком, не працює, офіційного джерела доходу не має, шкоду, завдану злочином, відшкодував не у повному обсязі, на обліку у лікаря-психіатра, нарколога не перебуває, міцні соціальні зв`язки відсутні. Обставинами, що пом`якшують покарання, судом встановлено визнання вини, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей обвинувачення, але на мінімальний строк.
Приймаючи до уваги фактичні обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання, в т.ч. і для застосування ст.ст.69,75 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України і призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.
З огляду на фактичні обставини провадження і відомостей про особу обвинуваченого у сукупності, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання неможна визнати надто суворим.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4