ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/1258/21

Номер провадження 1-кп/495/518/2021

12 березня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгороді-Дністровському кримінальне провадження № 0000002 від 21.01.2021 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красногвардійське Красногвардійського району АРК Крим, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, неповнолітніх на утриманні не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2020 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт, строком на 100 (сто) годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим згідно вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2020 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт, строком на 100 (сто) годин, будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування вказаного покарання, попередженим про можливість його притягнення до кримінальної відповідальності у разі ухилення від відбування вказаного покарання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на невиконання обов`язку відпрацювати на громадських роботах 100 годин, визначених вказаним вироком суду, без поважних причин не з`являвся на виклик до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, а також з 27.11.2020 по 30.12.2020 без поважних причин не відпрацював 92 години громадських робіт по впорядкуванню сільського цвинтаря Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, визначених розпорядженням сільського голови Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №59-о/д від 26.11.2020, чим порушив ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухилившись, таким чином, від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, повністю підтвердивши обставини обвинувачення та показав, що дійсно не прибував на визначену йому розпорядженням Старокозацької сільської ради місце відпрацювання громадських робіт. Повязував це з болями в нозі. Проте про наявність таких обставин нікому не повідомляв.

Обвинувачений щиро розкаявся, запевнив суд, що більше не вчинятиме злочинів та просив призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання. Його дії кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 389 КК України.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує таке.

Прокурор просила призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років обмеження волі, частково приєднати невідбуте покарання у виді громадських робіт в перерахунку за ст. 72 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обираючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що вказане кримінальне правопорушення є проступком, дані про його особу, зокрема те, що відповідно до характеристики, наданої Краснокосянською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, зауважень до його поведінки не було, скарг по відношенню до ОСОБА_4 не надходило, що обвинувачений раніше судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України, а саме у виді обмеження волі строком 2 роки. Крім цього, відповідно до ст. 71 КК України до покарання за даним вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання у виді громадських робіт, призначених вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2020, за яким обвинувачений не відбув покарання у виді 92 годин громадських робіт, що складає 12 днів, враховуючи правила складання покарань, передбачені ст. 72 КК України.

Оскільки встановлені обставини, свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання, суд приймає рішення на підставі ст. 75 КК України про його звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.

Речові докази в цьому кримінальному провадженні відсутні. Процесуальні витрати відсутні. Матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2020, та остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 12 (дванадцять) днів.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1