Справа №345/454/15-к
Провадження № 1-кп/345/46/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.04.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші кримінальне провадження № 0001005 з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта вища, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючої, раніше не судимої,

за ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинила заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), що спричинило значну шкоду потерпілому.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_4 на початку квітня 2013 року з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) повідомила йому неправдиві відомості про те, що може посприяти у здійсненні еміграції в Канаду та подальшого там працевлаштування. Задля виконання свого злочинного наміру, ОСОБА_4 з метою викликати у потерпілого довіру до її ніби то правомірних дій та намірів, уклала з ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) нікчемний договір. Згідно до згаданого договору ОСОБА_4 зобов`язувалась за відповідну винагороду надати допомогу у здійсненні еміграції в Канаду та подальшого працевлаштування, не маючи наміру виконати взяте на себе зобов`язання на момент укладення договору.

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), будучи введеним ОСОБА_4 в оману та переконаним у правомірності її дій, погодився на її умови. Далі ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) протягом квітня - червня 2013 року добровільно передав ОСОБА_4 згідно домовленості 4400 доларів США, що становить 35169.2 гривні (7,993 гривні за 1 долар США відповідно до курсу долара США встановленого Національним банком України на квітень червень 2013).

В січні 2014 року ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), що у зв`язку зі зміною міграційних процесів, необхідно переукласти договір від 26.04.2013 року.

13 січня 2014 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) було переукладено новий договір, про надання консультації та допомоги в еміграції в Канаду.

Окрім цього, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) у вересні 2014 року з цією ж метою задля сприяння у відкритті візи в Канаду та подальшого працевлаштування добровільно додатково передав ОСОБА_4 на її вимогу грошові кошти в розмірі 18000 гривень, а в середині жовтня того ж року 1500 доларів США, що дорівнює 19428 гривень (12,952 гривень за 1 долар США станом на 15.10.2014 відповідно до курсу долара США, встановленого Національним банком України).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, яке просила розглянути у відсутності її захисника.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Як випливає із змісту обвинувального акту, кримінальне правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України вчинено протягом 2013 - 2014.

За змістом ст.ст.284-288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції та ст.18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи із цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості в скоєнні злочину.

Розглядаючи клопотання, суд також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченої, так як відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, то суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановлення обставин інкримінованих злочинів.

При цьому, невизнання обвинуваченою вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй Постанові від 26 березня 2020 (справа №730/67/16-к).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України необхідно закрити в зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з моменту скоєння злочину минуло п`ять років, а ОСОБА_4 просить звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 в даному випадку не підлягає розгляду.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК Україхїни у зв`язку зі спливом строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим цивільний позов слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-288, 371-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України закрити.

Цивільний позов ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачеві, що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: