Єдиний унікальний номер 205/7880/20
Номер провадження 1-кс/205/953/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001885,

ВСТАНОВИВ:
11 червня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001885, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2020 року, в якому просила скасувати арешт з автомобіля синього кольору марки Nissan Maxima, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, VIN код НОМЕР_2 , а також свідоцтва про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 .

Підставою скасування арешту ОСОБА_3 зазначено те, що метою накладення арешту було збереження майна, ст. 263 КК України, за ознаками якої проводилося слідство не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, а також те, кримінальне провадження № 0001885 закрито.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася. Від її представника адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі та участі ОСОБА_3 .

Прокурор Західної окружної прокуратури м. Дніпра надав заяву, в якій просив клопотання розглянути за його відсутності та повідомив, що кримінальне провадження № 0001885 закрито постановою слідчого від 03 лютого 2021 року.

Відповідно до ст. 107 КПК України повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання та додані до нього документи, доходить наступного висновку.

У провадженні слідчого відділу Новокодацького ВП ДВР ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження № 0001885, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування постановою слідчого від 11 жовтня 2020 року транспортний засіб синього кольору марки Nissan Maxima, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, VIN код НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2020 року (справа № 205/7880/20, провадження 1-кс/205/1409/20) задоволено клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001885, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна задоволено, накладено арешт на майно, зокрема, на транспортний засіб (автомобіль) синього кольору марки «Nissan», моделі «Maxima», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на транспортний засіб марки «Nissan» моделі «Maxima», д/н НОМЕР_1 , рік випуску 2002, VIN код НОМЕР_4 , колір синій, на ім`я ОСОБА_4 .

03 лютого 2020 року старший слідчий СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області виніс постанову про закриття кримінального провадження №0001885, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Отже, слідчим суддею встановлено, що слідчий своєю постановою від 11 жовтня 2020 року визнав транспортний засіб синього кольору марки Nissan Maxima, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, VIN код НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 речовими доказами, далі постановою від 03 лютого 2020 року закрив кримінальне провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України, однак в ній не вирішив долю речових доказів по справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. Стягнення з юридичної особи отриманої вигоди, можливості конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 100 ч. 9 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 1 ст. 174 КК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна, згідно зі ст. 174 КПК України, може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, втім доля речових доказів не вирішена, клопотання в порядку ст. 100 ч. 9 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Відповідні висновки щодо застосування норм права сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к, у провадженні № 13-16 cво 18 та усправі № 237/1459/17, у провадженні № 13 - 19 кс 18, а також у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2017 року № 5 142 кс (15) 17 у справі №757/49263/15-к, та у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2020 року по справі № 234/17070/19.

З огляду на вище викладене в задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 333, 350, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001885 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1