Справа № 184/879/21
Номер провадження 1-кп/184/156/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та виклику учасників кримінальне провадження № 0000062 від 06.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Караганда, Казахстан, громадянки України, українки, освіта середня, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

- 17.03.2011 року Орджонікідзевським міським судом за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 18.07.2014 року звільнена по відбуттю покарання;

- 12.11.2019 року Орджонікідзевським міським судом за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. 29.10.2020 року Верховним судом України змінено на ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання 6 міс. арешту. 23.03.2021 звільнена по відбуттю покарання,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
06.04.2021 у невстановлений час, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у другому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , на поштовій скриньці помітила одноразовий медичний шприц об`ємом 5,0 мл, який до позначки 1,0 мл, був заповнений рідиною світло-коричневого кольору. Зрозумівши, що вмістом знайденого нею одноразового медичного шприцу є наркотичний засіб «опій ацетильований», у неї виник кримінально протиправний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаного наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.

В цей же день та час, ОСОБА_2 , знаходячись там же, реалізуючи свій кримінально протиправний намір, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу «опій ацетильований», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 2, 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, діючи умисно, знайдений нею одноразовий медичний шприц, вмістом якого був наркотичний засіб «опій ацетильований», дістала зверху поштової скриньки, таким чином незаконно придбала наркотичний засіб «опій ацетильований» та помістила його до лівої внутрішнього кишені одягнутої на неї куртки та стала незаконно зберігати при собі, з метою подальшого особистого вживання без мети збуту, до моменту вилучення співробітниками поліції.

06.04.2021 о 17 годині 19 хвилин біля будинку № 48 по вул. Торгова в м. Покров Дніпропетровської області працівниками відділення поліції № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ст.ст. 260-264 КУпАП затримано ОСОБА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП. Під час особистого огляду ОСОБА_3 у лівій зовнішній кишені одягнутої на неї куртки, було виявлено одноразовий медичний шприц об`ємом 5,0 мл, який до позначки 1,0 мл був заповнений рідиною коричневого кольору.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № СЕ 19/104-21/11850- НЗПРАП від 15.04.2021, надана на експертизу 09.04.2021 рідина масою 1,0174 г містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0285 г.

Відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «опій ацетильований» віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, відповідно за правилами, передбаченими ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачена ОСОБА_2 , яка була представлена захисником ОСОБА_4 , надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначила, що її згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяву останньої, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_2 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше судима, не працює, не заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має третю групу інвалідності у зв`язку із загальними захворюваннями, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікарів психіатра і фтизіатра не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, враховуючи відсутність в обвинуваченої постійного місця роботи та доказів наявності джерел доходу, що унеможливлює призначення останній покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст.309 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи те, що обвинувачена раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, вчинений нею проступок не є насильницьким, обвинувачена має третю групу інвалідності у зв`язку із загальними захворюваннями, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, має постійне місце проживання, згідно довідки підприємства ТОВ «Універсал-сервіс ЛТД», заяв та скарг на ОСОБА_2 не надходило, суд доходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без її ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за поведінкою останньої під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде домірним покаранням вчиненому проступку, відповідати превентивним цілям кримінального Закону, а тому вважає за можливе застосувати до обвинуваченої норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для застосування ст.ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_2 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді 01 (один) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченій іспитовий строк 01 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_2 обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речовий доказ: спец. пакет № SUD1133763, в якому знаходиться медичний шприц об`ємом 5 мл, з рідиною коричневого кольору та зберігається в камері схову речових доказів відділення поліції №2 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили знищити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1