Провадження № 1-кп/947/866/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретар ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000330 від 11.05.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, із середньо освітою, не одруженого, не маючого дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-10.12.2000 року Приморським районним судом міста Одеси за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 11.05.2021 року приблизно о 11 годині 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 біля будинку №75/2 на вулиці Ак. Корольова в місті Одесі побачив біля зазначеного будинку раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка тримала в лівій руці свій мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro Max» в чохлі, після чого у нього виник умисел спрямований на відкрите викрадення даного чужого майна, повторно.
Потім приблизно через одну хвилину, реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №75/2 на вулиці Ак. Корольова в місті Одесі, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 і лівою рукою шляхом ривку відкрито викрав з лівої руки ОСОБА_5 її майно: мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro Max» - вартістю 24410 гривень 33 копійки, з сім картою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з абонентським номером № НОМЕР_1 вартістю 25 гривень, на рахунку якого грошові кошти відсутні, в чохлі вартістю 100 гривень.
З цим відкрито викраденим майном обвинувачений ОСОБА_6 втік з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 24 535 гривень 33 копійки.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованого йому злочину, майно яким він заволодів, правову кваліфікацію своїх діянь. Так, 11.05.2021 року в обідній час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 він шляхом ривку відкрито викрав у жінки, яка присутня у судовому засіданні, мобільний телефон та з викраденним зник з місця вчинення злочину. У скоєному щиро кається, просив вибачення у потерпілою та суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, покарання не відбув, злочин вчинив в період відбуття покарання за попереднім вироком, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, публічно вибачився перед потерпілою, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність у потерпілої вимог матеріального характеру до обвинуваченого, та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Крім того, враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ст.ст.69, 75 КК України.
Крім того, призначення покарання ОСОБА_6 без застосування вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не заявлявся.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_6 .
Питання щодо вирішення долі речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 10.12.2020 року у вигляді шістьох місяців позбавлення волі та призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного затримання, а саме: з 11.05.2021 року.
В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_6 під вартою з 11.05.2021 року по день набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_6 , як часткове відбуте покарання за попереднім вироком Приморського районного суду міста Одеси від 10.12.2020 року, термін перебування під вартою з 08.03.2020 року по 10.12.2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 14.05.2021 року з мобільного телефону марки «Iphone 11 Pro Max» та мобільного телефону марки «Самсунг» чорного кольору.
Речові докази: мобільний телефон «Iphone 11 Pro Max» повернути потерпілій ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-21/8426-ТВ грошові кошти у розмірі 686 гривень 48 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1